Справа № 139/210/20
Суддя: Коломійцева В. І.
Дата ухвалення: 2020-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 139/210/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2020 року смт Муровані Курилівці

Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в особі судді Коломійцевої В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Мурованокуриловецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області про визнання незаконними дій інспектора та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Мурованокуриловецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області про визнання незаконними дій інспектора та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 25.02.2020 він отримав по пошті копію постанови (дата не читається) про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП і накладення штрафу у розмірі 510 грн. У зв`язку з процесуальними порушеннями розгляду справи, такими як, винесення постанови на місці вчинення правопорушення, розгляд справи у його відсутності, не роз`яснення йому його прав, позбавлення права на захист та нечитабельність окремих слів направленої йому постанови, він просив визнати дії інспектора, який складав оскаржувану постанову, незаконними та скасувати її, закривши провадження у справі.

Суд, розглянувши матеріали позовної заяви та встановивши, що відповідно до положень ст.ст. 4, 257, 268-272, 286 КАС України дана адміністративна справа, як термінова незначної складності розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, ухвалою від 23.03.2020 прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі, запропонувавши відповідачу до 26.03.2020 надати відзив на позовну заяву, у якому викласти заперечення проти позову.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі та уточненої позовної заяви з додатками 24.03.2020 були отримані відповідачем (а.с. 27).

Відзиву на позовну заяву відповідач не подав, 26.03.2020 подав суду копію водійського посвідчення позивача ОСОБА_1 , на підтвердження того, що останній не мав права керувати транспортним засобом М-412.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків.

У відповідності до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване у не в автоматичному режимі, серії БАА № 613854 від 10.02.2020 (а.с. 9), слідує, що позивача визнано винним в тому, що він, 10.02.2020 о 17:45 год. по вул. Центральна в с. Снітків керував автомобілем марки «М-412», державний номерний знак НОМЕР_1 , без відповідної категорії на право керування таким транспортним засобом, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в сумі 510 гривень.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступок) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зі змісту ч. 2 ст. 126 КУпАП слідує, що адміністративна відповідальність за вказаною частиною статті настає, в тому числі, за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В даному випадку, як вбачається з позовної заяви, позивач жодним чином не заперечив обставину керування ним транспортним засобом без прав відповідної категорії та послався лише на ймовірні процесуальні порушення його прав, допущені при розгляді інспектором поліції справи про адміністративне правопорушення. Хоча і зазначив при цьому, що його машина стояла, так як зіпсувалася і не їхала, тому в присутності працівників поліції він не їхав.

У зв`язку з викладеним, суд вважає за необхідне розглянути вказаний адміністративний позов в контексті перевірки стверджуваних порушень, з`ясувавши при цьому, чи призвело це до неправильного вирішення справи.

Так, щодо винесення оскаржуваної постанови на місці вчинення правопорушення, суд звертає увагу на наступне.

Законом України від 14 липня 2015 року № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до статті 258 КУпАП, зокрема, доповнено абзацом 4, зі змісту якого вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення порушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до статті 283 КУпАП без складання відповідного протоколу.

Дані норми кореспондуються із положеннями пунктів 2, 3 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, відповідно до якої постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема ст. 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Із вищезазначеного слідує, що дії відповідача щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці вчинення правопорушення є такими, що відповідають нормам чинного законодавства.

Вказане підтверджується постановами Верховного Суду № 552/2270/16-а від 30.05.2018 та № 489/967/16-а від 26.04.2018.

За змістом статті 254 КУпАП, частина перша якої що містить гіпотезу про факт вчинення адміністративного правопорушення та диспозицію необхідності фіксації вчиненого правопорушення протоколом, у своїй частині третій встановлює виняток із загального правила, згідно з яким протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Отже, законодавець, з метою спростити та скоротити в часі розгляд деяких справ про адміністративні правопорушення, встановив виняток із диспозиції статті 254 КУпАП. Однак, спрощений розгляд справ за відповідними статтями не зменшує їх суспільну небезпечність і не встановлює жодних привілеїв у порівнянні з іншими статями КУпАП, складання протоколу в яких є обов`язковою процедурою.

Системний аналіз приписів статей 222 і 258 КУпАП у контексті змісту спірних правовідносин дає підстави для висновку про те, що у випадку виявлення ознак адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 126 КУпАП, складення протоколу про адміністративне правопорушення не вимагається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення (за наявності відповідних підстав) виноситься безпосередньо на місці вчинення правопорушення посадовою особою органу (підрозділу) Національної поліції.,

Таким чином, безпідставними є наведені у позові твердження позивача щодо незаконності розгляду стосовно нього справи про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 126 КУпАП на місці його вчинення.

Окрім того, доцільно звернути увагу на те, що Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015, на яке посилається автор адміністративного позову, ухвалено до внесення відповідних змін до статті 258 КУпАП, а тому не може бути застосовано до спірних правовідносин.

Щодо твердження позивача про не роз`яснення йому його прав при розгляді оскаржуваної постанови та порушення права на захист, то у цій справі суд виходить з такого.

Дійсно, право на захист є основоположним у демократичному суспільстві та передбачене Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Конституцією України та Кодексом України про адміністративні правопорушення..

В оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від її отримання, а також відмовився від підпису у графі про роз`яснення йому прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

Позивачем не представлено належних доказів в обґрунтування обмеження реалізації ним прав, закріплених ст. 268 КУпАП.

При цьому, можливість реалізації особою своїх прав на участь у розгляді справи, права на захист тощо, передбачена також шляхом оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення до суду.

В той же час, зазначивши в адміністративному позові про те, що машина позивача зламалася і він у присутності працівників поліції нею не керував, ОСОБА_1 не заперечив обставини керування транспортним засобом без права на це до стверджуваної ним поломки.

Таким чином, сама по собі вказівка позивача в позовній заяві на не роз`яснення йому його прав, в тому числі права на захист, без жодних заперечень у вчиненні адміністративного правопорушення не може бути підставою для скасування винесеної постанови.

Посилання ОСОБА_1 на нечитабельність окремих слів оскаржуваної постанови, суд також не бере до уваги, оскільки остання у повній мірі містить відомості передбачені ст. 283 КУпАП. При цьому, суду надано лише її копію. Будь-яких клопотань про витребування оригіналу постанови з органу поліції позивач не заявляв.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова відповідає вимогам чинного законодавства, а тому вимоги провизнання незаконними дій інспектора, скасування винесеної ним постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення не можуть бути задоволені.

Керуючись, ст.ст. 7, 9, 126, 251, 258, 268, 278-280, 283, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 19-20, 77, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Мурованокуриловецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області про визнання незаконними дій інспектора та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Мурованокуриловецьке ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області, місцезнаходження: Вінницька область, смт Муровані Курилівці, вул. Комарова, 6.

Рішення складено 27.03.2020.

Суддя: