Справа № 520/8578/19
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2020-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2020 р.Справа № 520/8578/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Старостіна В.В. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Слобожанської митниці Держмитслужби на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.11.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Бадюков Ю.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 13.11.19 року по справі № 520/8578/19

за позовом ОСОБА_1

до Харківської митниці ДФС

про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості, стягнення суми,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративного суду до Слобожанської митниці Держмитслужби, в якому просив суд:

- рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2019/002229/2 від 30.05.2019 року Харківської митниці ДФС визнати протиправним і скасувати;

- стягнути грошові кошти в сумі 24756 грн. 08 коп. на користь ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 20 травня 2019 року, особисто придбав у Швейцарії автомобіль марки Skoda Oktavia С 2.0 ТDІ на суму 2500 швейцарських франків, згідно рахунку від 20.05.2019. При перетині кордону позивачем укладено договір доручення №3302 від 21.05.2019 з ТОВ "Компас Логістик" для митного оформлення автомобіля. Брокером ТОВ "Компас Логістик" подана митна декларація на суму 2500 швейцарських франків. Позивач оплатив 52503 грн. митних платежів згідно декларації UA807190/2019/012782. Таку суму перераховано з перебільшенням необхідної, на випадок зміни міжбанківського курсу вартості валют (сума за декларацією становить 51879 грн). 23 травня 2019 року Харківська митниця ДФС прийняла рішення про коригування митної вартості автомобіля. Згідно декларації форми МД-2 № UA807190/2019/013503 позивач зробив доплату за митне оформлення транспортного засобу у розмірі 29657 грн. З таким рішенням Харківської митниці позивач не погодився, тому звернувся до Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл.проф.М.С. Бокаріуса для визначення вартості автомобіля. На підставі рішення експерта про вартість автомобіля, митні платежі становлять 61288,24 грн. Позивач звернувся 19.06.2019р. з письмовою заявою до Харківської митниці ДФС про перерахунок та повернення надмірно сплачених митних платежів та отримано відповідь про відмову у проведенні перерахунку та поверненні надмірно сплачених митних платежів.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.11.2019 позовні вимоги задоволено частково.

Скасовано рішення Харківської митниці ДФС № UA807000/2019/002229/2 від 30.05.2019 року коригування митної вартості товарів.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з Харківської митниці ДФС за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 768,40 грн.

Не погодившись з вказаним висновком суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.11.2019 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що за результатам вивчення поданих до митного оформлення документів, порівняння заявленої митної вартості з рівнем митної вартості ідентичних та подібних (аналогічних) товарів, оформлених митницями ДФС раніше, та враховуючи рекомендації згенеровані системою аналізу та управління ризиками, який був згенерований автоматизованою системою аналізу та управління ризиками ДФС, а саме: 105-2 (Контроль правильності визначення митної вартості товарів) та 106-2 (Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів): "Вартість транспортного засобу нижча наявної цінової інформації, отриманої у тому числі із зовнішніх джерел. Обов`язкове залучення відповідного спеціалізованого підрозділу для визначення МВ за VIN - кодами: НОМЕР_1, валюта - ЕUR, вартість - 6050,00". Під час проведення митного контролю правильності визначення митної вартості виявлено заниження митної вартості товару відповідно до бази даних цінової інформації ЄАІС ДМСУ, яка містить інформацію про рівень цін на такі товари, митне оформлення яких вже здійснено, що є достатньою підставою для сумніву у правильності заявленої позивачем митної вартості товарів. За результатом вивчення документів, наданих до митниці на підтвердження заявленої митної вартості ТЗ позивача, посадовою особою митниці встановлено, що вартість ТЗ позивача у розмірі 2500,00 CHF визначена на підставі рахунку від 20.05.2019, не включає в себе витрати на транспортування цього ТЗ до місця ввезення на митну територію України. До митниці не надано жодного документа, що містить відомості про розмір витрат на транспортування ТЗ позивача до місця ввезення на митну територію України.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь суддді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 20 травня 2019 року ОСОБА_1 придбав у Швейцарії автомобіль марки Skoda Oktavia 2.0 ТDІ за готівкові кошти у 2500 швейцарських франків, згідно договору купівлі-продажу від 20.05.2019 № у підприємства "Globus-Car-Berro". Технічний паспорт НОМЕР_2 від 20.05.2019.

21 травня 2019 року позивач на автомобілі Skoda Oktavia 2.0 ТDІ, номер кузову /VIN/ НОМЕР_1 перетнув митну територію України, через митний пост Волинської митниці ДФС "Ягодин".

21 травня 2019 року при перетині кордону позивачем укладено договір доручення №3302 від 21.05.2019 з ТОВ "Компас Логістик" для митного оформлення автомобіля. Брокером ТОВ "Компас Логістик" подана митна декларація на суму 2500 швейцарських франків.

