Справа № 480/1795/20
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2020-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 березня 2020 р. Справа № 480/1795/20
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Соп`яненка О.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пилипчука Віталія Григоровича про визнання протиправною та скасування постанови, зняття арешту,-
В С Т А Н О В И В:
В судове засідання представник позивача не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідачу направлялась копія ухвали про відкриття провадження та повістка про виклик засобами електронного зв`язку, однак приватний виконавець не підтвердив отримання тексту повістки. Також копія ухвали про відкриття провадження направлялась засобами поштового зв`язку, була вручена 23.03.2020. У визначений в ухвалі суду строк відзиву на позовну заяву надано не було. Враховуючи неявку без повідомлення причин відповідача у судове засідання та неподання ним відзиву на позов, суд вважає можливим розглянути справу за наявними матеріалами в порядку письмового провадження.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 28.02.2020 приватний виконавець виконавчого округу м. иєва ОСОБА_1 виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 61421027 з примусового виконання виконавчого листа №592/6696/15, виданого 21.06.2016 Ковпаківським районним судом м. Суми про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при ТПП РФ від 18.12.2014 по справі №77/2014 ро стягнення з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь ЗАТ «Уралстройэнергомонтаж» коштів (а.с. 21).
28.02.2020 приватний виконавець виніс постанову про приєднання виконавчого провадження ВП №61421027 з примусового виконання виконавчого листа №592/6696/15 до зведеного виконавчого провадження ВП №61231353 (а.с. 23).
04.06.2019 між позивачем та АТ «ПУМБ» було укладено договір банківського рахунку №261229841, відповідно до п.п.1.1 якого АТ «ПУМБ» відкрив позивачеві поточні рахунки та здійснює їх розрахунково-касове обслуговування. 12.12.2019 сторонами договору укладено додатковий договір №1 до договору банківського рахунку №261229841 від 04.06.2019. За умовами додаткового договору рахунок № НОМЕР_1 в національній та іноземній валютах (зарплатний рахунок) на весь період його обслуговування використовується для проведення операцій з виплати/перерахування заробітної плати працівникам Клієнта, обов`язкових податків, внесків та зборів, які нараховуються та сплачується при виплаті заробітної плати (а.с. 30-44).
05.03.2020 позивач повідомив відповідача про особливий статус рахунку № UA НОМЕР_2 (а.с. 27-28).
Згідно зі статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.
Відповідно до частин першої-четвертої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.
Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.
Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.
Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються та зараховуються на відповідні рахунки органів державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після вилучення, про що складається акт.
На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.
Приписами частин першої та другої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.
Таким чином, наведеними законодавчими положеннями обмежені права виконавця в частині накладення арешту на кошти боржника, зокрема, накладення арешту на рахунки зі спеціальним режимом використання.
Приписами частини 1 статті 2, частини 2 статті 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01 липня 1949 року № 95, ратифікованої Україною 04 серпня 1961 року, визначено, що дана Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватися заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.
Заробітна плата в розумінні поняття «власності» є майном, на захист якого в тому числі стає стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Принципи, закріплені в статях 3 та 43 Конституції України, також знаходять своє вираження в положеннях статей 97 Кодексу законів про працю України, статтях 15, 22, 24 Закону України «Про працю».
Зазначені норми в сукупності свідчать про те, що держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю. Отже, виплата установою працівникам заробітної плати має пріоритет перед погашенням заборгованості іншим кредиторам підприємства. Накладення ж арешту на рахунок боржника, який призначений також і для виплати заробітної плати та інших виплат працівникам боржника, унеможливлює своєчасне здійснення таких виплат, що невідворотно призводить до порушення конституційних прав громадян, які працюють на підприємстві відповідача, на оплату праці.
Відповідно до частин 3, 4 статті 59 Закону 1404-VIII у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.
Тобто, рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавцем відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавця. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27 червня 2019 року у справі № 916/73/19, від 10 жовтня 2019 року № 916/1572/19, від 17.01.2020 у справі № 340/1018/19.
Судом встановлено, що розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 є таким, з якого позивачем здійснюється виплата заробітної плати, сплата податків та зборів, пов`язаних з її виплатою.
Накладення арешту на вказаний рахунок унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати та її своєчасне отримання, що призводить до порушення конституційних прав працівників позивача. Відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлення, що рахунок боржника має спеціальний режим використання є підставою для зняття арешту з рахунку.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що оскаржувана постанова про арешт коштів боржника в частині арешту коштів ПАТ «СМНВО», що знаходяться на рахунку рахунок № UA НОМЕР_2 відкритому в АТ «ПУМБ» не може відповідати критеріям правомірності, встановленим ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України. У зв`язку з цим, позовні вимоги про її скасування в частині накладення арешту на кошти на рахунку № НОМЕР_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Судом встановлено, що відповідача було повідомлено про особливий статус рахунку № UA НОМЕР_2 , однак всупереч положень ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" арешт з вказаного рахунку не було знято. За таких обставин, суд вважає необхідним зняти арешт.
Оскаржувана постанова винесена у межах виконавчого провадження ВП №61421027, однак після приєднання виконавчого провадження до зведеного ВП №61231353. Нею арешт накладений не тільки у зв`язку з виконанням виконавчого листа Ковпаківського районного суду м. Суми №592/6696/15, за яким відкрито виконавче провадження ВП №61421027, а і у зв`язку з виконанням інших виконавчих документів, за якими відбувається виконання у рамках зведеного виконавчого провадження ВП №61231353 (виконавчого листа №592/6696/15, виданого Ковпаківським районним судом м. Суми, наказів №920/1/19, виданих Господарським судом Сумської області 27.05.2019 та 27.01.2020).Враховуючи викладене, вимога про зняття арешту з зарплатного рахунку, накладеного оскаржуваною постановою при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження №61231353 також є обгрунтованою та підлягає задоволенню.
На підставі ст. 139 КАС України на користь позивача з відповідача також підлягає стягненню судовий збір у сумі 4204,00 грн, сплачений при зверненні до суду.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пилипчука Віталія Григоровича про визнання протиправною та скасування постанови, зняття арешту задовольнити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Соп`яненко