Справа № 200/12464/19-а
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2020-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2020 р. Справа№200/12464/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Бабіча С.І., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь до Донецької митниці ДФС України, Азовської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення,

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство Металургійний комбінат Азовсталь (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Донецької митниці ДФС України (далі 1-й відповідач), Азовської митниці Держмитслужби (далі 2-й відповідач) відповідно до якого просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA 700050/2019/000001/1 від 30.01.2019 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 700050/2019/00004 від 30.01.2019 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що заявлена представником декларанта (ТОВ Метінвест шиппінг) митна вартість товару (фероніобію) визначена по 1 методу (за ціною договору), підтверджена належними первинними документами, у т.ч. контрактом та специфікацією.

Вважає, що відповідачу надано достатньо належним чином оформлених документів, для підтвердження митної вартості товару за ціною контракту.

Просив визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA 700050/2019/000001/1 від 30.01.2019 та картку відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA 700050/2019/00004 від 30.01.2019.

1-й відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, надав письмовий відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначив, що при здійсненні митних формальностей за МД від 30.01.2019 №UA700050/2019/000590 встановлено ризик заявлення неповних та/або недостовірних відомостей про митну вартість спірного товару, що викликало сумніви у правильності визначення позивачем митної вартості спірного товару.

Зокрема, за МД від 30.01.2019 №UA700050/2019/000590 декларантом визначена митна вартість на рівні 32,71 Євро/кг Nb (умови поставки згідно Інкотермс СРТ Маріуполь, країна походження Бразилія), в той час, товар «фероніобій марки FeNb 65» належить до категорії товарів, вартість про які публікуються світовими інформаційними агентствами.

Згідно інформації сайту «Asian Metal» вартість відповідного товару відповідно до котирувань за період 10 днів, що передують складанню специфікації №8 від 07.01.2019 складає 38,638 Євро/кг Nb.

За результатом перевірки встановлено, що продавець «Metinvest international SA» і покупець «ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» є пов`язаними особами, що вплинуло на заявлену декларантом митну вартість.

Вважає, що за спірною поставкою на законну вимогу митниці декларантом не надано документів, необхідних для підтвердження заявленої митної вартості, що є обов`язком в розумінні ст.52 Митного кодексу України.

Отже, зважаючи на те, що заявлена декларантом митна вартість значно менша ніж на сайті компанії « ІНФОРМАЦІЯ_1 Metal», митним органом застосовано другорядний метод (резервний метод) для визначення митної вартості, який дозволяє порівняння цін на товари різних виробників та продавців товару, навіть з різних країн походження товару.

Позивачем було надано заперечення на відзив, в якому зазначено, що Методичні рекомендації, на які посилається відповідач дозволяють лише порівнювати ціну з біржовими катуваннями або відомостями з спеціальних видань, які містять інформацію про ціни на світовому ринку, а не використовувати таку інформацію як базу для коригування митної вартості. У повідомленні митним органом наведена єдина розбіжність - «невідповідність підписів продавця у комерційному рахунку, контракті та специфікації», що на думку позивача не впливає на рівень митної вартості.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2019 року відкрито провадження у даній адміністративній справі та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 25 листопада 2019 року

25 листопада 2019 року розгляд справи було відкладено на 09 грудня 2020 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2019 року було поновлено позивачу строк звернення до адміністративного суду з даним позовом та відкладено розгляд справи на 16 грудня 2019 року.

16 грудня 2019 року розгляд справи було відкладено на 13 січня 2020 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13 січня 2020 року було залучено в якості другого відповідача у праві Азовську митницю Держмитслужби та призначено підготовче засідання на 27 січня 2020 року.

14 січня 2020 року позивачем надано клопотання про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, в якому зазначено, що витрати на професійну правову допомогу складають 8811,18 грн., при цьому, оплата буде проведена відповідно до умов укладеного договору.

Зазначив, що платіжне доручення про оплату таких послуг станом на час подання клопотання не здійснено, а документ про сплату буде наданий у строк, передбачений ч.7 ст. 141 КАС України.

24 січня 2020 року представник 2-го відповідача надав відзив на позовну заяву відповідно до якого заперечував проти заявлених позовних вимог, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог ПрАТ Металургійний комбінат «Азовсталь» до Донецької митниці ДФС.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27 січня 2020 року закрито підготовче провадження у справі № 200/12464/19-а та призначено справу до судового розгляду по суті на 10 лютого 2020 року.

Представники сторін у призначене на 10 лютого 2020 року судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду даної справи.

Позивач надав клопотання про проведення судового засідання без його участі.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 частини 3 вказаної статті встановлено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Отже, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на те, що позивач, представник позивача та представник відповідача у судове засідання не з`явились, суд приходить висновку про можливість розгляду справи без участі сторін в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно встановивши всі її обставини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

Приватне акціонерне товариство «Металургійний комбінат «Азовсталь» (ідентифікаційний код 00191158) зареєстровано як юридична, місцезнаходження Донецька область, м.Маріуполь, вул.Лепорського, буд.1.

01 серпня 2015 року між продавцем Metinvest international SA та покупцем - позивачем, укладено контракт №089LS-02/554 на постачання фероніобію.

Кількість, ціна та технічні характеристики товару зазначаються в специфікації (том 1, а.с 29-44).

07 січня 2019 року між сторонами складена та підписана специфікація №8 до контракту № 089LS-02/554 від 01.08.2019 року на постачання товару FeNd(111), FeNb(112) у кількості 480 МТ +/- 10% за ціною 32,71 Евро за 1 кг чистого ніобію у сплаві на умовах CPT-Маріуполь, згідно Incoterms 2010 (том 1 а.с. 45-46).

Декларантом ТОВ «Метінвест-шиппінг», в інтересах ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь», подано митну декларацію від 30.01.2019 року №UA 700050/2019/000604, з метою здійснення митного контролю та митного оформлення товару: фероніобію марки FeNb 65 (112) та документи, необхідні для підтвердження митної вартості товару, відповідно до ст. 53 МКУ (том 1 а.с. 47).

За результатом обробки зазначеної декларації посадовими особами відповідача складено повідомлення декларанту (30.01.2019 14:55), в якому зазначено, що орган доходів і зборів вважає, що існуючий взаємозв`язок між продавцем та покупцем вплинув на задекларовану декларантом митну вартість.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 53 Митного кодексу України у зв`язку з тим, що надані для підтвердження заявленої митної вартості товару по МД документи містять розбіжності, а саме підпис продавця у комерційному рахунку від 10.01.2019 №110934 відрізняється від підписів продавця у контракті від 01.08.2015 № 089LS-02/554 та специфікації до контракту від 07.08.2019 №8 та тим, що згідно із комерційним рахунком від 10.01.2019 року № 110934, оплата за товар здійснюється протягом 45 днів з дати CMR (16.01.2019), запропоновано надати банківські платіжні доручення, що стосуються товару, каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару, копію митної декларації країни походження відправлення, висновки про вартісні характеристики товару, інформацію біржових організацій про вартість товару (том 2 а.с. 29).

Позивач вказує на те, що банківські платіжні доручення, пов`язані з виконанням умов договору, не були надані, оскільки такі платежі не були здійснені станом на час подання документів.

Додатково надано експертний висновок ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 25.01.2019 №190 (том 2 а.с. 32).

Після надання декларантом додаткових документів, митницею встановлені розбіжності, а саме у специфікації від 07.08.2019 №8 до контракту від 01.08.2015 року № 089LS-02/554 та комерційного рахунку від 10.01.2019 року № 110934 зазначена ціна 32,71 дол.США/ кг Nb, згідно експертного висновку ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 25.01.2019 №190 ціна за фероніобій складає 37,77-38,65 евро/кг Nb.

Розрахунок вартості товару (фероніобій) згідно інформації Asian Metal відповідно до Методики Дані: 1. Специфікація № 8 від 07.01.2019 року до зовнішньоекономічного договору від 01.08.2015 року № 089LS-02/554. 2. Вартість фероніобію Asian Metal за період 10 днів, що передує даті: 04.01.2019-38,51 евро/кг Nb, 03.01.2019 38,15 евро/кг Nb, 02.01.2019 38,14 евро/кг Nb, 29.12.2018 38,24 евро/кг Nb, 28.12.2018 38,67 евро/кг Nb, 27.12.2018 38,74 евро/кг Nb, 26.12.2018 38,99 евро/кг Nb, 25.12.2018 38,99 евро/кг Nb, 24.12.2018 38,99 евро/кг Nb, 21.12.2018 38,66 евро/кг Nb.

Згідно із зазначеним джерелами інформації розрахунок митної вартості за поточною партією товару має складати: 14256 (вага чистого Nb)х38,63 евро/кг Nb =550709,28 EUR х курс EUR встановленого Національним банком України на дату подання МД. (том 2 а.с. 30-31).

Донецькою митницею ДФС виписана картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA700050/2019/00004 (том 2 а.с. 26).