23 травня 2019 року автомобіль Skoda Oktavia 2.0 ТDІ номер кузову / VIN / НОМЕР_1 , який знаходився на митному терміналі, оглянутий судовим експертом автотоварознавцем - Фокіним Д.І . Після чого експертом складено висновок експертного автотоварознавчого дослідження №11698 від 28.05.2019 року, відповідно до якого: "Вартість легкового автомобіля Skoda Oktavia 2.0 ТDІ номер кузову /VIN/ НОМЕР_1 ввезеного на митну територію України, складає 98169,77 грн., що складає 3717, 33 Швейцарських франків на дату огляду за курсом НБУ".

На запит Харківської митниці ДФС листом від 30.05.2019 року вих.1 позивач повідомив, що надати додаткові документи не представляється можливим та у зв`язку з уникненням простою транспорту просив митницю прийняти рішення стосовно митної вартості товару за наявними документами.

30 травня 2019 року Харківська митниця ДФС прийняла рішення про коригування митної вартості товарів.

Позивач, вважаючи, що надмірно сплатив 20872 грн за митне оформлення автомобіля, звернувся 19.06.2019 з письмовою заявою до в.о. начальника Харківської митниці ДФС Танцерова А.О. про перерахунок та повернення надмірно сплачених митних платежів.

Листом від 21.06.2019 № 4909/ДЗН/20-70-19-01 Харківська митниця ДФС зазначила, що подані додаткові документи не спростовують в повній мірі сумнівів митниці щодо прийнятності задекларованого рівня митної вартості оцінюваного товару, в зв`язку з чим не можуть бути підставою для скасування раніше прийнятого митницею рішення про коригування митної вартості товарів.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Харківської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UА807000/2019/002229/2 від 30.05.2019 підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Частиною третьою статті 53 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу органу доходів і зборів протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з положенням частини четвертої вказаної статті, у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.

Відповідно до частини першої статті 54 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з положеннями статті 57 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Підставою для коригування митної вартості товару слугував висновок митного органу про те, що у поданих до митного оформлення документах відсутні усі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості імпортованого товару та відомості щодо ціни, що фактично була сплачена позивачем при придбанні транспортного засобу. При цьому, органом доходів і зборів не конкретизовано яких саме відомостей не міститься у поданих до митного оформлення документах, які, на думку митного органу, підтвердили б задекларовану митну вартість імпортованого товару.

Підстави для незастосування основного методу визначення митної вартості товару передбачені частиною другою статті 58 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Так, відповідно до вищевказаної норми метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені Митним кодексом України, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість та її складові. Натомість контролюючий орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, як не довів і правових підстав для застосування резервного методу.

Матеріалами справи встановлено, що транспортний засіб придбаний позивачем у нерезидента за 2500 швейцарських франків готівковими коштами, передано продавцем та отримано покупцем 20.05.2019 року, що підтверджується договором - купівлі продажу № між позивачем та підприємством "Globus-Car-Berro", який помилково класифіковано учасниками справи як рахунок-фактура, який подано до митного оформлення.

Доводи відповідача про те, що підставою для коригування митної вартості товару слугувало спрацювання системи управління ризиками не заслуговують на увагу, з огляду на те, що спрацювання системи є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів.

Колегія суддів зазначає, що органом доходів і зборів не наведено підстав щодо неможливості застосування попередніх методів визначення митної вартості товарів у їх послідовності.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 02.04.2019 по справі №809/784/16.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, колегія суддів зазначає, що при перетині транспортним засобом кордону країни експорту митні органи іноземної держави, перевіривши документи на автомобіль, не виявили порушень в обчисленні митної вартості у розмірі 2500 швейцарських франків.

Розрахунки за придбаний автомобіль проведені заявником готівкою.

Згідно з висновком постанови Верховного Суду від 13.02.2018 у справі № 803/1112/173 зазначено, що з приводу посилання відповідача на ненадання банківських платіжних документів, суд касаційної інстанції з огляду на встановлені в судових рішеннях обставини зазначає, що запитувані митницею документи у позивача були відсутні та не могли бути надані з об`єктивних причин, так як товар оплачувався готівкою без банківських платежів. У даному випадку колегія суддів вважає, що ненадання позивачем банківського платіжного доручення не може бути підставою для коригування митної вартості за наявності інших документів (рахунка-фактури, акта приймання-передачі автомобіля), які є достатніми, підтверджують числові значення усіх складових митної вартості імпортованого товару та не містять розбіжностей.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За приписами ч.1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено положення нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини та дійшов вірного висновку щодо скасування рішення Харківської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UА807000/2019/002229/2 від 30.05.2019.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процессуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Слобожанської митниці Держмитслужби залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.11.2019 року по справі № 520/8578/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)А.О. Бегунц
Судді(підпис) (підпис) С.С. Рєзнікова В.В. Старостін
Повний текст постанови складено 27.03.2020 року