Справа № 711/11077/17
Суддя: Соколов В.М.
Дата ухвалення: 2020-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

30 березня 2020 року

Київ

справа №711/11077/17

адміністративне провадження №К/9901/56813/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Соколова В.М.,

суддів: Єресько Л.О., Загороднюка А.Г.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 04 квітня 2018 року (суддя - Токова С.Є.) та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2018 року (головуючий суддя - Троян Н.П., судді: Бужак Н.П., Костюк Л.О.) у справі №711/11077/17 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради, правонаступником якого є Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради про поновлення виборчих прав внутрішньо переміщеної особи,

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати незаконним рішення Департаменту організаційного забезпечення (органу ведення Державного реєстру виборців) про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 щодо зміни виборчої адреси у Державному реєстрі виборців;

- зобов`язати Департамент організаційного забезпечення Черкаської міської ради (орган ведення Державно реєстру виборців) внести дані до Державного реєстру виборців про зміну виборчої адреси ОСОБА_1 згідно з відомостями про місце знаходження (місце постійного проживання), що вказані в довідці про реєстрацію ОСОБА_1 , як внутрішньо переміщеної особи;

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що він є внутрішньо переміщеною особою та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Вказує, що займає активну громадську позицію і хоче приймати участь в якості виборця у всіх виборах за новим місцем свого постійного проживання, як внутрішньо переміщена особа та вважає своє нове місце проживання новою виборчою адресою, відомості про яку відповідач повинен внести до Державного реєстру виборців. Зазначає, що звернувся до відповідача із заявою про зміну виборчої адреси виборця, проте, відповідач відмовив йому у зміні виборчої адреси, обґрунтовуючи відсутністю правових підстав для задоволення такої заяви та документів, що підтверджують його належність до місцевої територіальної громади.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

Рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси від 04 квітня 2018 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2018 року, у задоволені позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що довідка від 27 листопада 2014 року № про взяття ОСОБА_1 на облік внутрішньо переміщеної особи жодним чином не підтверджує факт реєстрації його за вказаною адресою: АДРЕСА_1 , а відтак, позивач не належить до територіальної громади міста Черкаси, оскільки місцем його реєстрації в паспорті громадянина України є: АДРЕСА_2 . Крім того, місце голосування і виборча адреса не є тотожними поняттями, тому незалежно від того чи відбувається на даний час виборчий процес у громаді, де фактично мешкає внутрішньо переміщена особа чи ні, позивач має право на зміну виборчої адреси у Державному реєстрі виборців як своїх персональних даних, оскільки в разі оголошення початку виборчого процесу, позивач, з урахуванням положень статті 8 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», має змогу реалізувати своє виборче право за місцем тимчасового проживання без зміни виборчої адреси у Державному реєстрі виборців. Суди також зауважили, що спір не відноситься до категорії спорів, який належить вирішувати у порядку, визначеному статтею 173 КАС України, оскільки виник поза межами виборчого процесу.

Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги, позиція інших учасників справи

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального й порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 04 квітня 2018 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2018 року і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

На обґрунтування поданої касаційної скарги скаржник зазначає, що судами першої та апеляційної інстанцій не враховано доводи про те, що оскільки він не може реалізувати свої виборчі права на непідконтрольній Україні території, постійно проживає за новою виборчою адресою, тому звернувся до відповідача з заявою про зміну виборчої адреси та додав копію довідки про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи, що засвідчує місце проживання, а відтак, надає право голосувати останньому на місцевих виборах. Вказує, що займає активну громадську позицію і хоче приймати участь в якості виборця у всіх виборах за новим місцем свого постійного проживання, як внутрішньо переміщена особа та вважає своє нове місце проживання новою виборчою адресою, відомості про яку відповідач повинен внести до Державного реєстру виборців. Крім того зазначає, що позбавлення права на участь у виборах позивача, який має статус внутрішньо переміщеної особи, шляхом відмови у зміні виборчої адреси у Державному реєстрі виборців є проявом дискримінації відносно нього.

Відповідач подав відзив на касаційну скаргу, в якому він вважає доводи скаржника безпідставними та необґрунтованими і такими, що не відповідають вимогам закону. Відтак, просить рішення судів попередніх інстанцій залишити без змін, а касаційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Рух касаційної скарги

20 липня 2018 року вказана касаційна скарга надійшла до Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду.

За наслідками автоматизованого розподілу касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: судді-доповідача Шарапи В.М., суддів Данилевич Н.А., Желтобрюх І.Л.

Ухвалою Верховного Суду від 01 жовтня 2018 року відкрито касаційне провадження за вказаною скаргою.

Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду - від 12 червня 2019 року, у зв`язку зі зміною спеціалізації та введенням до іншої судової палати судді-доповідача у цій справі, призначений повторний автоматизований розподіл указаної касаційної скарги.

За наслідками повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 12 червня 2019 року касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу Соколову В.М., суддям Єресько Л.О., Загороднюку А.Г.

Встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи

ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_1 , виданий 29 серпня 1995 року Пролетарським РВ УМВС України в Донецькій області.

Згідно з довідкою від 27 листопада 2014 року № ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

28 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Відділу ведення Державного реєстру виборців Соснівського району департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради із заявою про включення його до списку виборців на місцевих виборах (про зміну виборчої адреси виборця) у відповідності до вищевказаної довідки.

Листом від 28 листопада 2017 року №382/11 ОСОБА_1 відмовлено у розгляді його заяви, оскільки згідно Закону України «Про Державний реєстр виборців» документами, до яких вносяться відомості про місце проживання громадян України, є паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України. Натомість довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є документом, до якого вносяться відомості про місце перебування особи. При цьому, у паспорті позивача, який пред`явлено Відділу ведення Державного реєстру виборців Соснівського району департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради, відсутні відомості про реєстрацію місця проживання за адресою, вказаною у заяві про зміну виборчої адреси.

Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з даним позовом.

Застосування норм права, оцінка доказів та висновки за результатами розгляду касаційної скарги

За правилами частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року №460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон № 460-IX), який набрав чинності 08 лютого 2020 року, установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади, організацію і порядок проведення виборів депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласних, районних, міських, районних у містах, сільських, селищних рад, сільських, селищних, міських голів та старост встановлено Законом України «Про місцеві вибори».

Право голосу на виборах депутатів міської ради, виборах міського голови мають громадяни України, які мають право голосу відповідно до статті 70 Конституції України, належать до відповідної територіальної громади та проживають в межах відповідного виборчого округу. Громадяни України, які мають право голосу на відповідних місцевих виборах, є виборцями. Документом, який посвідчує особу, підтверджує громадянство та засвідчує місце проживання виборця на місцевих виборах є: 1) паспорт громадянина України; тимчасове посвідчення громадянина України (для осіб, недавно прийнятих до громадянства України). Належність громадянина до відповідної територіальної громади та проживання його на відповідній території визначається його зареєстрованим місцем проживання.

Приписами частин першої та другої статті 8 Закону України «Про Державний реєстр виборців» обумовлено, що виборчою адресою виборця є адреса його житла або місця перебування виборця чи інша адреса, що замінює адресу житла виборця, яка є підставою для віднесення виборця до відповідної виборчої дільниці.

Виборча адреса виборця визначається за зареєстрованим місцем проживання та адресою житла виборця відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання.

Статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.

Разом з тим, зареєстроване місце проживання не повинно бути тимчасовим, як випливає зі статті 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», якою встановлено, що територіальна громада - жителі, об`єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об`єднання жителів кількох сіл, що мають єдиний адміністративний центр.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

За змістом статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті, тобто у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

При цьому згідно зі статтею 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання здійснюється лише за однією адресою.

З аналізу наведених правових норм слідує, що право участі на місцевих виборах повинні мати лише ті громадяни України, які постійно проживають на відповідній території та мають реєстрацію місця проживання на території відповідного села, селища, міста.

Саме місце реєстрації у паспорті громадянина України має ключове юридичне значення при вирішенні виборчих спорів щодо включення до списків виборців для голосування на чергових виборах, оскільки залежно від місця реєстрації виборця визначається його виборча адреса.

Віднесення законодавцем виборчої адреси до персональних даних, які визначають місце та умови голосування виборця, підкреслює пріоритетність та значимість зареєстрованого місця проживання цього виборця для реалізації його виборчих прав.

Також, законодавець визначає зареєстроване місце проживання як обставину, за якою може бути підтверджено належність громадянина до певної територіальної громади, а, відтак, реалізовано громадянином право голосу на місцевих виборах.

Так, згідно з паспортними даними ОСОБА_1 останнім місцем його реєстрації є: АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідки від 27 листопада 2014 року №, виданої Департаментом соціальної політики Черкаської міської ради, ОСОБА_1 перебуває на обліку осіб, переміщених з тимчасово окупованої території України та фактичне місце перебування останнього зафіксовано за адресою: АДРЕСА_1 . Довідка пред`являється разом із паспортом громадянина України, або іншим документом, що посвідчує особу.

За таких обставин справи та правового врегулювання, Верховний Суд відхиляє доводи ОСОБА_1 про те, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є підставою для внесення відомостей до Державного реєстру виборців про зміну виборчої адреси, оскільки така довідка пред`являється із дійсним паспортом громадянина України, або іншим документом, що посвідчує особу і за Законом не є правовою підставою для зміни місця голосування виборця, тобто голосування не за виборчою адресою.

Поряд з цим, як правильно зазначив суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, місце голосування і виборча адреса не є тотожними поняттями, тому довідка від 27 листопада 2014 року № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, жодним чином не підтверджує факт реєстрації позивача за адресою: АДРЕСА_1 . Враховуючи те, що місцем реєстрації позивача у паспорті громадянина України зазначено: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 не належить до територіальної громади міста Черкаси.

Таким чином Верховний Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що законодавчою можливістю брати участь у місцевих виборах наділені ті громадяни України, які постійно проживають на відповідній території та мають зареєстроване місце проживання на території відповідного села, селища, міста.

Разом з цим, доводи позивача про дискримінацію його за ознакою місця проживання та належності до категорії внутрішньо переміщених осіб, спростовуються нормами статті 8 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», приписами якої передбачено спроможність реалізації права голосу на виборах зазначеної категорії осіб, шляхом зміни місця голосування без зміни виборчої адреси, яка і становить предмет спірних правовідносин у даній справі.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі №372/815/17, від 20 березня 2019 року у справі №372/816/17, від 19 червня 2019 року у справі №372/817/17.

З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

За частиною першою статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Частиною другої цієї статті встановлено, що суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Доводи, якими позивач обґрунтовує свою касаційну скаргу, стосуються фактичних обставин справи, доказів, на підставі яких встановлено ці обставини, та правової оцінки, яку надали їм суди. Зважаючи на межі касаційного перегляду справи та повноваження касаційного суду на цій стадії достатніх та обґрунтованих підстав для того, щоб вважати висновки судів в цій справі помилковими, немає і аргументи позивача їх не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 350 КАС суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Висновки щодо розподілу судових витрат

З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись пунктом 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 460-IX та статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 04 квітня 2018 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2018 року у справі №711/11077/17 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.М. Соколов

Л.О. Єресько

А.Г. Загороднюк ,

Судді Верховного Суду