Справа № 160/11104/19
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2020-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОлійника В. М.
за участі секретаря судового засіданняМаксімова А.С.
представників позивача представника відповідача Лавринець І.П., Леонова В.О. Кульбаки С.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства "Кривий Ріг Цемент" до Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування припису,-
В обґрунтування позову позивач зазначив, що Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області проведена планова перевірка в структурних підрозділах ПрАТ «ХайдельбергЦемент Україна» щодо додержання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
Позивач вважає пункти припису 1-9, 11-33 протиправними, неправомірними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки винесені необґрунтовано, з порушенням вимог чинного законодавства, а деякі пункти носять загальний характер, не конкретизують суті виявленого порушення, не вказують у який спосіб мають бути усунені порушення та дублюють вимоги законодавчих актів.
Ухвалою суду від 12 листопада 2019 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 09 годину 00 хвилин 03 грудня 2019 року. Останнє судове засідання відбулось 13 лютого 2020 року.
11 грудня 2019 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог, враховуючи наступне.
Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області в період з 16.09.2019 по 27.09.2019 на підставі наказу про проведення планової перевірки від 09.09.2019 № 1029-П, направлення на перевірку 09.09.2019 № 4-9460-4-3 проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства приватного акціонерного товариства «ХайдельбергЦемент Україна».
За результатами проведеної перевірки підприємству було надано припис від 09.09.2019 № 4-9460-4-3 щодо усунення виявлених порушень.
В ході проведення перевірки виявлено чисельні порушення вимог природоохоронного законодавства, а саме Законів України "Про охорону навколишнього природного середовища", "Про охорону атмосферного повітря", "Про охорону земель", "Про відходи", а також положень Водного кодексу України, Кодексу України про надра.
Також у відзиві представник відповідача наголосив, що твердження позивача про те, що вимоги припису містять декларативний характер не відповідає дійсності, оскільки останній містить вказівки на конкретні порушення норм діючого природоохоронного законодавства.
19 грудня 2019 року на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній зазначив, що у відзиві відповідач зазначає, що у ході перевірки виявлено чисельні порушення дотримання вимог природоохоронного законодавства на території Жовтокам`янського кар`єру СП Криворізький завод. Проте, жодного конкретного посилання на порушення в акті перевірки, в приписі не зроблено.
Також позивач зазначив щодо пункту 6 припису, а саме те, що у 2016-17 роках на підприємстві розроблені документи, у яких обґрунтовуються обсяги викидів, на підставі яких отримано дозволи, які діють на час перевірки, а саме:
27 грудня 2019 року на адресу суду від представника відповідача надійшли заперечення, в яких останній дублює доводи викладені у відзиві на позов.
Ухвалою суду замінено первісного позивача на правонаступника - приватне акціонерне товариство "Кривий Ріг Цемент".
В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали, адміністративний позов просили задовольнити.
Представник відповідача заперечував проти задоволення адміністративного позову, підтримавши доводи викладені у відзиві на позов та запереченнях.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області в період з 16 вересня 2019 року по 27 вересня 2019 року була проведена планова перевірка в структурних підрозділах ПрАТ «ХайдельбергЦемент Україна» щодо додержання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, на підставі Направлення № 4-9460-4-3 від 09.09.2019 р.
За результатами перевірки відповідачем складено Акт № 704/3-4-10/19 від 27 вересня 2019 року.
Не погоджуючись із висновками, викладеними в Акті, позивач подав заперечення до Акту.
