Справа № 545/3100/19
Суддя: Гальченко О. О.
Дата ухвалення: 2020-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 545/3100/19
Провадження № 2-а/545/12/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2020 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді - Гальченко О.О.,

при секретарі - Лабовкіній Г.Г.,

з участю адвоката - Литовченка Р.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону УПП в Полтавській області ДПП Гнітька Дмитра Олександровича, Департаменту патрульної поліції НПУ про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 10.12.2019 року звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, мотивуючи тим, що 06 грудня 2019 року інспектором поліції роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області - Гнітьком Д.О. відносно нього винесено постанову № 683452 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП за ознаками керування транспортним засобом особою, яка не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса ( договору ) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Не погоджуючись с даною постановою, зазначає наступне, що 13.11.2019 року, в темний час доби, його автомобіль було зупинено інспектором поліції без наявності для того підстав, визначених ст. 35 Закону Украъни «Про Національну поліцію». Зі слів працівника поліції, в його автомобілі нібито не горіли лампи підсвічування номерних знаків. Хоча, в дійсності, лампи підсвічування номерних знаків його автомобіля були справні та горіли ( підтверджується відповідним відеозаписом, який додається ), на що він й вказав працівнику поліції. Натомість, останній почав вимагати у позивача посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Дані документи він мав при собі, однак відмовився їх надати у зв`язку із тим, що його зупинили безпідставно. ПДР він не порушував, а тому не був зобов`язаний виконувати вимогу представника поліції.

В силу ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів правил України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а за змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган ( посадова особа ) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясовувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Ст. 279 КУпАП передбачений порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, а стаття 283 КУпАП містить вимоги до постанови в справі про адміністративне правопорушення, винесенням якої закінчується розгляд справи.

Ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-ХІІ вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Ст. 16 зазначеного Закону визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу якими, зокрема вказано, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс ( сертифікат ) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

П. 1.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 ( ПДР України ) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

П. 2.1. "б" ПДР України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб.

Згідно п. 2.4. ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил…., а також : пред`явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1.; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв ( приладів ) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Ст. 9 КУпАП зазначено, що адміністративним правопорушенням ( проступком ) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна ) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса ( договору ) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ( страхового сертифіката «Зелена картка» ), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Закон України «Про Національну поліцію» містить вичерпний перелік підстав зупинення транспортного засобу. Згідно ст.. 35 зазначеного документа поліцейський має право зупиняти транспортні засоби у разі : 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не помішували в митний режим транзиту.

П. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580- VIII вказано, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення ( одна із вичерпного переліку підстав ). Інших підстав для перевірки документів на право керування ТЗ, у посадової особи відповідача, в спірних правовідносинах не було.

В даному випадку відносно нього не виносилась постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, передбаченого ст. 121 КУпАП, яке пред`являлось йому перед прийняттям оскаржуваної постанови. Таким чином, належних та допустимих доказів вчинення ним вказаного правопорушення в матеріалах справи немає.

Оскільки, відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем ПДР України, то слідує висновок про неправомірність вимоги посадової особи відповідача до позивача про пред`явлення документів, а позивач, в свою чергу, не був зобов`язаний виконувати дану вимогу, і тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП. В даному випадку його притягнуто до відповідальності у відсутність достатніх фактичних даних, які вказували б на наявність в його діях ознак правопорушення.

Відповідно до висновку колегії суддів Касаційного адміністративного суду ( КАС ) у справі від 15 березня 2019 року № 686/11314/17: поліцейський не має права вимагати у водія посвідчення, якщо у нього немає доказів про правопорушення.

За змістом ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а в силу ст. 77 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень тягар доведення правомірності рішень, дій чи бездіяльності Покладений на відповідача.

Окрім наведених міркувань, оскаржувана постанова в справі про адміністративне стягнення не містить повних ідентифікаційних відомостей про технічні засоби, якими здійснено відеозапис, додані до постанови.

Крім того, йому працівник поліції не надав можливості заявити клопотання, надати докази, надати письмові пояснення та скористатися правовою допомогою, незважаючи на те, що він наполягав на цьому, і дані його права передбачено КУпАП.

Слід звернути увагу й на те, що в порушення вимог ст. 254 КУпАП інспектором поліції не було складено протоколу про адміністративне правопорушення. Так, згідно до Узагальненого науково-консультативного висновку Науково-консультативної Ради при Вищому адміністративному суді України, визначено наступне. Ст. 258 КУпАП визначає випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Відповідно до частини першої цієї статті протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 70, 77, ч.3 ст. 85, ст. 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, ч. 1 ст. 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, ст. 107 ( у випадках вчинення правопорушень, перелічених в ч. 3 ст. 238 ), ч. 3 ст. 109, ст. 110, 115, ч. 1, 3 і 5 ст. 116, ч. 3 ст. 116-2, ч. 1 і 3 ст. 117 ( при накладені адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення ), ст. 118, 119, ст. 134, 135, 185-3 цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення ( ч. 2 ст. 258 КУпАП ).

Відповідно ч. 3 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, уповноваженими органами ( посадовими особами ) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Також, відповідно до положень ч. 4 цієї статті, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-3 цього Кодексу. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ( ч. 5 ст. 258 КУпАП).

Аналіз положень ч. 1 та 2 ст. 258 КУпАП дозволяє дійти висновку, що їх дія поширюється :

1) на правопорушення, визначені в ч. 1 цієї статті;

2) на випадки, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Отже, перелік адміністративних правопорушень, визначених ч. 1 ст. 258, за які адміністративне стягнення накладається та стягується на місці вчинення правопорушення є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Отже, під час оформлення матеріалів про адміністративні порушення за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 126 КУпАП, обов`язково складається протокол про адміністративне правопорушення, чого не було зроблено відповідачем, і що вказує на незаконність оскаржуваної постанови.

Згідно положень ст. 2 КАС України : «Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень».

Відповідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене вбачаються всі підстави для захисту його права в обраний ним спосіб шляхом скасування оскаржуваної постанови у справі.

Ним не вживалися заходи досудового врегулювання, не вживались заходи забезпечення доказів чи позову до подачі позовної заяви.

Прохав скасувати постанову від 06 грудня 2019 року про накладення адміністративного стягнення за ознаками ч. 1 ст. 126 КУпАП на нього - ОСОБА_1 , винесену інспектором поліції роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області - Гнітьком Д.О., провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Позивач та його представник в особі адвоката - Литовченка Р.В. ( а. с. 4, 5 ) позов підтримали із зазначених в ньому підстав.

В судове засідання відповідачі не з`явилися, хоча заздалегідь повідомлялися належним чином, про що маються докази в матеріалах справи. Відповідач - інспектор роти № 1 батальйону УПП в Полтавській області ДПП - Гнітько Д.О. в засідання не з`явився, надавши суду відзив на позов з додатками до нього, де прохав повністю відмовити в позові та розглядати справу без його участі ( а. с. 16 - 26 ), пославшись в запереченні на те, що позов є безпідставним та необґрунтованим. Позивач допустив порушення вимог безпеки дорожнього руху - порушив п.2.1., 2.4. ПДР України. Не погодившись із рішенням інспектора патрульної поліції гр. ОСОБА_1 звернувся до УПП в Полтавській області ДПП із заявою, де прохав скасувати винесену відносно нього постанову ( копія заяви додається ). За результатом розгляду звернення, рішенням начальника УПП в Полтавській області ДПП - Мельничука В.В. постанову серії ДП018 № 683447 було скасовано та направлено справу на новий розгляд. Новий розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся 06.12.2019 року о 17-30 год. у приміщенні УПП в Полтавській області ДПП. До постанови додається відеозапис з нагрудного відеореєстратору, на якому зафіксована процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення. На відеозаписі зафіксовано, що інспектор після початку розгляду справи повідомив, яка справа розглядається, ким, де і відносно кого. Водієві було повідомлено його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, порядок оскарження та порядок оплати штрафу. Водій скористався своїм правом на дачу письмових пояснень. Під час розгляду справи гр. ОСОБА_1 мав намір проконсультуватись із адвокатом, однак останній не відповідав на дзвінок. На це інспектор патрульної поліції запропонував перенести розгляд справи на іншу дату, для надання можливості скористатись послугами адвоката, на що позивач відповів, щоб справу розглядали зараз і не переносили. По закінченню розгляду гр. ОСОБА_1 було ознайомлено із змістом постанови та вручено під підпис її копію. Таким чином, посилання позивача на порушення порядку розгляду справи та порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП є безпідставними та повністю спростовуються матеріалами відеофіксації. Що стосується підстав для зупинки ТЗ, то відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, криминального чи адміністративного правопорушення. Інспектори, перевіривши за державним номерним знаком автомобіля через базу даних моторного ( транспортного ) страхового бюро України ( МТСБУ ), встановили, що даний транспортний засіб на поточну дату не забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. За результатами перевірки поліцейські прийшли до висновку про можливу причетність водія автомобіля «DAEWOO Lanos ТF 69 СПГ», номерний знак НОМЕР_1 до адміністративного правопорушення, а саме, керування транспортним засобом особою, яка не має поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Це і стало причиною зупинки даного автомобіля.

