Справа № 295/9907/19
Суддя: Слюсарчук Н. Ф.
Дата ухвалення: 2020-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №295/9907/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого судді Слюсарчук Н.Ф.

з участю секретаря с/з Давиденко Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про правопорушення митних правил,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови від 24.06.2019 року в справі про порушення митних правил № 0162/10100/2019.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що оскаржуваною постановою її визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України, яка передбачає відповідальність за дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а саме: заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Вважає, що така постанова є протиправною, оскільки позивач автомобіль марки BMW Х3 придбала у литовської фірми ЗАТ «Гелготос транспортас» згідно договору №В-84163/18 від 20.07.2018 про участь в аукціоні, який уклали шляхом пересилання електронною поштою. Щодо вартості автомобіля в сумі 16200 євро, по якій автомобіль був оформлений в митному відношенні в Україні, позивач вважала, що ця сума була остаточною, оскільки це було зазначено в п.1.1.4 договору та була підтверджена рахунком-проформою (попереднім рахунком) і рахунком-фактурою (інвойсом), згідно яких вартість придбаного автомобіля складала 16200 євро без ПДВ. Доставкою купленого автомобіля в Україну займався ОСОБА_2 за довіренністю, який і отримував у фірми-продавця необхідні документи, в тому числі і рахунок-фактуру (інвойс), згідно якого остаточна вартість автомобіля теж складала 16200 євро без ПДВ. Саме такий інвойс він передав позивачу для здійснення митного оформлення. Це давало підстави вважати, що вартість купленого автомобіля складає саме 16200 євро. Згідно касового ордеру по додатковій оплаті від 10.08.2018 року, ОСОБА_2 на підставі рахунку-проформи №5356282 сплатив додатково 7674 євро, проте цей рахунок такої суми не містить. За що внесена ця сплата в ордері не зазначено. А отже не можна стверджувати, що це була додаткова сплата саме за куплений автомобіль. Стверджує, що не уповноважувала ОСОБА_2 здійснювати додаткову плату та не давала для цього ніяких коштів.

Окрім цього, вказує, що у неї був відсутній умисел на вчинення адміністративних правопорушень, його дії жодним чином не пов`язанні у внесенні саме до митної декларації недостовірних відомостей з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру.

Не погоджуючись із заявленим позовом, представник відповідача 15.08.2019 року подав відзив на позовну заяву, у якому, заперечуючи доводи позивача, вказав, що пояснення позивача суперечать наявним в матеріалах справи доказам. Так посилаючись на положення пункту 1.1.4 договору №В-84163/18 (далі договір) та кінцевої вартості транспортного засобу в розмірі 16 200 євро, ОСОБА_1 не звертає увагу, що в самому договорі не визначений який транспортний засіб купується та продається сторонами, тобто аналізуючи вказаний договір вартість, будь якого транспортного засобу є фіксованою, шо в свою чергу суперечить положенням п.3 та 5.3, 5.4. зазначеного договору. Зокрема, договором передбачено, що він лише встановлює умови та порядок участі клієнта в аукціонах а також відповідальність сторін, в свою чергу передбачено, що кінцева ціна у відповідності до п. 5.3, 5.4 договору зазначається в рахунку-фактурі, а не в рахунку-проформі, крім цього така ціна формується виключно за результатами аукціону. В свою чергу рахунок - проформа може слугувати документом, що у відповідності до п.3 договору з завдатком для забезпечення виконання зобов`язань за вказаним договором, на підтвердження цього як при здійсненні митного оформлення так і у документах що підтверджують оплату за вказаний транспортний засіб, а саме в платіжному дорученні №3 від 26.07.2018, платником ОСОБА_1 перераховано до компанії «UАВ Сеlgоtоs Transportas» кошти у сумі 16 200 Євро, як авансовий внесок за договором, а не розрахунок за придбаний транспортний засіб.

Крім цього, ні під час провадження у справі про порушення митних правил, так і під час розгляду справи ОСОБА_1 та її представник не змогли надати жодних підтверджуючих документів щодо прийняття участі в аукціонах, а за результатами, виграшу вказаного транспортного засобу.

Одночасно з цим в матеріалах справи містяться докази, які свідчать про придбання ОСОБА_1 легкового автомобіля BMW Х3, номер кузова - НОМЕР_1 за 23759 Євро (експортна митна декларація 18LТКС0100ЕК0СА925, інвойс № GА № 2018-01549 від 10.08.2018) та оплати його двома платіжками, один з яких був здійснений SWIFT переказом та готівкою - касовий ордер серії АА №100018483 від 10.08.2018 (за дорученням ОСОБА_1 ), обидва документи містять посилання на рахунок-проформу №535628.

Таким чином, громадянкою України ОСОБА_1 з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів надано до органу доходів і зборів інвойс № GА № 2018-01549 від 10.08.2018, що містив неправдиві відомості щодо вартості транспортного засобу, що в свою чергу призвело до зменшення розміру митних платежів на загальну суму 75422,79 гривень, (ввізне мито 23569,62 грн., ПДВ 51853,17 грн), чим вчинила порушення митних правил передбачене ст.485 Митного кодексу У країни.

Позивач в останнє судове засідання не з`явилася, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала, просила їх задовільнити.

Представник відповідача також подав в канцелярію суду заяву про розгляд справи 24.03.2020 року без його участі та вказав на невизнання заявленого позову, у задоволенні якого просив відмовити.

За викладених обставин, у відповідності до ч.9 ст. 205, ч.4 ст. 229 КАС України, суд провів розгляд справи в порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 14.08.2018 року позивачем до митного поста Житомирської митниці ДФС була подана до митного оформлення митна декларація № UA101070/2018/028849 на автомобіль марки BMW Х3, номер кузова - НОМЕР_1 , та фактурною вартістю згідно інвойсу № GА № 2018-01549 від 10.08.2018 року 16200 євро, що по курсу НБУ України на час митного оформлення склало 505130,16 грн. Згідно наданих товаросупровідних документів продавцем вказаного транспортного засобу є компанія «UАВ Сеlgоtоs Transportas», а покупцем ФОП ОСОБА_1 .

За результатами проведеного опрацювання звернення митних органів Литовської Республіки та експортної декларації 18LTKC0100EK0CA925, рахунку-фактури № GА № 2018-01549 від 10.08.2018 року, касовою ордеру АА 100018483 було встановлено, що легковий автомобіль марки ВМW X3 номер кузова НОМЕР_1 був проданий компанією UАВ Сеlgоtоs Transportas - ФОП ОСОБА_1 за ціною 23759 Євро 740826,39 три. (по курсу НБУ на дату митного оформлення в України). (а.с.29-35)

На підставі вищевикладеного, відповідачем було винесено постанову в справі про порушення митних правил № 0162/10100/2019 від 24.06.2019 року, якою позивача було визнано винним у вчинені порушення митних правил, передбаченого ст.485 Митного кодексу України «Дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів» та накладено адміністративне стягнення на суму 226268,37 грн.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності зі ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.458 Митного кодексу України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

З аналізу даних норм, до складу адміністративного правопорушення (порушення митних правил), крім іншого, належить психічне ставлення особи до вчинених нею дій та у вигляді умислу або необережності.

У відповідності зі ст.485 Митного кодексу України, заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Як вбачається з аналізу ст. 485 Митного кодексу України, суб`єктивна сторона визначеного цією статтею правопорушення виражається саме у формі умислу - заявлення в митній декларації неправдивих відомостей з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру.

Згідно ст. 10, 11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Частиною 1 ст. 257 МК України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Згідно з ч. 8 ст. 257 МК України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості.

При цьому, з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації (ч. 8 ст. 264 МК України).

Згідно із ч. 1 ст. 266 МК України декларант зобов`язаний: 1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; 2) на вимогу органу доходів і зборів пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; 3) надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; 4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; 5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів.

Частиною 5 наведеної статті, передбачено, що особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Відповідно до ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Диспозиція статті 485 Митного кодексу України передбачає декілька варіантів об`єктивної сторони передбаченого нею правопорушення, зокрема: - заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправди них відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і Транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару; - неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості; - надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості; - несплата митних платежів у строк, встановлений законом; - інші протиправні дії спрямовані на ухилення від сплати митних платежів; - використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Тобто, з об`єктивної сторони правопорушення передбачене ст. 485 МК України в частині вчинення дій щодо ухилення від сплати митних платежів, характеризується сукупністю ознак, зокрема: діяння, спрямоване на ухилення віл сплати митних платежів, суспільно небезпечні наслідки у вигляді ненадходження до бюджету відповідних платежів, та причинний зв`язок між діянням та наслідками.

Аналіз диспозиції вказаної статті свідчить про те, що наведені варіанти дій, які являють собою об`єктивну сторону даного правопорушення, можуть бути вчинені як умисно (в тому числі з непрямим умислом), так і у зв`язку з необережністю (недбалістю).

При цьому, особа, відповідальна за передбачені цією статтею дії, може прямо і не бажати настання відповідної мети, однак повинна усвідомлювати можливість настання наслідків своїх дій у вигляді неналежної сплати митних платежів.

Враховуючи те, що позивач не виконав вимог ст. 257, ст. 266 МК України із зазначення за встановленою формою точних та достовірних відомостей про транспортний засіб, а відтак суд дійшов висновку про те, що позивач усвідомлював відповідальність та наслідки за результатами вчинених ним дій при поданні документів, що містять неправдиві відомості щодо вартості транспортного засобу марки - ВМW X3 номер кузова НОМЕР_1 , що призвело до зменшення розмірів сум податків і зборів на загальну суму 75422,79 грн., а тому відповідачем правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил згідно статті 485 МК України.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України №858 від 02.10.2019 року, суд замінює відповідача з органу, що реорганізується Житомирської митниці ДФС на орган до якого приєднується відповідач, а саме на Київську митницю Держмитслужби.

На підставі ст. 9 КУпАП, ст. ст. 257, 264, 266, 458, 485 МК України, керуючись ст. ст. 10,11, 77, 90, 205, 229, 242, 268-272, 286, 293, 295, 297 КАС, суд -

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволені позовних вимог до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про правопорушення митних правил від 24.06.2019 року № 0162/10100/19.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Богунський районний суд міста Житомира до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Відповідач: Київська митниця Держмитслужби, адреса: м. Київ, б-р Вацлава Гавела, 8-А,

Суддя Н. Ф. Слюсарчук