Справа № 120/1232/20-а
Суддя: Свентух Віталій Михайлович
Дата ухвалення: 2020-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

м. Вінниця

31 березня 2020 р. Справа № 120/1232/20-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Свентух Віталій Михайлович, розглянувши матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до Пиковецької сільської ради Козятинського району Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

до Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Пиковецької сільської ради Козятинського району Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою суду від 23.03.2020 року позовну заяву залишено без руху та встановлено п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали, шляхом додання до позовної заяви документу про сплату судового збору або зазначити підстави, обґрунтовані належними доказами щодо звільнення від сплати судового збору.

26.03.2020 року на виконання вимог ухвали суду від 23.03.2020 року, в адресу Вінницького окружного адміністративного суду позивачем направлено заяву.

Разом з тим, позивач не додав до заяви документ про сплату судового збору та вказав на те, що позиція суду про відсутність доказів які б свідчили про важкий матеріальний стан, як підставу відмови у клопотанні про звільнення від сплати судового збору є хибною.

При зверненні до суду із позовною заявою, позивачем додано відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, як на підтвердження своєї позиції щодо звільнення від сплати судового збору у зв`язку із тим, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу.

За приписами частини 1 статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Частина 2 статті 8 Закону України "Про судовий збір" передбачає, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умов, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Системний аналіз вказаних норм законодавства дає підстави для висновку, що звільнення сторони від сплати судового збору можливо лише з урахуванням її майнового стану.

Відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків ОСОБА_1 , без об`єктивного дослідження його майнового стану у взаємозв`язку із іншими обставинами, які на нього впливають, не визначає безумовне звільнення позивача від сплати судового збору за пунктом 1 частини 2 статті 8 Закону України "Про судовий збір".

Досліджуючи питання щодо усунення недоліків позовної заяви, суд враховує висновки викладені в ухвалі Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду №560/2453/19 від 23 березня 2020 року та зазначає наступне.

Для звільнення від сплати судового збору позивач має довести існування таких фінансових труднощів та такий майновий стан, що надає підстави вважати за можливе звільнити таку особу від сплати судового збору.

Однак, на підставі доданих документів не має можливості достовірно пересвідчитись у розмірі отриманого доходу позивачем за весь рік, що передував року подання позовної заяви, оскільки, надані позивачем докази на підтвердження скрутного матеріального стану не відображають повну відсутність доходів позивача за попередній календарний рік.

Натомість із відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків ОСОБА_1 вбачається наявність лізингових операцій та отримання доходу у сумі 15295,16 грн.

Також, не виключена можливість утримання позивачем цінних паперів або мати в своєму володінні, користуванні чи розпорядженні такі об`єкти матеріального світу (матеріальні або нематеріальні активи, в тому числі, що надають прибуток), які вказують на матеріальний стан, достатній для сплати судового збору.

Положення Закону України "Про судовий збір" не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору чи звільнення від його сплати може бути, наприклад, довідка про доходи, про заробітну плату, пенсію, стипендію, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність рахунків або коштів на рахунку, акт обстеження житлових умов тощо.

В даному випадку, для повного та об`єктивного підтвердження наявності підстав для звільнення від сплати судового збору, на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху не надано жодного доказу про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору.

Наведення доводів, обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору, а також подання доказів на підтвердження того, що майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку, розмірі і в строки покладається на особу, яка подає позовну заяву.

Позивач звернувся до суду з позовом в якому заявлено вимогу про зобов`язання надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2.0 га.

Одночасно, слід зазначити, що судовий збір за звернення до суду з даним позовом підлягає сплаті у розмірі 840,80 грн. та з урахуванням змісту заявлених позовних вимог не є надмірним.

В свою чергу, важкий майновий стан сторони та неможливість сплатити судовий збір у розмірі 840, 80 грн. входить до предмета доказування і відповідно, має бути підтверджений належними, допустимими, у розумінні статтей 73, 74 КАС України, доказами.

Тож, суд звертає увагу позивача, що для застосування положень частини 1 статті 133 КАС України та Закону України "Про судовий збір" повинні бути відповідні правові підстави, в іншому ж випадку, як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі", вимога сплатити судовий збір не обмежує право позивача на доступ до правосуддя.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

З огляду на вищевикладене, слід констатувати, що вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху залишились не виконаними, оскільки позивач не усунув недоліки шляхом додання до позовної заяви документу про сплату судового збору або зазначенням підстав, обґрунтованих належними доказами щодо звільнення від сплати судового збору.

Згідно пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи те, що вимоги ухвали суду від 23 березня 2020 року залишились не виконаними, недоліки позовної заяви у встановлений строк не усунуті, вважаю, що наявні підстави для повернення позовної заяви особі, яка її подала.

Повернення позовної заяви не завдає шкоди самій суті права на доступ до суду позивача, оскільки згідно положень частини 8 статті 169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Згідно частини 6 статті 169 КАС України, про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу.

Враховуючи те, що вимоги ухвали суду від 23 березня 2020 року залишились не виконаними, недоліки позовної заяви у встановлений строк не усунуті, позовна заява ОСОБА_1 разом із усіма доданими до неї документами підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст. 169, 248, 256, 293, 294 КАС України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Пиковецької сільської ради Козятинського району Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Свентух Віталій Михайлович