Згідно вказаного припису позивача було зобов`язано:
1- забезпечити дотримання умов наданого спеціального дозволу на користування надрами;
2 - при здійсненні виробничої діяльності підприємства дотримуватись вимог висновку з оцінки впливу на довкілля;
3 - забезпечити дотримання умов наданих дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами;
4 - не допускати здійснення викидів в атмосферне повітря від джерел викидів та джерел утворення викидів забруднюючих речовин без дозволу;
5 - розробити інвентаризацію джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря відповідно до фактичного стану підприємства з урахуванням всіх джерел утворення викидів та обсягів викидів;
6 - отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин з урахуванням всіх джерел викидів;
7 - забезпечити здійснення розрахунку податкового зобов`язання з екологічного податку в повному обсязі відповідно з вимогами законодавства;
8 - після проведення налагоджувальних робіт на ДВ № 1 (випалювальна обертова піч) провести інструментальний контроль викидів та надати результати контролю на адресу Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області;
11 - водокористування та водовідведення здійснювати у відповідності до вимог діючого законодавства;
12 - виконувати умови надання Дозволу на спеціальне водокористування;
13 - забезпечити дотримання правил експлуатації водогосподарських споруд;
14 - забезпечити вжиття заходів щодо запобігання скидів зворотних вод підприємства в поверхневу водойму з перевищенням нормативів ГДС;
15 - забезпечити вимірювання вмісту фосфатів у зворотних водах проводити методикою виконання вимірювання, діапазон якої відповідає вмісту встановленого нормативу ГДС;
16 - забезпечити збирання, очищення та відведення зливових стоків з території підприємства в повному обсязі у відповідності до вимог законодавства;
17 - запровадити контроль за якістю та кількістю стічних (зливових) вод;
18 - вжити заходи щодо попередження забруднення зливової поверхні території підприємства;
19 - вжити достатніх заходів з охорони водних ресурсів;
20 - розробити інвентаризацію відходів відповідно до фактичного стану підприємства, що утворюються при діяльності підприємства;
21- визначити склад і властивості всіх видів відходів та ступінь їх небезпечності для навколишнього природного середовища та здоров`я людини;
22 - розробити та погодити згідно вимог законодавства нормативи граничних показників утворення всіх видів відходів у технологічних процесах та нормативи питомних показників утворення всіх видів відходів, що утворюються при діяльності підприємства;
23 - розробити технічні паспорти відходів (ТПВ) на всі види відходів, що утворюються при діяльності підприємства;
24 - розробити реєстрові карти ОУВ на всі види відходів, які утворюються при діяльності підприємства;
25 - забезпечити ведення первинного обліку кількості відходів, що утворюються на підприємстві за формою 1-ВТ в повному обсязі;
26 - статистичну звітність складати в повному обсязі;
27 - забезпечити роздільне збирання та зберігання відходів різного морфологічного складу;
28 - місця тимчасового зберігання відходів обладнати у відповідності до вимог законодавства;
29 - вжити заходи для максимальної утилізації відходів;
30 - ліквідувати засмічення відходами;
31 - вжити заходи з охорони земель;
32 - вжити достатні заходи по боротьбі з карантинними бур`янами
31 - надати на розгляд до Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області інформацію та копії документів, які розглядаються в ході інспекційної перевірки в повному обсязі.
З метою скасування пунктів 1-9 та 11-3 припису позивач і звернувся з даним позовом.
Допитана в якості свідка в судовому засіданні працівник Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області Мішина О.А. повідомила, що вона приймала участь у перевірці підрозділу позивача у м. Кам`янському. Під час проведення перевірки було виявлено нові джерела забруднення повітря, на підприємстві не забезпечено збирання зливових стоків, не враховані відходи вогнегасників та змету з території. На перевірку підприємством було надано всі необхідні документи.
Свідок Головчук Ю.А., яка є працівником позивача, повідомила суд, що приймала участь у перевірці з боку підприємства. Вважає, що більшість пунктів припису носить загальний характер та мають виконуватись підприємством постійно відповідно до вимог чинного законодавства. Всі джерела викидів враховані в інвентаризаціях. По пункту 3 припису всі зауваження були усунуті. На ДВ № 1 (випалювальна обертова піч) заміри виконувала спочатку інспекція, а потім інше підприємство, яке не встановило порушень нормативів викидів. Підприємством вживаються всі заходи, направлені на дотримання вимог природоохоронного законодавства. На перевірку перевіряючим було надано всі необхідні документи.
Відносини в галузі охорони, використання і відтворення природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки, запобігання і ліквідації негативного впливу господарської та іншої діяльності на навколишнє природне середовище, збереження природних ресурсів, генетичного фонду живої природи, ландшафтів та інших природних комплексів, унікальних територій та природних об`єктів, пов`язаних з історико-культурною спадщиною врегульовані Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища» від 25.06.1991 року № 1264-ХІІ (далі - Закон України № 1264-ХІІ).
Державний нагляд (контроль) за дотриманням вимог природоохоронного законодавства суб`єктами господарювання під час здійснення ними господарської діяльності, Державна екологічна інспекція здійснює на підставі Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» від 25.06.1991 року № 1264-ХІІ, Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) в сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 року № 877/V (далі - Закон № 877).
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.
Відповідно до ч. 6 ст. 7 Закону № 877-V за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості:
дату складення акта;
тип заходу (плановий або позаплановий);
форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо);
предмет державного нагляду (контролю);
найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід;
найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.
Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.
В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.
Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.
Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).
У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.
Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).
Згідно до п. 8 ст. 7 Закону № 877-V, припис це обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства.
Щодо змісту припису, суд звертає увагу на наступне.
Щодо пункту 1 припису.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про надра», надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу.
При укладенні угод про розподіл продукції надра надаються в користування на підставі угоди про розподіл продукції з оформленням спеціального дозволу на користування надрами та акта про надання гірничого відводу.
Користування надрами здійснюється без надання гірничого відводу чи спеціального дозволу у випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 24 Закону України «Про надра» права та обов`язки користувача надр виникають з моменту отримання спеціального дозволу на користування надрами, а в разі надання права користування надрами на умовах угод про розподіл продукції - з моменту набрання чинності такою угодою, якщо інше не передбачено цією угодою.
Користувач надр (інвестор), який отримав спеціальний дозвіл на користування надрами та гірничий відвід (у разі його необхідності) або уклав угоду про розподіл продукції, має виключне право здійснювати в його межах користування надрами відповідно до цього спеціального дозволу та угоди про розподіл продукції. Будь-яка діяльність, пов`язана з користуванням надрами в межах гірничого відводу, може здійснюватися тільки за згодою користувача надр (інвестора), якому він наданий. Така згода або відмова в її наданні має бути надана протягом двадцяти календарних днів після отримання відповідного письмового запиту. У разі ненадання жодної відповіді протягом зазначеного часу така згода вважається наданою.
У разі отримання інвестором за угодою про розподіл продукції відмови від користувача надр у наданні згоди на проведення робіт у межах гірничого відводу, наданого такому користувачу надр для видобутку корисних копалин, крім гірничих відводів для видобутку кам`яного та бурого вугілля, антрациту та залізних металічних руд, незалежно від підстав для такої відмови, таку згоду може бути надано спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з промислової безпеки, охорони праці, державного гірничого нагляду та державного регулювання у сфері безпечного поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, за умови, що одночасне користування надрами кількома надрокористувачами в межах одного гірничого відводу не створить загрози життю і здоров`ю людей і не завдасть шкоди надрам та/або промисловим об`єктам, розміщеним у межах зазначеного гірничого відводу.
Як встановлено судом, позивачу виданий спеціальний дозвіл на користування надрами - видобування вапняків та глини, придатних як високо кремнезернистий і карбонатний компоненти в шихтя для виробництва портландцементу марок 400 і 500 від 26.02.2017.
Даним висновком на позивача покладено обов`язок із запобігання, уникнення, зменшення (пом`якшення), усунення, обмеження впливу планової діяльності на довкілля, а саме: забезпечити екологічну безпеку, раціональне використання природних ресурсів, додержання вимог природоохоронного законодавства.
У відзиві відповідач зазначає про те, що в ході проведення перевірки виявлено численні порушення дотримання вимог природоохоронного законодавства на території Жовтокам`янського кар`єру СП Криворізький завод. Однак, в підтвердження даного висновку останнім не зазначено жодного конкретного посилання на порушення ні в акті перевірки, ні в приписі, а відповідач обґрунтовує порушення лише нормами Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» тощо.
Щодо пункту 5 припису, суд має зазначити наступне.
Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач має розроблену інвентаризацію джерел викидів, що підтверджується:
- звітом по інвентаризації викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря на дробарно-сортувальній фабриці, Жовтокам`янський кар`єр, (зареєстровано Міністерством екології та природних ресурсів, лист № 7/4389-16 від 02.12.2016 р.);
- звітом по інвентаризації викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря на структурному підрозділі Дніпродзержинський завод, (зареєстровано Міністерством екології та природних ресурсів, лист № 7/3712-16 від 28.10.2016 р.);
- звітом по інвентаризації викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря на структурному підрозділі Вантажний причал, (зареєстровано Департаментом екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації, лист № 3-6376/0/261- 16 від 18.11.2016 р.);
- звітом по інвентаризації викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря на структурному підрозділі Криворізький завод (зареєстровано Міністерством екології та природних ресурсів, лист № 7/3736-16 від 28.10.2016 р.)
Крім того, у 2016-17 роках на підприємстві позивача розроблені документи, у яких обґрунтовуються обсяги викидів, на підставі яких отримано та діють на час перевірки, а саме:
Всі вищезазначені документи надавалися на перевірку, що не заперечується відповідачем.
Щодо п. 6 припису, згідно якого позивача зобов`язано отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин з урахуванням всіх джерел викидів, суд зазначає про те, що у 2016-17 роках на підприємстві розроблені документи, у яких обґрунтовуються обсяги викидів, на підставі яких отримано дозволи, які діяли на час перевірки, а саме:
У відзиві представник відповідача зазначає про те, що під час перевірки виявлено ще три одиниці місць завантаження продукції (цементу) з бункерів до автомобільного транспорту (автоцистерн) та додаткові вузли завантаження продукції (цементу) до залізничного транспорту у кількості 4 од.
Суд має зазначити, що зазначені процеси враховані в інвентаризації джерел викидів (ДВ - Джерело Викидів № № 53, 69, 71), про що було повідомлено як під час перевірки, так і в запереченнях до акту перевірки, проте це не враховано відповідачем при винесенні припису.
Зберігання піску та щебеню здійснювалось тимчасово (виконувались ремонтні роботи) матеріал зберігався вологим, тобто без утворення викидів, у зв`язку з чим це не може бути джерелом викидів.
Щодо зауваження про місце чистки вагонів від вапна, необхідно врахувати, що вапно як матеріал не використовується на Кам`янському заводі, а в місці, про яке зазначено, існує джерело викидів (Джерело Викидів № 55) - майданчик для тимчасового зберігання клінкеру.
Вапно як сировина використовується на Криворізькому заводі, на якому із вапняка як сировини виробляється клінкер, який відправляється на Кам`янський завод, який вже переробляє його на цемент.
Крім того, зберігання мастильних матеріалів на території вантажного причалу здійснювалось в герметичних ємностях і не використовувалось підприємством (ємності з мастилом зберігались підрядником, що надає послуги буксування баржі для їх потреб і не використовувались на території вантажного причалу), тому це не є джерелом викидів і не може бути враховано в інвентаризації джерел викидів.
Пункт 7 припису є похідним від 6 пункту припису, протиправність якого обґрунтована судом вище.
Щодо пункту 13 припису. У відзиві відповідач стверджує, що при обстеженні території підприємства встановлено порушення правил експлуатації водогосподарських споруд, а саме: на території структурного підрозділу Криворізький завод засмічена система зливової каналізації, що є порушенням вимог статті 44 Водного кодексу України.
Однак, відповідачем не конкретизовано, яким чином засмічена система каналізації, чим вона засмічена та які наслідки.
У зв`язку з цим суд не приймає доводи відповідача про вищевказане порушення.
Щодо пунктів 16, 17,18, 19, суд має зазначити наступне.
У акті перевірки відповідач прийшов до висновку, що контроль кількості та якості стічних вод позивачем не ведеться, заходи з охорони водних ресурсів не здійснюються.
Збір зливових вод з території Жовтокам`янського кар`єру здійснюється в 5 водозбірників місткістю 20 тис. м. куб. Водозбірники з`єднані між собою канавами. Вода із водозбірників випаровується. Скиду води з водозбірників не передбачено. Оскільки підприємство не здійснює скид зливових вод з території кар`єру, у зв`язку з чим контролювати якість зливових вод фізично неможливо та недоцільно. Крім того, зазначений спосіб збору зливових вод передбачений проектною документацією кар`єру та розробленою процедурою ОВД.
Відповідач також стверджує, що на Жовтокам`янському кар`єрі територія не в повному обсязі обладнана твердим покриттям, зливова поверхня не спланована, зливові стоки з території відводяться по рельєфу місцевості та частково дренують в ґрунт, в результаті чого порушуються вимоги ст. ст. 44, 70, 95, 101, 105 Водного кодексу України.
З даним твердженням суд також не погоджується, оскільки планування території Жовтокам`янського кар`єру, Криворізького заводу та Кам`янського заводу виконано згідно проектної документації, тверде покриття виконано згідно проектів.
Також позивачем вживаються всі необхідні заходи щодо запобігання можливому забрудненню водних об`єктів зливовими водами: своєчасно виконується ремонт обладнання, технологічної та кар`єрної техніки, мастила, в т.ч. відпрацьоване, паливо зберігається у герметичних ємностях на твердому покритті, будь-які розливи мастил та палива одразу ліквідовуються піском і локалізуються в герметичну ємність.
Що стосується пунктів 20-29 припису, то дані пункти припису були виписані на підставі висновків акту перевірки про наявність необлікованих видів відходів на підприємстві, а саме: фільтруючого матеріалу хімічної очистки води відпрацьованого, смол іонообмінних відпрацьованих, конденсату компресорних станцій, відходів змету з території і відходів вогнегасників.
Що стосується відходів фільтруючого матеріалу хімічної очистки води відпрацьованого та смол іонообмінних відпрацьованих, то дані види відходів взагалі не утворюються на підприємстві позивача, оскільки для пом`якшення води позивач використовує катіоніт універсальний КУ-2, якій не утворює відходів, а випрацьовується до мікрочастинок і виноситься з потоком води в каналізацію, катіоніт доповнюється до робочого об`єму. Під час перевірки інформація по даним видам відходів і системі пом`якшення води не запитувалась.
Що стосується відходу конденсату компресорних станцій, то такий вид відходу також відсутній на підприємстві, оскільки на підприємстві використовуються тільки турбокомпресори і гвинтові компресори, контакт повітря з маслами відсутній і відходи конденсату не утворюються. Такий вид відходів наявний тільки у випадку використання поршневих компресорів, які не використовуються на підприємстві позивача.
Відходи змету з території враховані в інвентаризації відходів під назвою «Відходи одержані в процесі очищення вулиць, місць загального використання», 7720.3.1.03. Під час перевірки інформація по даному виду відходів не запитувалась. Копії вибраних сторінок інвентаризації відходів (в т.ч. з повним переліком відходів) було надано.
Щодо порушення вимог щодо поводження з відходами, а саме сумісного розміщення відходів різного морфологічного складу, якому відповідає п. 27 припису, то вказані факти були одразу усунуті у присутності інспекторів.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про відходи» у сфері поводження з відходами встановлюються такі нормативи:
граничні показники утворення відходів у технологічних процесах;
питомі показники утворення відходів, використання та втрат сировини у технологічних процесах;
інші нормативи, передбачені законодавством.
Нормативи у сфері поводження з відходами розробляються відповідними міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями за погодженням із уповноваженими органами виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища.
Згідно ст. 26 Закону України «Про відходи» Державному обліку та паспортизації підлягають в обов`язковому порядку всі відходи, що утворюються на території України і на які поширюється дія цього Закону.
Державний облік та паспортизація відходів здійснюються у порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Система і форми звітності, порядок надання і використання відповідної інформації про відходи, а також порядок перегляду їх номенклатури розробляються на основі державного класифікатора відходів і затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері статистики, за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища та інших заінтересованих центральних органів виконавчої влади.
У пункті 32 припису позивача зобов`язано вжити достатні заходи по боротьбі з карантинними бур`янами.
При цьому суд враховує, що ні у акті перевірки, а ні у відзиві відповідач не зазначає на якій території знаходяться бур`яни, які саме бур`яни знаходяться або в якій кількості.
На території підприємства позивача постійно вживаються заходи по боротьбі з карантинними бур`янами, у зв`язку з чим на території відповідача відсутні земельні ділянки які зарощені бур`янами. Твердження відповідача в даному випадку не підтверджені належним чином.
Відповідно до ч. ч. 7, 8 ст. 7 Закону № 877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.
Відповідно до ч. 9 ст. 4 Закону № 877-V невиконання приписів, розпоряджень та інших розпорядчих документів органу державного нагляду (контролю) тягне за собою застосування штрафних санкцій до суб`єкта господарювання згідно із законом.
