Справа № 460/2788/19
Суддя: Дудар О.М.
Дата ухвалення: 2020-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

05 лютого 2020 року м. Рівне №460/2788/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудар О.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління ДПС у Рівненській області
про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі відповідач) про визнання протиправною та скасування вимоги від 20.09.2019 №Ф-21084-17 про сплату боргу (недоїмки) у сумі 23785,08грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у відповідача відсутні будь-які правові підстави для нарахування позивачу єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, оскільки останній не є особою, яка провадить незалежну професійну діяльність, а здійснює адвокатську діяльність у формі адвокатського бюро.

Ухвалою суду від 18.10.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Головним управлінням ДПС у Рівненській області подано відзив на позовну заяву, за змістом якого поняття "адвокатська діяльність" охоплює усі форми незалежної професійної діяльності адвоката. Особи, які провадять таку діяльність, є платниками єдиного внеску. Враховуючи те, що позивач, як самозайнята особа, заяви за формою №7-ЄСВ не подав, він вважається платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, такий внесок зобов`язаний нараховувати та сплачувати.

Розглянувши позовну заяву, відзив на позовну заяву, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) є адвокатом, здійснює адвокатську діяльність на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №789, виданого Рівненською обласною КДКА 08.04.2011.

До 10.03.2016 ОСОБА_1 здійснював адвокатську діяльність як самозайнята особа, а з 10.03.2016 - здійснює адвокатську діяльність за організаційною формою адвокатське бюро.

З 10.05.2011 самозайнята особа ОСОБА_1 перебував на обліку у контролюючому органі як платник податків на загальній системі оподаткування за №48634.

У зв`язку зі зміною форми діяльності, ОСОБА_1 було подано до податкового органу заяву форми №8-ОПП від 30.12.2016 №948.

З 31.12.2016 ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управління ДПС у Рівненській області як самозайнята особа: стан платника 3 прийнято рішення про припинення (розпочато ліквідаційну процедуру), з 23.10.2018 стан платника 11 припинено, але не знято з обліку (КОР не пусті).

Авокатське бюро Негрея Олександра Михайловича (, місцезнаходження: 33028, Рівненська область, м.Рівне, вул.16 Липня, буд.48) зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 10.03.2016 (номер запису: 1 012367), перебуває на обліку як платник податків у контролюючому органі з 10.03.2016 за №22, з 10.03.2016 перебуває на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності, є платником єдиного податку 3 групи за ставкою 5%, основний вид діяльності за КВЕД - 69.10 Діяльність у сфері права.

Зазначені вище обставини визнаються сторонами, а тому в силу ч.1 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не підлягають доказуванню.

20.09.2019 Головним управлінням ДПС у Рівненській області прийнято вимогу №Ф-21084-17, якою вимагається у ОСОБА_1 сплатити борг (недоїмку) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 23785,08грн.

Вважаючи зазначену вимогу протиправною, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI (далі Закон №2464-VI).

Відповідно до п.п.2, 6 ст.1 Закону №2464-VI, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

При цьому, недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Платники єдиного внеску визначені у ст.4 Закону №2464-VI.

У силу вимог п.1 ч.1 ст.4 Закону №2464-VI, платниками єдиного внеску є роботодавці.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.4 Закону №2464-VI, платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно з п.5 ч.1 ст.4 Закону №2464-VI, платниками єдиного внеску є: особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Взяття на облік осіб, зазначених у пунктах 1, 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється органом доходів і зборів шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру страхувальників (абз.2 ч.1 ст.5 Закону №2464-VI).

Відповідно до п.1 ч.2 ст.6 Закону №2464-VI, платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

У силу вимог п.2 ч.1 ст.7 Закону №2464-VI, єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

Відповідно до ч.8 ст.9 Закону №2464-VI (у редакції, що діяла до 01.01.2018), платники єдиного внеску, зазначені у пункті 5 частини 1 статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 1 травня наступного року.

Частиною 8 статті 9 Закону №2464-VI (у редакції, що діє з 01.01.2018) передбачено, що платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 №5076-VI (далі Закон №5076-VI).

Згідно з ч.3 ст.4 Закону №5076-VI, адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою. Адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, може відкривати рахунки в банках, мати печатку, штампи, бланки (у тому числі ордера) із зазначенням свого прізвища, імені та по батькові, номера і дати видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.( ст.13 Закону №5076-VI).

