Справа № 495/8671/19
Суддя: Шевчук Ю. В.
Дата ухвалення: 2020-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 495/8671/19
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

30 березня 2020 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючої - судді Шевчук Ю.В.,

при секретарі Славич Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровському справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ст. сержанта ОСОБА_2 , Білгород-Дністровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, про визнання дій по складанню постанов про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі протиправними, незаконними та скасування постанов серії ДПО18 №315203, серії ДПО18 №315202 та серії ДПО18 №308419 від 05.09.2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ст. сержанта ОСОБА_2 , Білгород-Дністровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, про визнання дій по складанню постанов про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі протиправними, незаконними та скасування постанов серії ДПО18 №315203, серії ДПО18 №315202 та серії ДПО18 №308419 від 05.09.2019 року.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що постановами поліцейського Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області серії ДПО18 №315203, серії ДПО18 №315202 та серії ДПО18 №308419 від 05.09.2019 року на нього було накладено стягнення у вигляді штрафів у розмірі 170,00 грн. за ч. 6 ст. 121 КУпАП України, у розмірі 425,00 грн. за ч. 1 ст. 126 КУпАП України, у розмірі 340,00 грн. за ч. 1 ст. 121 КУпАП України.

Про існування зазначених постанов, як він стверджує дізнався 11.09.2019 року, коли зайшов до Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області, після того, як 05.09.2019 року приблизно о 09 годині 10 хвилин, він керував автомобілем ВАЗ 21099, д/н НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_3 . АДРЕСА_1 , позивач був зупинений поліцейським, який навіть не відрекомендувався, не показав свого службового посвідчення став вимагати від нього документи. Показавши документи, співробітником поліції було зазначено, що він має право скласти постанови про вчинення адміністративного правопорушення, однак, у присутності позивача ніяких постанов не складалося, копії їх він не отримував та не підписував. Оскільки правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 121 КУпАП, ч. 1 ст. 126 КУпАП, ч. 1 ст. 121 КУпАП ОСОБА_1 не вчиняв, постанови були складені без його присутності, з порушенням норм чинного законодавства, тому вважає їх незаконними та просить їх скасувати, закрити провадження по справах у зв`язку з відсутністю складу адміністративних правопорушень.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

В судове засідання ст. сержант Смертенюк Г.В. Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області не з`явився, як і представник Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області. Згідно з повідомленнями, які містяться в матеріалах справи, ст. сержант ОСОБА_2 знаходиться на службі по забезпеченню дорожнього руху та публічного порядку м. Білгород-Дністровського та Білгород-Дністровського району.

Згідно ч.1 ст.229 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмово провадження). Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню по наступним підставам.

Так, постановою поліцейського Білгород-Дністровського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Одеській області старшого сержанта поліції Смертенюк Г.В. серії ДПО18 №315202 від 05.09.2019 року на позивача було накладено адміністративне стягнення за ч. 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення у розмірі 170,00 гривень.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 не пред`явив документ для перевірки на вимогу працівника поліції реєстраційний документ на транспортний засіб, чим порушив п.п. 2.4/А/, 2.1./В/ та скоїв правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 126 КУпАП України.

Проте зазначене не відповідає дійсності, адже вказані документи були пред`явлені позивачем на першу ж вимогу відповідача ст. сержанта ОСОБА_2 . До того ж, транспортний засіб ВАЗ 21099, за кермом якого перебував позивач не належить йому, тому виявити, що саме ОСОБА_1 знаходився за кермом автомобілю, поліцейський не зміг би навіть за допомогою автоматизованої системи.

Постановою поліцейського Білгород-Дністровського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Одеській області старшого сержанта поліції Смертенюк Г.В. серії ДПО18 №315203 від 05.09.2019 року на позивача було накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення у розмірі 425,00 гривень.

Так, згідно наведеної вище постанови позивач начебто керував автомобілем ВАЗ 21099, д.н.з НОМЕР_1 , без одного переднього державного знаку, який був встановлений не у встановленому для цього місці, чим порушив п.п. 2.9 /В/ ПДР та скоїв правопорушення , передбачене ч.1 ст 126 КУпАП.

Проте, належних та допустимих доказів цього правопорушення відповідачем надано не було. Натомість, позивач ОСОБА_1 надав до суду копію фото фіксації автомобіля, яким він керував, з якої вбачається, що номерний знак на автомобілі встановлено на місці, передбаченому конструкцією автомобіля та жодних претензій з боку працівників поліції з цього приводу жодним разом не викликало.

Згідно постанови поліцейського Білгород-Дністровського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Одеській області старшого сержанта поліції Смертенюк Г.В. серії ДПО18 № 308419 від 05.09.2019 року, позивач начебто керував транспортним засобом ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_1 , з технічними несправностями, а саме був відсутній передній бампер, передбачений конструкцією автомобіля, чим порушив п.31.4.7. Е ПДР, та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КУпАП, за що на нього було накладено стягнення у вигляді 340,00 грн.

Відповідно ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1,2 ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 2 с. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Окрім того, судом приймається до уваги, що ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.02.2020 року про витребування доказів відносно вказаних постанов Білгород-Дністровським ВП ГУНП України в Одеській області виконано не було. Тобто, з матеріалів справи не вбачається належних та допустимих доказів щодо наявності в діях відповідача складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.6 ст. 121 КУпАП, ч.1 ст. 126 КУпАП, ч. 1 ст. 121 КУпАП України.

Також судом встановлено, що зазначені вище постанови були винесені з порушенням норм чинного законодавства, у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, без вручення копії постанови правопорушнику, без роз`яснення прав позивачу та без надання йому можливості отримати правову допомогу.

Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу якими, зокрема вказано, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 32 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року вказано, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав).

Приписами ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, добігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням (обхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення «доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху,...».

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Слід зауважити, що відповідно до ч.5 ст.258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до висновків, викладених у Рішенні Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі №5-рп/2015, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Таким чином, розгляд справ про адміністративні правопорушення старшим сержантом поліції Смертенюк Г.В. носив формальний характер, переконання про винність позивача у скоєнні данних правопорушень була висловлена співробітником Білгород-Дністровським ВП ГУНП України наперед.

Розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення суперечить вимогам щодо об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення та призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП, зокрема право користуватися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази по справі тощо.

Відповідно до ч.2 ст. 222 КУПАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

З огляду на викладене, через процесуальні порушення допущені при розгляді справ, тобто неналежну процесуальну форму дій поліцейського, неможливо встановити наявність або відсутність складу адміністративних правопорушень в діях ОСОБА_1 .

За таких обставин, дії поліцейського старшого сержанта Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.6 ст. 121 КУпАП, ч.1 ст. 126 КУпАП, ч. 1 ст. 121 КУпАП України та постанови є протиправними та підлягають скасуванню із закриттям провадження по справі.

Оскільки позивач не знав про притягнення його до адміністративної відповідальності, не був присутній при розгляді адміністративних справ стосовно нього, а копію постанови отримав у відділі поліції лише 11.09.2019 року, то, звернувшись до суду з даним позовом 23.09.2018 р., він пропустив строк оскарження цих постанов з поважних причин.

Керуючись ст.ст. 72-77, 79, 241-246, 255, 257-262, 265 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанов про накладення адміністративного стягнення по справах про адміністративні правопорушення з забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі, серії ДПО18 №315202 від 05.09.2019 року, серії ДПО18 №315203 від 05.09.2019 року, серії ДПО18 №308419 від 05.09.2019 року.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ст. сержанта ОСОБА_2 , Білгород-Дністровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, про визнання дій по складанню постанов про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі протиправними, незаконними та скасування постанов серії ДПО18 №315203, серії ДПО18 №315202 та серії ДПО18 №308419 від 05.09.2019 року задовольнити.

Визнати протиправними дії старшого сержанта Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області Смертенюк Геннадія Вячеславовича щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч. 6 ст. 121 КУпАП, за ч. 1 ст. 126 КУпАП, ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Скасувати постанови серії ДПО18 №315202 від 05.09.2019 року, якою на ОСОБА_1 накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн. за ч. 6 ст. 121 КУпАП, серії ДПО18 №315203 від 05.09.2019 року якою на ОСОБА_1 накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за ч. 1 ст. 126 КУпАП, серії ДПО18 №308419 від 05.09.2019 року, якою на ОСОБА_1 накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП, ч. 1 ст. 126 КУпАП, ч. 6 ст. 121 КУпАП України закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя