Справа № 160/12968/19
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2020-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Коренева А.О.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агродніпро 2000" до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про про визнання протиправним рішення, -
17 грудня 2019 року Товариства з обмеженою відповідальністю "Агродніпро 2000" звернулось до суду з позовом до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просило:
- зобов`язати Державну податкову службу України врахувати Таблицю даних платника податку № 2 від 21.11.2019 року, днем її подання, а саме: 21.11.2019 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.11.2019 на підставі пункту 29 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №117, ТОВ "Агродніпро 2000" відправило на реєстрацію Державній податковій службі України шляхом застосування спеціалізованого програмного забезпечення в електронному вигляді Таблицю даних платника податків №2 від 21.11.2019 року, в якій, згідно з пунктом 30 Порядку, відобразило види економічної діяльності відповідно до Класифікатора видів економічної діяльності (КВЕД ДК 009:2010); коди товарів згідно з УКТЗЕД, що ним постачаються (виготовляються) та/або придбаваються (отримуються); коди послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДК 016-2010), що придбаваються. Відповідно до пункту 31 Порядку до Таблиці були додані письмові пояснення. 27.11.2019 року було отримано електронну квитанцію № 2 в якій зазначено: «документ не прийнято. Інформація з Таблиці даних платника податку не врахована». За результатами обробки Таблиці та доданих до неї пояснень Комісією ГУ ДПС України прийнято електронне рішення про неврахування таблиці даних платника податків від 25.11.2019 року № 1336318/41985696, де підставою прийняття цього рішення зазначено -«наявність в органах державної фіскальної служби податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податків ризикових операцій». Позивач вважає, що рішення є протиправним, незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки контролюючий орган приймаючи оскаржуване рішення, порушив норми чинного законодавства, при цьому обмежившись лише формальною відміткою про, нібито, «наявність в органах державної фіскальної служби податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податків ризикових операцій»», не зазначив, які саме обставини, з наданої Позивачем інформації, є недостовірними, та які саме операції Позивача з ризиковими, тобто конкретні підстави для неврахування Таблиці платника податків, а невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акту індивідуальної дії призводить до його протиправності.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2019 року прийнята справа до провадження та призначина до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання на 20 січня 2020 року.
20 січня 2020 року відповідач-1 до суду надав відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що повноваження ДПС України щодо врахування таблиці даних платника податку є дискреційними повноваженнями та виключною компетенцією уповноваженого органу. Крім того, зазначив, що згідно з Постановою №117 від 21.02.2018 року передбачено, що таблиця даних платника податку із поясненнями розглядається комісіями регіонального рівня протягом п`яти робочих днів після її отримання. Комісії регіонального рівня приймають рішення про врахування або неврахування таблиці даних платника податку, яке протягом операційного дня стає доступним платнику податку в електронному кабінеті, за формою згідно з додатком 4. Таким чином, рішення про врахування або неврахування таблиці даних платника податку приймаються комісіями ДФФС (ДПС) у областях, зокрема комісією ГУ ДПС у Дніпропетровській області, отже зобов`язання врахувати таблицю даних платника податку, є похідною вимогою до ДПС України від вимог головного управління ДПС у Дніпропетровській області, оскільки скасування рішення відповідної комісії контролюючого органу є самостійною підставою для врахування таблиці даних платника податку.
20 січня 2020 року відповідач-2 до суду надав відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування своєї позиції зазначив, згідно з пунктом 29 Порядку платник податку має право подати до ДФС таблицю даних платника податку за встановленою формою згідно з додатком 3. Порядком №117 затверджено форми рішення про врахування/неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість, в цих формах визначено підстави для прийняття рішення про врахування або неврахування таблиці даних, зокрема, наявний пункт «наявність в органах ДФС інформації , що свідчить про здійснення платником податку ризикових операцій». ТОВ "Агродніпро 2000" протоколом від 13.09.2019 року № 26 засідання Комісії ГУ ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації внесене до переліків платників податків, відповідно до 1.6 Критеріїв, що стало підставою для прийняття рішення про неврахування таблиці даних платника податків від 25.11.2019 року № 1336318/41985696.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 січня 2020 року відкладено підготовче засідання на 10.02.2020 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2020 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті на 10 березня 2020 року.
Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи в порядку письмово провадження. Представник відповідача не заперечував проти розгляд справи в порядку письмово провадження.
Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо не має перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Фіксування судового засідання відповідно до статті 229 КАС України не здійснювалося, тому керуючись приписами пункту 10 частини 1 статті 4 та частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи судом вирішено здійснювати у порядку письмового провадження.
Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.193 КАС України суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.
Відповідно до частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Суд, розглянувши адміністративний позов, письмові заперечення, дослідивши надані письмові докази, оцінивши їх у взаємозв`язку та сукупності, встановив наступне.
Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань іншими видами діяльності ТОВ "Агродніпро 2000" є: Код КВЕД 45.32 Роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; Код КВЕД 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (основний); Код КВЕД 46.31 Оптова торгівля фруктами й овочами; Код КВЕД 46.32 Оптова торгівля м`ясом і м`ясними продуктами; Код КВЕД 46.33 Оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами; Код КВЕД 46.34 Оптова торгівля напоями; Код КВЕД 46.36 Оптова торгівля цукром, шоколадом і кондитерськими виробами; Код КВЕД 46.37 Оптова торгівля кавою, чаєм, какао та прянощами; Код КВЕД 46.38 Оптова торгівля іншими продуктами харчування, у тому числі рибою, ракоподібними та молюсками; Код КВЕД 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; Код КВЕД 46.52 Оптова торгівля електронним і телекомунікаційним устаткованням, деталями до нього; Код КВЕД 46.61 Оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткованням; Код КВЕД 82.99 Надання інших допоміжних комерційних послуг, н. в. і. у.; Код КВЕД 46.75 Оптова торгівля хімічними продуктами; Код КВЕД 46.76 Оптова торгівля іншими проміжними продуктами; Код КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; Код КВЕД 47.41 Роздрібна торгівля комп`ютерами, периферійним устаткованням і програмним забезпеченням у спеціалізованих магазинах; Код КВЕД 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; Код КВЕД 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.
В своїй діяльності Позивач використовує орендовану нерухомість, а саме:
- нежитлове приміщення площею 10 кв.м., розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Володимира Вернадського, б. 1/3, орендованому у ТОВ «ТД Перспектива-А» за договором оренди нежитлового приміщення № 08/04-2 від 08.04.2019 року;
- гараж площею 107,50 кв.м. розташований за адресою: Дніпропетровська обл., селище Слобажанське, вул. Мангістральна, 34, орендованому у ТОВ «ТОП-100» за договором суборенди № 02/08-М від 01.08.2019 року.
Судом встановлено, що 27.11.2019 року позивачем до контролюючого органу було подано Таблицю даних платника податку №2 від 21.11.2019 року, при цьому, зазначивши у таблиці види економічної діяльності відповідно до Класифікатора видів економічної діяльності (КВЕД ДК 009:2010); коди товарів згідно з УКТЗЕД, що постачаються (виготовляються) та/або придбаваються (отримуються) товариством, а також коди послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДК 016-2010), що придбаваються товариством.
За результатами обробки Таблиці та доданих до неї пояснень Комісією Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, було прийнято рішення від 25.11.2019 року №1336318/41985696 про неврахування Таблиці даних платника податків, підставою якого вказано про наявність в органах державної фіскальної служби податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податків ризикових операцій.
Квитанцією №2 від 27.11.2019 року було повідомлено TOB "Агродніпро 2000", про те, що «документ не прийнято», а також повідомлено про те, що інформація з Таблиці даних платника податку не врахована.
Отже, згідно матеріалів справи, підставою для прийняття оскаржуваного рішення про неврахування Таблиці даних платника податків від 25.11.2019 року №1336318/41985696 стала наявність в органах Державної фіскальної служби податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податків ризикових операцій.
Так, не погоджуючись з рішенням Комісією Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, від 25.11.2019 року №1336318/41985696 про неврахування поданої Товариством з обмеженою відповідальністю "Агродніпро 2000" (Ідентифікаційний код юридичної особи 41985696) Таблиці даних платника податків № 2 від 21.11.2019 року позивач звернувся до суду із цим позовом.
Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, які покладені суб`єктом владних повноважень в основу спірного правового акту індивідуальної дії на відповідність вимогам ст. 2 КАС України, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Підпунктами 16.1.2, 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) встановлено, що платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до п. 36.1 ст.36 ПК України, податковим обов`язком є обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Розділ V ПК України (статті 180-211) регулює порядок нарахування та сплати податку на додану вартість, визначає платників податку, встановлює порядок реєстрації в якості платників ПДВ, визначає об`єкти оподаткування та розміри ставок податку, операції, які звільнені від оподаткування, а також, правила віднесення сум до складу податкового кредиту.
Відповідно до п. 29-34 Порядку з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №117 (надалі - Порядок) платник податку має право подати до ДФС таблицю даних платника податку за встановленою формою згідно з додатком 3.
У таблиці даних платника податку зазначаються: види економічної діяльності відповідно до Класифікатора видів економічної діяльності (КВЕД ДК 009:2010); коди товарів згідно з УКТЗЕД, що постачаються (виготовляються) та/або придбаваються (отримуються) платником податку; коди послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДК 016-2010), що постачаються (виготовляються) та/або придбаваються платником податку.
Комісії регіонального рівня приймають рішення про врахування або не врахування таблиці даних платника податку, яке протягом операційного дня стає доступним платнику податку в електронному кабінеті.
У рішенні про неврахування таблиці даних платника податку в обов`язковому порядку зазначається причина такого неврахування.
Пунктом 36 Порядку зазначено про відсутність права комісії ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації не враховувати таблиці даних платника податків у разі наявності в органах державної фіскальної служби України податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податків ризикових операцій.
Водночас, аналіз наведених вище правових норм дає підстави для висновку, що рішення про неврахування Таблиці даних платника податків повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Аналізуючи оскаржувані рішення, суд вказує, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, відповідно до ч.2 ст. 2 КАС України, має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
У рішенні від 10.02.2010 року у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.
Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.
При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.
Разом з тим, приймаючи рішення або вчиняючи дію, суб`єкт владних повноважень не може ставати на сторону будь-якої з осіб та не може виявляти себе заінтересованою стороною у справі, виходячи з будь-якого нелегітимного інтересу, тобто інтересу, який не випливає із завдань цього суб`єкта, визначених законом.
При цьому, прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.
Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.
Дослідивши матеріли справи, судом встановлено, що приймаючи оскаржуваного рішення про неврахування Таблиці даних платника податків від 25.11.2019 року №1336318/41985696 Комісією Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних не було враховано положення пункту 36 Порядку з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №117, де вказано про відсутність права комісії ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації не враховувати таблиці даних платника податків у разі наявності в органах державної фіскальної служби України податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податків ризикових операцій.
Слід зазначити про те, що аналіз наведених вище правових норм дає підстави для висновку, що рішення про неврахування Таблиці даних платника податків повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації.
Проте, приймаючи оскаржуване рішення про неврахування Таблиці даних платника податків № 2 від 21.11.2019 року відповідач-2 обмежився лише загальною оцінкою, зазначивши про наявність в органах ДФС податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податків ризикових операцій при цьому, не конкретизувавши, що саме стало підставою для прийняття такого рішення та на яку саме інформацію посилається суб`єкт владних повноважень у ньому.
Під час розгляду справи, відповідачем-2 також не було жодним чином обґрунтовано підстав для прийняття цього рішення.
Крім того, слід зазначити про те, що у разі, якщо контролюючий орган і вважав, що є обставини, які унеможливлювали врахування Таблиці даних платника податків, поданою позивачем, то відповідні обставини повинні бути зазначені у рішенні, адже, встановлене пунктом 36 Порядку правило про те, що у разі коли до контролюючого органу надійшла податкова інформація, що свідчить про надання платником недостовірної інформації, в таблиці даних платника податку, яка була врахована, в тому числі в автоматичному режимі, комісії контролюючих органів мають право прийняти рішення про неврахування таблиці даних платника податку, не знайшли свого підтвердження.
Отже, з урахуванням вищевикладеного відповідачем 2 не доведено, що оскаржуване рішення прийнято обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, неупереджено, добросовісно та розсудливо.
Таким чином, враховуючи те що відповідачем 2 не надано до матеріалів справи доказів про відсутність у позивача передбачених чинним законодавством України документів, які свідчать про реальність проведення господарської операції між позивачем та замовниками, суд дійшов висновку про те, що Комісією Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних було протиправно прийнято рішення від 25.11.2019 року №1336318/41985696 про неврахування поданої Товариством з обмеженою відповідальністю " Агродніпро 2000" Таблиці даних платника податків № 2 від 21.11.2019 року, у зв`язку із чим вказане рішення підлягає визнанню протиправним та скасуванню.
Щодо позовних вимог про зобов`язання Державної податкової служби України врахувати Таблицю даних платника податку № 2 від 21.11.2019 року, днем її подання, а саме: 21.11.2019 року слід зазначити про таке.
Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.
Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.
Суд зазначає, що дискреційні функції ГУ ДПС у Дніпропетровській області як суб`єкта владних повноважень під час прийняття відповідного рішення чітко визначені законом.
Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.
Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.
Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права, яка проявляється в рівності всіх перед законом, цілях і засобах, що обираються для їх досягнення.
Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід та неупередженість.
Положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Відповідно до статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Зокрема Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
У рішенні від 31.07.2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини, у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.
При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Згідно ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
При цьому, згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваного рішення.
Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.
Судом встановлено, що позивачем при поданні адміністративного позову було сплачено судовий збір у розмірі 1921 грн., що підтверджується платіжним дорученням
Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Враховуючи наявність підстав для частково задоволення позовної заяви позивача, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі пропорційному задоволеним позовним вимогам.
Керуючись ст. ст. 5, 9, 77-78, 139, 241 - 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Агродніпро 2000" до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення - задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області врахувати Таблицю даних платника податку № 2 від 21.11.2019 року, днем її подання, а саме: 21.11.2019 року.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.О. Коренев