У своєму рішенні від 25.09.2019 року у справі № 127/19283/17. Верховний Суд наголошує, що право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Водночас, на думку скаржника, він мав право не пред`являти посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб на вимогу поліцейського для перевірки, доки останній не доведе, що зупинка його транспортного засобу була законною.

Колегія суддів резюмує, що такі доводи позивача не ґрунтуються на вимогах законодавчих актів та не мають відношення до обов`язку водія транспортного засобу мати при собі та пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки зазначені вище документи.

До аналогічного висновку прийшов Верховний Суд у своїх рішеннях по справах № 537/2324/17 від 10.09.2019, № 524/126/17 від 16.08.2019р. У всіх випадках Верховний Суд залишив в силі постанови у справі про адміністративне правопорушення про притягнення водія до відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Беручи до уваги те, що позивач дійсно порушив ПДР, позовні вимоги є безпідставними та необгрунтованими і немає жодних правових підстав для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вона винесена законно, а її скасування призведе до залишення правопорушника без відповідальності.

Тому, суд вважає можливим розгляд справи по суті у відсутності не з`явившихся, належно повідомлених позивача та відповідача по наявним матеріалам справи та за наявності від них відповідних заяв та відзиву згідно ст. 205 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується позов, в тому числі відеодокази, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, в діях водія гр. ОСОБА_1 наявне вказане в постанові порушення вимог ПДР та склад правопорушення, передбаченого ст. 126 ч.1 КУпАП, оскільки ним на законну вимогу інспектора патрульної поліції щодо пред`явлення відповідних документів для з`ясування підстав виниклих у інспектора поліції згідно ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», то позивач згідно відеодоказів продемонстрував явно не законопослушну та м`яко кажучи некоректну поведінку, нахабно ображаючи інспектора поліції, який не зважаючи на це, поводив себе дуже витримано, але через яку, видно що хвилюючись, допустив певні формальні помилки, що призвели до скасування винесеної ним постанови начальником УПП в Полтавській області, якою справу було направлено на новий розгляд. Одночасно, позивач не довів неправомірності своєї зупинки інспектором поліції, всупереч законним вимогам інспектора не пред`явив необхідних документів згідно вимог діючого законодавства, взагалі не повідомив та не довів належним чином свої пільги щодо свого полісу страхування, відмовився спочатку давати пояснення та не зафіксував на своєму відео наявність у нього на час зупинки вказаних документів.

Тому, суд вважає таку неправомірну поведінку позивача, обраним способом прикриття відсутності у нього необхідних документів на час його зупинки інспектором. Внаслідок чого, всі посилання позивача у позові є взагалі не доведеними, а зафіксована його неправомірна поведінка взагалі спростовує його позовні вимоги та є недопустимою до вказаної посадової особи, який фактично показав своє повне нахабне свавілля та зловживання ним своїми правами як позивача, явну неповагу не тільки до норм діючого законодавства, але перш за все і неповагу до честі та гідності інспектора поліції, у тому числі і як до такого ж громадянина України, як і він.

Питання вирішення щодо судового збору у справі необхідно віднести за рахунок Держави на підставі ст. 139 ч. 5 КАС України, оскільки позивач надав докази, що є інвалідом 3 групи, має пільги встановлені для ветеранів війни-інвалідів війни та учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії.

Керуючись ст. 5-9, 12, 47, 77, 78, 139, 122-123, 241-245, 246, 250 ч. 6, 251 ч. 2, 286, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову гр. ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону УПП в Полтавській області ДПП - Гнітька Дмитра Олександровича, Департаменту патрульної поліції НПУ про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити в зв`язку з безпідставністю.

Судові витрати віднести за рахунок Держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його ( її ) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення ( ухвали ) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення надруковано суддею в нарадчій кімнаті та є оригіналом.

Суддя: О. О. Гальченко