Справа № 520/11874/19
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2020-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Чалого І.С. , Зеленського В.В. ,
за участю секретаря судового засідання Олійник А.А.,
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Будинок "Новаагро"
до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області
про скасування податкового повідомлення - рішення,
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.12.2019 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Будинок "Новаагро" - задоволено в повному обсязі.

Скасовано податкове повідомлення - рішення № 2 від 23.10.2019 р., винесене Головним управлінням Державної податкової служби у Харківській області, яким нарахована сума штрафу 186 908,51 грн.

18.12.2019 надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення про вирішення питання щодо судових витрат по адміністративній справі №520/11874/19.

Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2019 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Будинок "Новаагро" - задоволено частково.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61027, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Будинок "Новаагро" (вул. Чернишевська, буд. 66, м. Харків, 61002, ) суму судового збору в загальному розмірі 2803,64 грн. (дві тисячі вісімсот три гривні шістдесят чотири копійки).

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61027, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Будинок "Новаагро" (вул. Чернишевська, буд. 66, м. Харків, 61002, ) суму судових витрат на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 8259,50 грн. (вісім тисяч двісті п`ятдесят дев`ять гривень п`ятдесят копійок).

ГУ ДПС у Харківській області та ТОВ "ТБ "Новаагро", не погодившись з додатковим судовим рішенням в частині задоволених вимог та відмови в задоволенні вимог відповідно, подали апеляційні скарги.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 10.03.2020 апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Харківській області залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Будинок "Новаагро" задоволено частково.

Додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2019 року по справі № 520/11874/19 змінено, виклавши абзац 3 резолютивної частини в такій редакції: "Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61027, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Будинок "Новаагро" (вул. Чернишевська, буд. 66, м. Харків, 61002, ) суму судових витрат на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 18778,50 грн. (вісімнадцять тисяч сімсот сімдесят вісім) гривень 50 копійок".

В іншій частині додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2019 року по справі № 520/11874/19 залишено без змін.

16.03.2020 представником ТОВ "ТБ "Новаагро" направлено до суду заяву про ухвалення додаткового судового рішення у даній справі щодо судових витрат на професійну правничу допомогу.

Справа розглядається у судовому засіданні згідно з приписами ст. 229 КАС України.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи заяви приходить до висновку, що її вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Приписами ч. 3 ст. 132 КАС України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

25.02.2020 представник ТОВ "ТБ "Новаагро" подав до суду відповідну заяву.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з положеннями ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 6 ст.135 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.7 ст.135 КАС України).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі Баришевський проти України, від 10.12.2009 у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12.10.2006 у справі Двойних проти України, від 30.03.2004 у справі Меріт проти України заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Тобто, суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити рівень витрат на правничу допомогу обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями дійсності та співмірності необхідних і достатніх витрат, а також розумності їх розміру.

Суд також зазначає, що на підтвердження витрат на правову допомогу повинні бути надані: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо).

У свою чергу, розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховий Суд, про що останнім вказується, зокрема, в постанові від 01.10.2018 року у справі № 569/17904/17.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст.74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Частиною 1 ст.94 КАС України визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат, про що зазначено в постанові Верховного Суду від 22.05.2018 р. по справі № 826/8107/16 (провадження № К/9901/26989/18).

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Згідно із п.п. 1, 2, 6 ч. 1 та ч. 2 ст. 19 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Статтею 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність визначено, що інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення; представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

З огляду на викладене вище, до правової допомоги належать консультації та роз`яснення з правових питань, складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі Баришевський проти України, від 10.12.2009 у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12.10.2006 у справі Двойних проти України, від 30.03.2004 у справі Меріт проти України заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У справі East/West Alliance Limited проти України Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі Ботацці проти Італії (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Відповідно до правової позиції Верховного суду, викладеної в постанові від 23.10.2018 по справі № 826/9047/16, ст. 134 КАС України, не передбачено імперативної вказівки щодо форми документа про детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Натомість, усталена судова практика свідчить, що для підтвердження складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, належними доказами можуть бути саме договір про надання правової допомоги та акти приймання-передачі до договору.

Як вбачається з матеріалів справи, 21 грудня 2018 року між ТОВ ТБ НОВААГРО (Клієнт за Договором), позивачем у справі № 520/11874/19, і АО ЛОУ УОЛВС (Адвокатське об`єднання за Договором) було укладено договір про надання правової допомоги № НОМЕР_1 /ТБ (далі - Договір), відповідно до якого Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання, зокрема, представництво у встановленому порядку інтересів Клієнта в судових органах, зокрема, адміністративних судах під час розгляду правових спорів.