30 січня 2019 року прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA700050/2019/000001/1 з огляду на встановлені розбіжності, що зазначені в цінах товару, таку специфікації від 07.08.2019 №8 зазначена ціна товару 32,71 дол.США/ кг Nb, а експертному висновку ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 25.01.2019 №190 ціна складає 37,77-38,65 евро/кг Nb.

Митну вартість товару визначено другорядним способом, на підставі інформації Asian Metal (а.с. 28).

15 квітня 2019 року позивачем були направлені додаткові документи для підтвердження митної вартості, заявленої декларантом на фероніобій, а саме, протокол тендерного комітету № 127-ФС від 10.12.2018 року, прайс-лист «CBMM`s PRICE LIST FOR THE 1 st QUARTER 2019» від 01.01.2019 р., специфікацією з третіми особами № 16 від 07.01.2019 року, доповнення № 1 до специфікації № 16, договору 20160331 від 07.01.2019 року та електронне листування з представником постачальника «СBMM Europe BV» щодо надання знижки. Згідно наданих документів, фернобіобій за договором 20160331 від 31.03.2016 року між «METINVEST INTERNATIONAL SA» та «CBMM Europe BV» формувався наступним чином: від ціни прасу «CBMM`s PRICE LIST FOR THE 1st QUARTER 2019» від 01.01.2019 р. на FeNB 112 Lump віднімалась знижка в розмірі 8,5 % (том 1 а.с. 76-77).

19 квітня 2019 року Донецькою митницею ДФС листом №2913/10/05-70-66-01 за результатом розгляду додаткових документів щодо підтвердження митної вартості, а саме, протоколу від 10.12.2018 ТК№127-ФС, прайс-листа від 01.01.2019 «CBMM`s PRICE LIST FOR THE 1st QUARTER 2019», специфікації з третіми особами від 07.01.2019 №16 до договору від 31.03.2019 №20160331, доповнення до специфікації №16, договору від 31.03.2016 № 20160331; електронне листування з представником про надання знижки зазначено про відсутність підстав для прийняття рішення щодо можливості застосування митної вартості заявленої декларантом, оскільки товариством не доведено право на застосування знижки у розмірі 8,5%, а висновок ДП «Укрпромзовнішекспертиза» не підтверджує заявлений рівень митної вартості (том 1 а.с. 93-97).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії (частина перша статті 257 Митного кодексу України).

Статтею 49 Митного кодексу України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина п`ята статті 58 Митного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Під час визначення митної вартості товарів учасник митних відносин може застосувати тільки один із різновидів методів - основний метод або ж конкретний другорядний метод.

Суд зазначає, що застосування другорядного методу визначення вартості товарів повинно бути обґрунтованим, а пріоритетним до застосування є саме основний метод.

Тільки у випадку відсутності необхідних умов для застосування основного методу, повинні застосовуватися методи закріплені приписами пункту другого частини першої статті 57 Митного кодексу України, які застосовуються у субсидіарному порядку - учасник митних відносин обирає один із системи другорядних методів.

Про субсидіарний характер застосування другорядних методів свідчить зміст положень частини третьої статті 58 Митного кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 58 Митного кодексу України основний метод визначення митної вартості товарів застосовується у випадку дотримання наступних умов: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

При цьому, основний метод, не застосовується у наступних випадках: а) якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні; б) відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (відповідно до частини другої статті 58 Митного кодексу України).

Згідно із частиною другою статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За правилами частини третьоїстатті 58 Митного кодексу Україниу разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Тобто, документальне підтвердження в аспекті відповідних митних процедур має своїм завданням підтвердити: а) заявлену митну вартість товарів; б) обраний суб`єктом господарювання метод визначення такої вартості.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 Митного кодексу України).

Відповідно до частини п`ятої статті 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Зі змісту статті 53 Митного кодексу України слідує, що законом визначений вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондує з положенням частини третьої статті 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Водночас, частиною третьою статті 53 Митного кодексу України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Отже, митним органом можуть бути витребувані додаткові документи : 1) у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки; 2) якщо такі документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів; 3) якщо такі документи не містять відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Крім цього, відповідно до ч.4 ст. 53 МК України У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Згідно з положеннями пункту третього частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Суд зазначає, що підставами для направлення позивачу обов`язкової письмової вимоги про надання додаткових документів вказано взаємозв`язок між продавцем та покупцем, який ймовірно вплинув на заявлену позивачем митну вартість, та виявлена розбіжність в документах, доданих до декларації, а саме відмінність підписів продавця зазначених в контракті та специфікації.

Зазначено про необхідність подання документів, що стосуються здійснення оплати за товар.

У картці відмови №UA700050/2019/00004 вказано про відмову в митному оформленні (випуску) товарів у зв`язку з непідтвердженням митної вартості.

Обрано другорядний метод визначення митної вартості (том 2 а.с. 26).

Під час дослідження первинних документів, суд дійшов висновку що безпідставним є твердження відповідача про виявлені розбіжності, оскільки доказів на підтвердження відмінностей або підробки в підписах продавця в контракті та специфікаціях суду не надано.

Разом з тим, митний орган дійшов помилкового висновку про необхідність надання позивачем банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару, адже ненадання таких документів у разі несплати рахунку за товар не може бути підставою для сумнівів саме у правильності визначення митної вартості товару.

Отже, суд зазначає, що при поданні митної декларації позивачем було надано документи, що підтверджують вартість товару за ціною договору (контракту) та не містять числових розбіжностей.

Частинами 2, 3 статті 57 Митного кодексу України зазначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Водночас, сама по собі різниця між вартістю подібних (аналогічних) товарів на сайті «Asian Metal» не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

Враховуючи умови, п.п. 5.1., 5.2. вищевказаного контракту, ціна на товар встановлюється в Євро і вказується у специфікаціях до Контракту.

Відповідно до Специфікації № 8 від 07.01.19р. до Контракту вартість товару - Фероніобію за 1 кг чистого ніобію в сплаві - 32,71 Евро.

У якості підтвердження митної вартості Товару, позивачем був наданий Рахунок-фактура (інвойс) № 110934 від 10.01.2019р. ( 14 256,00 кг ціна в Евро 32,71 Евро за 1 кг.; загальна сума за рахунком - 466 313,76 Евро (14 256,00 кг х 32,71 Евро).

Тобто, відповідно до положень ст.ст.52,53 57,58 МК України, сума - 466 313,76 Евро - є сумою митної вартості товару за ціною договору, визначена позивачем при митному оформленні за митною декларацією № - ЦА 700050.2019.000590 від 30.01.2019р.

Таким чином, вищезазначені документи, надані позивачем, на виконання ст.ст.52,53,57,58 МК України, були достатніми документально підтвердженими і обґрунтованими для визначення відповідачем митної вартості товару за першим (основним ) методом, відповідно до ст. ст. 57,58 МК України.

Специфікація № 8 від 07.01.19р. до контракту визначає вартість товару - фероніобію за 1 кг чистого ніобію в сплаві - 32,71 Евро та рахунок-фактура (інвойс) № 110934 від 10.01.2019р. ( 14 256,00 кг ціна в Евро 32,71 Евро за 1 кг.; загальна сума за рахунком - 466 313,76 Евро (14 256,00 кг х 32,71 Евро за 1 кг) не містили ніяких розбіжностей числових значень складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари - а саме ціни 32,71 Евро/кг.

У даному випадку прикладом розбіжностей та витребування додаткових документів на підставі п.З ст. 53 МК України могло бути наявність різної вартості товару у договірної документації (контракт, специфікації) та в рахунку-фактурі (інвойсі).

При цьому, як свідчать матеріали справи, у повідомленні декларанту Відповідач навів єдину розбіжність - невідповідність підписів продавця у комерційному рахунку, контракті та специфікації, що ніяк не впливає на рівень митної вартості товару.

Про проведення порівняльного аналізу вартості товару, проведеного відповідачем відповідно до розділу 3 «Методичних рекомендацій згідно інформації сайту «Asian Metal», у повідомленні декларанту зазначено не було.

Крім цього, згідно з ч.4 ст. ст. 53 МК України, декларант надає додаткові документи, якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

Той факт, що продавець і покупець пов`язані між собою особи, сам по собі не може бути підставою для розгляду вартості операції як неприйнятної.

У таких випадках необхідно розглянути обставини продажу та прийняти вартість операції за умови, що взаємовідносини покупця і продавця не вплинули на ціну оцінюваних товарів (ч.12 ст.58 МК України).

При цьому, згідно з ч.ч. 13-15 ст.58 МК України орган доходів і зборів повинен надати декларанту або уповноваженій ним особі свої письмові обґрунтування, що такий вплив мав місце, адже у разі відсутності обґрунтувань з боку органу доходів і зборів необхідно вважати, що взаємовідносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

Проте, відповідач не надав позивачу обґрунтування підстав вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач не надав суду доказів та аргументованих пояснень з приводу того, що позивачем заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів; не довів суду невідповідність обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів; не посилався та не підтвердив суду надходження офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Отже, враховуючи те, що позивачем надано всі необхідні документи для визначення митної вартості імпортованого товару за першим методом, відмова митного органу у митному оформленні товару та подальше коригування його вартості за допомогою наступних методів є протиправними.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, рішення про коригування митної вартості товарів №UA 700050/2019/000001/1 від 30.01.2019 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA 700050/2019/00004 від 30.01.2019 року підлягають скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 139 КАС України, судові витрати, у вигляді судового збору в розмірі 1 921,00 грн., підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає про таке.

Згідно з ч. 1-4 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Судом встановлено, що між ПрАТ «АЗОВСТАЛЬ» та Адвокатським об`єднанням «Всеукраїнська адвокатська допомога» було укладено договір про надання правової допомоги № НОМЕР_1 /АЗСТ від 29.03.2018 року, відповідно до якого Адвокатському об`єднанню надано право представляти інтереси позивача у судових органах України будь-якої ланки з усіма необхідними для того повноваженнями, які надано законом позивачеві, у тому числі, на представництво інтересів позивача у судах, у тому числі і під час здійснення адміністративного судочинства.

Згідно з додатковою угодою № 35 до Договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) № 180329/АЗСТ від 29.03.2018 року, пунктом 1 визначено порядок оплати юридичних послуг (гонорару) Адвокатського об`єднання за надання юридичних послуг (правової допомоги) у спорі за позовом ПРАТ «АЗОВСТАЛЬ» до Донецької митниці ДФС України про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів UA 700050/2019/000001/1 від 30.01.2019 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA 700050/2019/00004 від 30.01.2019 року.

Крім цього, надано розрахунок розміру винагороди приймання-передачі наданих послуг за Договором про надання юридичних послуг (правової допомоги) № НОМЕР_1 /АЗСТ від 29 березня 2018 року відповідно до якого визначено порядок оплати юридичних послуг (гонорару) адвокатському об`єднанню «Всеукраїнська адвокатська допомога» за надання правової допомоги під час підготовки та судового розгляду справи у Донецькому окружному адміністративному суді у, саме у даному спорі, що є предметом розгляду у справі № 200/12464/19-а.

В пункті 4 розрахунку зазначено, що узгоджена винагорода адвоката за надання юридичних послуг (правової допомоги) № 180329/АЗСТ від 29 березня 2018 року складає: 8811,18 грн.

Представником позивача надано суду акт від 11.12.2019 р. приймання - передачі виконаних робіт, наданих послуг за договором про надання юридичних послуг (правової допомоги) №35 від 15.10.2019 року (далі - Акт), що містить детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та копію платіжного доручення № від 17.01.2019 року про оплату вказаних юридичних послуг на суму 8811,18 грн.

Також в матеріалах справи містяться довідка Адвокатського об`єднання «Всеукраїнська адвокатська допомога» від 07.03.2018 б/н, яка свідчить про прийняття адвоката Бузівської Н.М. до складу учасників об`єднання; довіреність підприємства, яка уповноважує Бузівську Н.М. представляти інтереси; копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ДН №4972 від 31.01.2018 року.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч.5, 6, 7 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд враховує, що відповідачем на виконання вимог ч.7 ст. 134 КАС України клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката до суду не надано, а суд вважає розмір заявлених витрат таким, що відповідають критерію співмірності та розумності, відповідає обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також складності справи.

Отже, враховуючи предмет даного позову, обсяг наданої правничої допомоги та недоведення відповідачем неспівмірності витрат позивача на допомогу, суд вважає за можливе вимоги про стягнення 8811,11 грн. витрат на професійну правничу допомогу задовольнити та стягнути ці витрати на користь позивача, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись Митним кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь до Донецької митниці ДФС України, Азовської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення задовольнити.

Скасувати рішення Донецької митниці ДФС України про коригування митної вартості товарів №UA 700050/2019/000001/1 від 30.01.2019 року.

Скасувати картку відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Донецької митниці ДФС України UA 700050/2019/00004 від 30.01.2019 року.

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь (, адреса місцезнаходження: вул. Лепорського, буд. 1, м. Маріуполь, Донецька область, 85700) 1921,00 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня) гривень судового збору та 8811 (вісім тисяч вісімсот одинадцять) гривень 11 (одинадцять) копійок витрат на професійну правничу допомогу, за рахунок бюджетних асигнувань Азовської митниці Держмитслужби (, адреса місцезнаходження: пр. Луніна, буд 1, м. Маріуполь, Донецька область, 87510).

Повне рішення складене 27 березня 2020 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у випадку розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Бабіч