Відповідно до підпункту 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, самозайнята особа платник податку, який є фізичною особою підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.14 Закон №5076-VI, адвокатське бюро є юридичною особою, створеною одним адвокатом, і діє на підставі статуту. Адвокатське бюро має самостійний баланс, може відкривати рахунки у банках, мати печатку, штампи і бланки із своїм найменуванням.

Адвокатське бюро може залучати до виконання укладених бюро договорів про надання правової допомоги інших адвокатів на договірних засадах (ч.6 ст.14 Закон №5076-VI).

Аналіз наведених норм Податкового кодексу України, Закону №2464-VI та Закону №5076-VI дає підстави для висновку про те, що особи, які провадять індивідуальну адвокатську діяльність та отримують дохід від цієї діяльності, зобов`язані сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, як самозайнята особа (як фізична особа-підприємець чи особа, яка провадить незалежну професійну діяльність).

Якщо ж особа здійснює адвокатську діяльність у формі адвокатського бюро, то платником єдиного внеску є адвокатське бюро, якщо таке бюро використовує найману працю як роботодавець у розумінні Закону №2464-VI. Такий самий обов`язок виникає і у випадку надання адвокатському бюро послуг за цивільно-правовими договорами (окрім виключень, які стосуються фізичних осіб-підприємців).

Якщо засновник адвокатського бюро отримує дохід у вигляді заробітної плати (тобто, працює за трудовим договором), то бюро, як юридична особа, здійснює роль роботодавця щодо адвоката-засновника, й зобов`язане сплатити за нього єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

При цьому, згідно з вимогами Закону №2464-VI, дохід засновника у виді дивідендів не є базою нарахування єдиного соціального внеску.

Як зазначено судом вище, з 10.03.2016 ОСОБА_1 здійснює адвокатську діяльність у формі адвокатського бюро.

Отже, з 10.03.2016 у позивача відсутній обов`язок сплачувати єдиний внесок у статусі самозайнятої особи (особи, що провадить незалежну професійну діяльність).

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом №2464-VI, є недоїмкою та стягується з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Відповідно до ч.4 ст.25 Закону №2464-VI, орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

З вимоги від 20.09.2019 №Ф-21084-17 №Ф-21084-17 вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 зі сплати єдиного внеску в сумі 23785,08грн існує станом на 31 серпня 2019 року.

Зазначена вимога прийнята на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

При цьому, у період з 29.07.2019 по 31.07.2019 головним управлінням ДФС у Рівненській області було проведено документальну позапланову перевірку невиїзну перевірку самозайнятої особи ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2016 по 28.07.2019, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 28.07.2019, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 08.04.2011 по 28.07.2019, за наслідками якої складено акт від 07.08.2019 №159/17-00-13-04/ НОМЕР_1 (а.а.с.12-18).

Згідно з висновками зазначеного акта перевірки, контролюючим органом встановлено порушення позивачем, зокрема:

- ч.8 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI із змінами і доповненнями, а саме: встановлено несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску, нарахованого самозайнятою особою, яка перебуває на загальній системі оподаткування за період з 01.01.2013 по 31.12.2013 на загальну суму 393,50грн по терміну сплати 01.05.2014 (фактично сплачено 26.06.2014), за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 на загальну суму 422,65грн по терміну сплати 30.04.2015 (фактично сплачено 29.07.2015) та за період з 01.01.2015по 31.12.2015 на загальну суму 956,34грн по терміну сплати 04.05.2016 (фактично сплачено 27.07.2016);

- п.4 ч.2 ст.6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI із змінами і доповненнями та п.4 розділу ІІІ Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 14.04.2015 №435, а саме: неподання звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2017 рік та 2018 рік по терміну подання до 01.05.2018 та до 01.05.2019 відповідно.

Жодних висновків про заборгованість позивача зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування зазначений акт не містить.

Будь-яких доказів, що в період з 31.07.2019 (остання дата періоду, охопленого перевіркою) по 31.08.2019 (дата, станом на яку утворилася недоїмка) позивачем було сформовано борг з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 23785,08грн відповідачем суду не надано.

Обґрунтовуючи правомірність спірної вимоги, відповідач посилається на те, що позивач не був знятий з обліку як платник єдиного внеску самозайнята особа, оскільки у встановленому порядку не подав контролюючому органу звіт форми "ліквідаційна" та заяву за формою №7-ЄСВ.

У силу вимог п.10 розд.ІІІ Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 №435 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 15.05.2018 №511), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23.04.2015 за №460/26905 (далі Порядок №435), страхувальники зобов`язані подати самі за себе Звіт із зазначенням типу форми "ліквідаційна" у разі прийняття рішення про ліквідацію чи припинення діяльності страхувальників.

За змістом п.11 розд.ІІІ Порядку №435, страхувальники - особи, які провадять незалежну професійну діяльність, звіт із зазначенням типу форми "ліквідаційна" формують та подають до органу доходів і зборів протягом 30 календарних днів з дня подання заяви до органу доходів і зборів про зняття з обліку платника єдиного внеску.

Відповідно до п.1 розд.V Порядку обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.11.2014 №1162, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 03.12.2014 за №1553/26330 (далі Порядок №1553/26330), у разі прийняття відповідними органами (особами) рішення про ліквідацію, припинення діяльності платників єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону №755, платник єдиного внеску зобов`язаний у десятиденний строк з дня прийняття відповідного рішення подати до контролюючого органу заяву про зняття з обліку платника єдиного внеску за формою №7-ЄСВ згідно з додатком 5 до цього Порядку та залежно від категорії страхувальника копії відповідних документів.

Платник єдиного внеску може не подавати заяву за формою №7-ЄСВ та документи, визначені цим пунктом, якщо таким платником до контролюючого органу подано заяву та документи для зняття з обліку в контролюючих органах, відповідно до розділу XI Порядку №1588. У такому разі датою подання заяви для зняття з обліку платника єдиного внеску вважається дата, що відповідає даті подання заяви згідно з Порядком №1588.

Відповідно до пп.2 п.11.18 розділу ХІ Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588, зареєстровано і Міністерстві юстиції 29.12.2011 за №1562/20300 (далі Порядок №1588), фізичні особи, які здійснюють незалежну професійну діяльність, знімаються з обліку після припинення такої незалежної діяльності, за наявності документально підтвердженої інформації відповідного державного органу, що реєструє таку діяльність або видає документи про право на заняття такою діяльністю (свідоцтва, дозволи, сертифікати тощо), та поданої до контролюючого органу за основним місцем обліку заяви за формою №8-ОПП.

На виконання вимог зазначеної норми ОСОБА_1 30.12.2016 подав до контролюючого органу заяву форми №8-ОПП (про ліквідацію або реорганізацію платника податків) із проханням провести заходи, передбачені Порядком №1588. Зазначена заява зареєстрована відповідачем за №948.

Ці обставини встановлені в акті перевірки від 07.08.2019 №159/17-00-13-04/ НОМЕР_1 .

У силу вимог п.11.5 розділу ХІ Порядку №1588, у зв`язку з ліквідацією або реорганізацією платника податків контролюючі органи розпочинають та проводять процедури, передбачені цим розділом, у разі одержання, зокрема, заяви за формою № 8-ОПП від платника податків.

Жодних доказів, що підтверджують проведення контролюючим органом за заявою ОСОБА_1 заходів, передбачених Порядком №1588, відповідачем суду не надано.

За таких обставин, суд вважає, що ОСОБА_1 , на відміну від відповідача, виконав свої обов`язки у процедурі припинення провадження незалежної професійної діяльності. Будь-які підстави покладати на позивача обов`язок зі сплати єдиного внеску у зв`язку з невиконанням контролюючим органом своїх функцій у останнього відсутні.

У сукупності викладеного, суд вважає, що дії та бездіяльність відповідача не відповідають критеріям правомірності, обґрунтованості, безсторонності, добросовісності та розумності, визначеним у ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), а тому спірна вимога про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 23785,08грн є протиправною та підлягає до скасування.

У силу вимог ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, Головне управління ДПС у Рівненській області, як суб`єкт владних повноважень, не обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а позивач довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Отже, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, Головного управління ДПС у Рівненській області, витрати зі сплати судового збору на суму 768,40грн, сплачені згідно з квитанцією від 15.10.2019 №0.0..1 (а.с.4).

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Рівненській області (вул.Відінська, 12, м.Рівне, 33023, ) задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 20 вересня 2019 року №Ф-21084-17.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, Головного управління ДПС у Рівненській області (), судові витрати у сумі 768,40грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 05 лютого 2020 року.

Суддя Дудар О.М.