20 січня 2020 року було укладено Додаткову угоду № 5-2 до Договору (далі - Додаткова угода № 5-2), відповідно до якої Адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання з надання усних консультацій без вивчення документів, зі складання апеляційної скарги на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2019 року у справі № 520/11874/19, підготовки інших документів у справі, аналізу судової практики.

10 лютого 2020 року було укладено Додаткову угоду № 6-2 до Договору (далі - Додаткова угода № 6-2), відповідно до якої Адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання з надання усних консультацій без вивчення документів, зі складання відзиву на апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області від 20.01.2020 на додаткове рішення Харківською окружного адміністративного суду від 23.12.2019 у справі № 520/11874/19, підготовки інших документів у справі, аналізу судової практики.

Послуги, пов`язані з провадженням у даній справі, надавав представник TOB ТБ НОВААГРО - адвокат АО ЛОУ УОЛВС Крайз Олександр Ігорович відповідно до свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю та ордеру про надання правової допомоги серії ХВ №000028 від 04 січня 2019 року.

ОСОБА_1 є головою Адвокатського об`єднання ЛОУ УОЛВС, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб від 04.12.2019 року.

Підтвердженням наданих за Договором послуг є підписані акти прийому-здачі наданих послуг №1 від 11.03.2020 та № 2 від 11.03.2020 на суму 40 145,50 грн. (сорок тисяч сто сорок п`ять грн. 50 коп.) та 42 507.00 грн. (сорок дві тисячі п`ятсот сім грн. 00 коп.) відповідно.

Так, згідно з актом прийому-здачі наданих послуг № 1 від 11.03.2020 на суму 40 145,50 грн., Адвокатське об`єднання надало правову допомогу в рамках адміністративної справи № 520/11874/19 за апеляційною скаргою TOB ТБ НОВААГРО на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2019, а саме:

- надання усних консультацій без вивчення документів: затрачено 1,5 години, вартість 7084,50 грн.;

- складання апеляційної скарги на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2019 у справі № 520/11874/19: затрачено 5 годин, вартість 23615, 00 грн.;

- аналіз судової практики: затрачено 2 години, вартість 9446,00 грн.

Відповідно до акту прийому-здачі наданих послуг № 2 від 11.03.2020 на суму 42 507,00 грн., Адвокатське об`єднання надало правову допомогу в рамках адміністративної справи № 520/11874/19 за апеляційною скаргою ГУ ДПС у Харківській області на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2019, а саме:

- надання усних консультацій без вивчення документів: затрачено 1,5 години, вартість 7084,50 грн.;

- складання відзиву на апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області від 20.01.2020 на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2019 у справі № 520/11874/19: затрачено 5,5 годин, вартість 25976, 50 грн.;

- аналіз судової практики: затрачено 2 години, вартість 9446,00 грн.

Загальний розмір за надання вказаних послуг становить 82 652,50 (вісімдесят дві тисячі шістсот п`ятдесят дві) грн. 50 коп.

За надані послуги за Додатковою угодою № 5-2 ТОВ «ТБ «НОВААГРО» було сплачено грошові кошти у сумі 40 145,50 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 220 від 16.03.2020.

За надані послуги за Додатковою угодою № 6-2 ТОВ «ТБ «НОВААГРО» було сплачено грошові кошти у сумі 42 507,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 221 від 16.03.2020.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що представником позивача було надано докази того, що позивачем були понесені витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката під час розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що сума в розмірі 82 652,50 грн. в якості судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою представника позивача - адвоката Крайза О.І. під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, не є співмірною із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, з огляду на таке.

Відповідно до ч. ч. 2, 5, 6 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Колегія суддів зауважує, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного суду, висловленою в постанові від 23.04.2019 р. по справі №826/9047/16.

Так, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі Баришевський проти України, від 10.12.2009 у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12.10.2006 у справі Двойних проти України, від 30.03.2004 у справі Меріт проти України заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Окрім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі East/West Alliance Limited проти України, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Колегія суддів, дослідивши подані заявником докази, вважає, що в даному випадку розмір витрат на оплату послуг адвоката є суттєво завищеним та не є співмірним із складністю справи та з виконаною адвокатом роботою (наданими послугами); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, оскільки підготовка та представництво інтересів позивача у судовому засіданні не потребувала настільки значного часу для надання адвокатом Крайзом О.І. послуг та виконання робіт з правової (правничої) допомоги позивачу у співвідношенні до гонорару адвоката, а суми, які заявлені до відшкодування позивачу за надання послуг та виконання робіт з правової (правничої) допомоги, не є належним чином обґрунтовані на предмет їх розміру, який визначений в поданій заяві.

Окрім того, колегія суддів вважає за необхідне врахувати правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 04.02.2020 р. (№ провадження К/9901/95/200), відповідно до якої (п.23) вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Також Велика Палата Верховного Суду винесла Додаткову Постанову по справі № 755/9215/15-ц від 19 лютого 2020 року, в якій зазначила, що при визначенні суми відшкодування на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також з критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Так, надаючи оцінку співмірності суми витрат зі складністю справи, відповідності цієї суми критеріям реальності, ціни позову, розумності розміру витрат, колегія суддів вважає за необхідне визнати правомірним стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу лише у сумі 4723,00 грн., як доведених та обґрунтованих.

Зазначена сума визначена за складання апеляційної скарги на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2019 у справі № 520/11874/19.

При цьому, колегія суддів зауважує, що з урахуванням суми позову, зазначена справа є справою незначної складності, а тому час, витрачений на складання апеляційної скарги, на думку суду, не може перевищувати 1 години.

Ціна однієї години затраченого часу на надання послуги дорівнює розміру однієї мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, що визначається відповідно до закону на 01 січня року, в якому надаються послуги.

Мінімальна заробітна плата це законодавчо встановлений розмір заробітної плати за просту, некваліфіковану працю, нижче якого не може встановлюватися оплата за виконану працівником місячну норму робіт (Кодекс законів про працю України, Закон України "Про оплату праці").

Згідно з п. 5 ст. 38 Бюджетного кодексу України розмір мінімальної заробітної плати визначається в Законі про Державний бюджет на відповідний рік.

Відповідно до пп. 4 п. 2 ст. 41 Бюджетного кодексу до вступу в силу Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період мінімальна заробітна плата застосовується в розмірах і на умовах, що діяли в грудні попереднього бюджетного періоду.

З 1 січня 2020 року мінімальна зарплата становить 4723,00 грн.

З огляду на викладене, сума за складання апеляційної скарги становить 4723,00 грн. (1 година).

Щодо складання відзиву на апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2019 у справі № 520/11874/19, колегія суддів зауважує на той факт, що вказаний вид правової допомоги вже був врахований судом при ухваленні додаткової постанови від 10.03.2020.

Так, додатковою постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 10.03.2020 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Будинок "Новаагро" про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.12.2019 по справі № 520/11874/19 задоволено частково.

Прийнято додаткову постанову, якою стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Будинок "Новаагро" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Харківській області витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9446 (дев`ять тисяч чотириста сорок шість) грн. 00 коп.

Зазначена сума визначена судом за складання двох відзивів на апеляційні скарги відповідача, а саме: відзиву на апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.12.2019 та відзиву на апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2019.

Отже, щодо складання відзиву на апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2019 судом апеляційної інстанції вже було надано правову оцінку та частково стягнуто кошти за вказаний вид правової допомоги.

Щодо надання представником позивача усних консультацій без вивчення документів, відповідно до актів прийому-здачі наданих послуг №1 від 11.03.2020 та № 2 від 11.03.2020, за які визначена сума в загальному розмірі 14 169, 00 грн. (7084,50 грн. х 2), колегія суддів зауважує, що надані представником позивача докази не містять в собі жодних обґрунтувань стосовно наданих послуг, адвокатом не наведено детальний опис таких консультацій.

При цьому, зі змісту наданих доказів суд не має можливості встановити, стосовно яких саме питань адвокатом було надано зазначені послуги та який об`єм наданої послуги.

Щодо аналізу судової практики у справі, відповідно до актів прийому-здачі наданих послуг №1 від 11.03.2020 та № 2 від 11.03.2020, за що визначена позивачем сума в загальному розмірі 18 892, 00 грн. (9446,00 грн. х 2), колегія суддів зауважує, що це є складовою процесу написання апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, тому вказані витрати не можуть підлягати окремій компенсації за рахунок відповідача.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що заява представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення підлягає частковому задоволенню, з прийняттям додаткової постанови про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Будинок "Новаагро" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Харківській області витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4723 (чотири тисячі сімсот двадцять три) грн. 00 коп.

Відповідно до пункту 10 частини 3 статті 2 КАС України відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення, є одним із основних засад (принципів) адміністративного судочинства.

Керуючись ст. ст. 134, 243, 252, 292, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.

Прийняти додаткову постанову, якою стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Будинок "Новаагро" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Харківській області витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4723 (чотири тисячі сімсот двадцять три) грн. 00 коп.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя П`янова Я.В.
Судді Чалий І.С. Зеленський В.В.

Повний текст додаткової постанови виготовлений 31.03.2020 року