Справа № 211/4194/19(2-а/211/90/19)
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2020-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 березня 2020 року м. Дніпросправа № 211/4194/19(2-а/211/90/19)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою інспектора 3 взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Карпенка Богдана Володимировича

на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 02.12.2019 р. у справі №211/4194/19(2-а/211/90/19)

за позовом ОСОБА_1

до інспектора 3 взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Карпенка Богдана Володимировича,

третя особа: Управління патрульної поліції в місті Кривий Ріг Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову серія ЕАВ № 1335830 від 17.07.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням суду першої інстанції позов задоволено. Суд мотивував своє рішення тим, що відповідачем не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

В апеляційній скарзі посилається на п.2.9 (д) Правил дорожнього руху (затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 р., далі-Правила), яким водієві забороняється: під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв`язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Зазначає, що ним під час патрулювання 17.07.2018 у м. Кривому Розі по пр. Металургів, біля буд. 34 був помічений транспортний засіб «Кіа Carens» з державними номерними знаками НОМЕР_1 , водій якого під час руху користувався засобами зв`язку, тримаючи його у руці. Після чого вищезазначений транспортний засіб було зупинений.

Позивач під час розгляду справи про адміністративне правопорушення погодився з виявленим порушенням, яке було зафіксоване на нагрудний відео реєстратор поліцейського (який на момент подачі апеляційної скарги не зберігся), на відеозапису було добре видно позивача за кермом транспортного засобу та також державний номерний знак транспортного засобу, яким керував позивач.

За результатами розгляду адміністративної справи та з метою припинення вказаного правопорушення, відповідачем було законно та обґрунтовано, з дотриманням норм чинного законодавства до позивача застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 425 грн., шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 1335830 від 02.12.2019, відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11. 2015 № 1395 та КУпАП.

Позивачу було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі ст. 287 - 289 КУпАП. Отже мною, вищезазначені вимоги закону, як суб`єктом владних повноважень, були дотримані, але Позивач не забажав скористатися усіма правами передбаченими ст. 268 КУпАП.

Доказів того, що факт правопорушення не мав місце з боку позивача, останній суду не надав. Факт скоєння правопорушення підтверджується складеною у відповідності до вимог КУпАП постановою про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, вважає, що судом першої інстанції, не в повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для справи, крім того, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права, а також порушено норми процесуального права.

Вважає, що зважаючи на чисельні порушення норм матеріального права судом першої інстанції, існують підстави для скасування рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 02.12.2019 по справі № 211/4194/19 з прийняттям нового рішення (постанови) у справі в порядку, передбаченому ч.1 ст. 317 КАС України.

В судове засідання сторони, повідомлені в порядку ст. 268 КАС України про дату, час і місце судового розгляду справи, не прибули. Крім того, сторони повідомлені судом про обмежувальні заходи з приводу карантину на коронавірус, проте клопотання про відкладення справи суду від учасників справи не надійшли. Справа розглядається без участі сторін.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідачем Карпенком Богданом Володимировичем інспектором лейтенантом поліції 2 роти ППП в м. Кривий Ріг УПП Дніпропетровської області 17.07.2019 року винесено постанову серії ЕАВ №1335830, відносно позивача та піддано його адміністративному стягненню за ч. 2. ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень.

У постанові зазнається, що позивач 17.07.2019 р. припарковуючи свій автомобіль Кіа Сагеns, державний номер НОМЕР_1 , в м. Кривий Ріг, пр. Металургів, 34 користувався мобільним пристроєм, чим порушив підпункт п.2.9 ПДР. (а.с. 11).

Позивач у позові заперечив факт вчинення правопорушення.

Суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено вини позивача у інкримінованому йому скоєнні адміністративного правопорушення, жодного доказу не надано.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В рішенні від 21.07.2011 року у справі "Коробов проти України" ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення "поза розумним сумнівом".

Колегія суддів зауважує, що скаржник в апеляційній скарзі повідомляє, що запис вчиненого правопорушення з відеореєстратора на час подання апеляційної скарги не зберігся. Разом з тим, такий запис не був наданий і суду першої інстанції.

Крім того, відповідачем не було подано жодних доказів, передбачених КУпАП та КАС України, на підтвердження вчиненого порушення. Сама постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не є належним та допустимим доказом такого порушення.

За таких обставин колегія суддів не може зробити висновок «поза розумним сумнівом» про наявність події, з якою пов`язане притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Виходячи з вищенаведеного також неможливо перекладення на позивача обов`язку доведення відсутності правопорушення, оскільки це було б порушенням презумпції невинуватості.

Згідно ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

Постановив:

Апеляційну скаргу інспектора 3 взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Карпенка Богдана Володимировича залишити без задоволення.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 02.12.2019 р. у справі №211/4194/19(2-а/211/90/19) залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили с дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.М. Панченко

суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко