Справа № 807/2141/16
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2020-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

31 березня 2020 року

м. Київ

справа № 807/2141/16

адміністративне провадження №Зн/9901/5/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Яковенка М. М., суддів - Дашутіна І. В., Шишова О. О.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Верховного Суду від 20 грудня 2019 року у адміністративній справі № 807/2141/16 за нововиявленими обставинами

за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міжгірського районного суду Закарпатської області в особі керівника апарату суду Іваницької Людмили Іллічної про визнання дій протиправними та скасування наказу,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Міжгірського районного суду Закарпатської області в особі керівника апарату суду Іваницької Людмили Іллічної (далі - відповідач), у якому просила:

- визнати дії керівника апарату Міжгірського районного суду Закарпатської області Л. І. Іваницької щодо внесення змін до наказу від 06 липня 2016 року № 02-05/6 «Про умови роботи помічника судді ОСОБА_1 » протиправними та скасувати наказ від 13 вересня 2016 року керівника апарату суду Л. І. Іваницької № 02-05/14 «Про внесення змін до наказу від 06 липня 2016 року № 02-05/6».

Вимоги адміністративного позову мотивовано тим, що спірний наказ суперечить пункту 8 Прикінцевим та перехідним положенням Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII) та Конституції України.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2017 року, позов задоволено.

Визнано дії керівника апарату Міжгірського районного суду Закарпатської області Л. І. Іваницької щодо внесення змін до наказу від 06 липня 2016 року № 02-05/6 «Про умови роботи помічника судді ОСОБА_1 » протиправними.

Скасовано наказ від 13 вересня 2016 року керівника апарату суду Л. І. Іваницької № 02- 05/14 «Про внесення змін до наказу від 06 липня 2016 року № 02-05/6».

Стягнуто з Міжгірського районного суду Закарпатської області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1150,51 грн.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, 12 грудня 2017 року відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просив скасувати постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2017 року, та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12 грудня 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та встановлено десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали для подачі заперечення на касаційну скаргу.

Вищим адміністративним судом України справа до розгляду не призначалася.

27 лютого 2018 року касаційну скаргу відповідача на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2017 року у справі № 807/2141/16 відповідно до підпункту 4 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду (склад колегії суддів: Білоус О. В. - головуючий суддя, Шарапа В. М., Стрелець Т. Г.).

На підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 30 травня 2019 року № 523/0/78-19 призначено повторний автоматизований розподіл цієї справи, у зв`язку зі зміною спеціалізації та введенням до іншої судової палати судді-доповідача Білоуса О. В., що унеможливлює його участь у розгляді касаційної скарги.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, визначено склад колегії суддів: Яковенко М. М. - головуючий суддя, Дашутін І. В., Шишов О. О.

Ухвалою Верховного Суду від 17 грудня 2019 року справу прийнято до свого провадження адміністративну справу № 807/2141/16,

Ухвалою Верховного Суду від 18 грудня 2019 року закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження.

Постановою Верховного Суду від 20 грудня 2019 року апеляційну скаргу Міжгірського районного суду Закарпатської області в особі керівника апарату суду Іваницької Людмили Іллічної задоволено. Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2017 року у справі № 807/2141/16 скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

23 січня 2020 року на адресу Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшла заява про перегляд постанови Верховного Суду від 20 грудня 2019 року у справі № 807/2141/16 за нововиявленими обставинами на підставі статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), зокрема вважає наявними істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

У заяві позивач зазначає, що після прийняття Верховним Судом постанови по справі, заявнику стало відомо про розрахунок її стажу для встановлення надбавки за вислугу років як працівнику патронатної служби, який мав місце 17 серпня 2018 року, а також про звуження його права на отримання цієї надбавки як працівника патронатної служби після прийняття наказу № 02-05/108 від 31 грудня 2019 року керівником апарату суду.

При цьому, наголошує на тому, що суд не оцінивши зазначені в заяві обставини, помилково покликається про зарахування її періоду роботи друкаркою суду до стажу державної служби для встановлення позивачу надбавки за вислугу років, починаючи з 01 травня 2016 року, оскільки цей період роботи зараховується до стажу державної служби до 01 травня 2016 року, а не з 01 травня 2016 року, як це зазначено у постанові Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 28 січня 2020 року відкрито провадження за нововиявленими обставинами за заявою ОСОБА_1 ; відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення виконання постанови Верховного суду від 20 грудня 2019 року на час розгляду справи за нововиявленими обставинами та витребувано з Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу № 807/2141/16.

Після того, як 05 березня 2020 року надійшли матеріали вказаної адміністративної справи суддя-доповідач Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду ухвалою від 11 березня 2020 року призначив зазначену справу до розгляду в судовому засіданні на 31 березня 2019 року.

До Верховного Суду від скаржника ОСОБА_1 та від відповідача Міжгірського районного суду Закарпатської області в особі керівника апарату суду Іваницької Людмили Іллічної надійшли письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, що дає суду право провести розгляд справи в порядку письмового провадження без фіксування судового засідання та прийняти судове рішення за наявними у справі матеріалами.

Верховний Суд, розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду, не вбачає підстав для її задоволення, з огляду на таке.

Підстави перегляду судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами встановлені статтею 361 КАС України.

Відповідно до частини першої цієї статті, судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

За положеннями пункту 1 частини другої статті 361 КАС України, однією з підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Саме на цю підставу посилається позивач, обґрунтовуючи свою заяву про перегляд постанови за нововиявленими обставинами.

Аналіз наведеної норми свідчить про те, що до нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є:

- існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява;

- на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду;

- істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте) .

Істотність обставини означає те, що в разі, коли б суд мав можливість урахувати цю обставину при вирішенні справи, то це тією чи іншою мірою вплинуло б на результат її вирішення. Ознаку «не були і не могли бути відомі особі» потрібно розглядати як сукупність двох необхідних умов. Тобто для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. Якщо вона все-таки могла знати про певну обставину за умови добросовісного ставлення до справи, тоді така підстава для перегляду судового акта відсутня.

Згідно з частиною четвертою статті 361 КАС України, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Суд зазначає, що не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі.

Відтак, нововиявлені обставини - це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження і ухвалення судового акта, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам адміністративного процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об`єктивного повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення.

Також, не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах (Постанова Пленуму Вищого адміністративного суду України від 22 травня 2015 року № 7 «Про узагальнення судової практики розгляду адміністративними судами заяв про перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами»).

Проаналізувавши наведені положення процесуального закону у зіставленні з вимогами ОСОБА_1 , Суд дійшов висновку, що обставини, на які покликається заявник, не є нововиявленими обставинами відповідно до пункту 1 частини першої 361 КАС України, зокрема аргументи, які наводить ОСОБА_1 , не містять правових підстав вважати, що ці обставини вплинули чи могли вплинути на результат судового розгляду справи по суті вимог. Тобто юридичних фактів, з якими пов`язується виникнення/зміна/припинення юридичних прав та обов`язків учасників справи у спорі, що був предметом розгляду у вказаній справі, заява ОСОБА_1 не містить.

Крім того треба зазначити, що Верховний Суд, відповідно до статті 327 КАС України, є судом касаційної інстанції і при перегляді судових рішень не може встановлювати нових обставин чи вважати доведеними обставини, які не були встановлені судами попередніх інстанцій у справі, а також вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, тобто об`єктом перегляду касаційним судом є виключно питання застосування права.

Обґрунтування вказані заявником у заяві свідчать про його фактичну незгоду з висновком суду касаційної інстанції щодо скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій та відмови у задоволенні позову. Викладені у заяві обставини не є нововиявленими обставинами в розумінні статті 361 КАС України, а є свідченням намагання заявником домогтися повторного розгляду справи.

При цьому, доводи та мотиви, викладені заявником фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду, а тому правового значення не мають та правильності висновків суду не спростовують.

Доводи заявника про те, що розгляд та ухвалення постанови Верховного Суду від 20 грудня 2019 року про перегляд якої просить позивач, було здійснено Судом у відсутність сторони, не мають жодної обумовленої ст. 361 КАС України підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами. За матеріалами касаційного оскарження вбачається, що учасники справи не просили здійснювати розгляд за участі сторін, більш того позивач у своєму відзиві на касаційну скаргу просила проводити розгляд справи у її відсутність, що з урахуванням статті 345 КАС України надавало суду касаційної інстанції повне право призначити та розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За наведених обставин та з урахуванням зазначеного, Суд робить висновок про те, що заява ОСОБА_1 про перегляд постанови Верховного Суду від 20 грудня 2019 року у зв`язку з нововиявленими обставинами у справі спрямована виключно на повторний розгляд справи та переоцінку доказів і не є істотними у цій справі та не спростовують фактів, які було покладено в основу постанови Верховного Суду в розумінні КАС України. Слід також звернути увагу на відсутність даних про те, що зазначені обставини не були і не могли бути відомі заявникам на час розгляду справи.

Відтак за наявності вказаних умов, колегія суддів дійшла висновку, що заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 20 грудня 2019 року є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 345, 355, 361, 368, 369 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Верховного Суду від 20 грудня 2019 року у адміністративній справі № 807/2141/16 за нововиявленими обставинами залишити без задоволення.

Постанову Верховного Суду від 20 грудня 2019 року у адміністративній справі № 807/2141/16 залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не оскаржується.

Суддя-доповідач М. М. Яковенко

Судді І. В. Дашутін

О. О. Шишов