Оскільки вказаною нормою передбачена відповідальність за невиконання припису контролюючого органу, то припис, який надається підприємству до виконання, має містити чітку вказівку на дії, які суб`єкт господарювання повинен вчинити для усунення порушень.
Отже, припис повинен містити вказівки на конкретні порушення норм чинного законодавства, які виявлені в процесі перевірки, із зазначенням терміну їх усунення.
Суд розділяє думку позивача про те, що дійсно пункти припису 1, 2, 4, 7, 9,11, 12, 13, 19, 31, 32 не конкретизовані і мають декларативний характер та дублюють загальнообов`язкові вимоги чинного природного законодавства. У зв`язку з цим позивач не має можливості усунути порушення, яке конкретно не визначено.
Таким чином, доводи позивача щодо безпідставності та необґрунтованості вимог пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 7, 9, 11, 12, 13, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 28, 29, 31, 32, 33 оскаржуваного припису, знайшли своє підтвердження у процесі розгляду справи, у зв`язку з чим останні підлягають скасуванню.
Щодо пунктів 3, 8, 14, 15, 27, 30 припису суд не вбачає підстав для їх скасування, у зв`язку з наступним.
Пунктом 3 припису позивача зобов`язано забезпечити дотримання умов наданих дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.
Так, судом встановлено, що при обстеженні структурних підрозділів позивача відповідачем було виявлено порушення порядку здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, а саме:
Згідно статті 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» підприємства, установи, організації та громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов`язані: здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо.
Інспекцією було надано позивачу п. 3 припису: забезпечити дотримання умов наданих дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами з посиланням на конкретні порушення норм чинного законодавства, які виявлені в процесі перевірки, а також конкретно вказані у акті перевірки, та встановлено термін не допускати зазначених порушень при здійсненні діяльності пов`язаної з викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря з дати видачі припису або, у разі неможливості виконання таких вимог, не здійснювати діяльності з викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря до того часу, коли будуть вжиті усі достатні заходи з метою дотримання вимог природоохоронного законодавства.
Щодо пункту 8 припису.
Пунктом 8 припису позивача зобов`язано після проведення налагоджувальних робіт на ДВ № 1 (випалювальна обертова піч) провести інструментальний контроль викидів та надати результати контролю на адресу Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області.
У відповідності до п.3.12 Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, факт усунення порушення може бути підтверджений даними інструментально-лабораторних вимірювань, які проведені лабораторіями, атестованими на право проведення необхідних інструментально-лабораторних вимірювань, у присутності державного інспектора, тим більше вимірювання ПрАТ «УкрНДІОГаз» проведені під час проведення планової перевірки позивача. Підприємством до суду надано результати контролю проведені ПрАТ «УкрНДІОГаз» проведених вимірювань на ДВ№1 23.09.2019 року. Але під час перевірки на проведення даних вимірювань спеціалістів Держекоінспекції не було запрошено та на прохання спеціаліста Держекоінспекції у Дніпропетровській області показати результати вимірювань на приладі, який належить ПрАТ «УкрНДІОГаз», було відмовлено (в пам`яті результати не збережені), що взагалі ставить під сумнів проведення інструментально-лабораторних вимірювань ПрАТ «УкрНДІОГаз».
Підприємством надано лише свідоцтво про перевірку приладу, який встановлено на газоході ДВ №1 для безперервного вимірювання вмісту забруднюючих речовин у викидах, але не надано інструкцію як проводиться збереження вмісту, з яким інтервалом, в яких одиницях вимірювання, як усереднюється.
Щодо пунктів 14, 15 припису.
Пунктами 14, 15 припису позивача зобов`язано:
забезпечити вжиття заходів щодо запобігання скидів зворотних вод підприємства в поверхневу водойму з перевищенням нормативів ГДС;
забезпечити вимірювання вмісту фосфатів у зворотних водах проводити методикою виконання вимірювання, діапазон якої відповідає вмісту встановленого нормативу ГДС.
Підприємством на договірних умовах спеціалізованою організацією ТОВ «ЕКОТРЕЙД» в зворотних водах контролюється вміст фосфатів. Норматив вмісту фосфатів на скиді зворотних вод для підприємства встановлено 0,03 мг/дм.куб. Але слід зазначити, що вимірювання вмісту фосфатів проводиться методикою виконання вимірювання MBB 081/12-5-01 «Поверхневі та очищені стічні води. Методика виконання вимірювань масової концентрації розчинених ортофосфатів фотометричним методом», діапазон якої починається від 0,05 мг/дм. куб, що є порушенням ст. 44 Водного кодексу України і умов скидання стічних вод у водні об`єкти. Тобто, навіть при отриманні перевищення в діапазоні від 0,03 до 0,05 мг/дм3 виробничою лабораторією воно не буде вказане. Необхідно проводити вимірювання вмісту фосфатів MBB, яка дозволяє визначати вміст фосфатів від 0,03 мг/дм. куб (не менше від затвердженого нормативу гранично допустимого скиду 0,03 мг/дм.куб).
Щодо п. 27 припису.
Суд вважає, що вказаний пункт припису є правомірним, оскільки в ході планової перевірки було встановлено, що на території структурного підрозділу Криворізький завод здійснено порушення вимог щодо поводження з відходами під час їх збирання та зберігання, а саме біля першого сушильного барабану в контейнері для ТПВ розміщуються відходи ІІІ-ІV класу небезпеки (промаслене ганчір`я, тверді побутові відходи). На території структурного підрозділу Криворізький завод (в контейнерах для ТПВ біля будівлі лабораторії, на території складу ТМЦ, в районі помельного відділення) встановлено факти сумісного зберігання відходів різного морфологічного стану. В ході перевірки встановлено факт засмічення земельної ділянки, а саме на ґрунтовій поверхні біля ТП № 23 на території структурного підрозділу Криворізький завод (вул. Акціонерна, 1, м. Кривий Ріг) без відповідних дозволів розміщуються тверді побутові відходи.
За виявлені порушення до адміністративної відповідальності притягнуті посадові особи підприємства за ст. ст. 82, 52, 82-4 КУпАП. Штрафи сплачені в добровільному порядку та підтверджують виявлені порушення. Вищевказане підтверджено та не заперечується позивачем.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про відходи», до обов`язків суб`єктів господарської діяльності у сфері поводження з відходами відноситься забезпечувати повне збирання, належне зберігання та недопущення знищення і псування відходів, для утилізації яких в Україні існує відповідна технологія, що відповідає вимогам екологічної безпеки (п.д)); здійснювати організаційні, науково-технічні та технологічні заходи для максимальної утилізації відходів, реалізації чи передачі їх іншим споживачам, підприємствам, установам та організаціям, що займаються збиранням, обробленням та утилізацією відходів, а також забезпечувати за власний рахунок екологічно обґрунтоване видалення тих відходів, що не підлягають утилізації (п. є); не допускати змішування відходів, якщо це не передбачено існуючою технологією та ускладнює поводження з відходами або не доведено, що така дія відповідає вимогам екологічної безпеки (п. ж); здійснювати контроль за станом місць чи об`єктів розміщення власних відходів (п. и).
Відповідно до ст. 33 Закону України «Про відходи», зберігання та видалення відходів здійснюється відповідно до вимог екологічної безпеки та способами, що забезпечують максимальне використання відходів чи передачу їх іншим споживачам (за винятком захоронення).
В акті перевірки зазначено, що первинний поточний облік кількості, типу і складу відходів, що утворюються, зберігаються (тимчасово) на підприємстві або передаються на утилізацію іншим організаціям, за типовою формою 1-ВТ «Облік відходів та пакувальних матеріалів і тари» ведеться, але без урахування необлікованих в матеріалах інвентаризації видів відходів.
Щодо пункту 30 припису.
В ході перевірки на території виробничого майданчика підприємства позивача виявлено засмічення 2 окремих земельних ділянок відходами відпрацьованих шпал та відходами від зварювання.
У своїй позовній заяві підприємство зазначає, що шпали не є відходами, а є матеріалом для влаштування тупику на залізничній колії. Слід зазначити, що у Звіті про проведення інвентаризації відходів на стр. 98 зазначено, що технічне обслуговування та ремонт залізничних колій передбачає заміну непридатних до експлуатації шпал, тощо, що і визначає утворення таких специфічних видів відходів, як відпрацьовані шпали. Під час перевірки було виявлено засмічення земельної ділянки відпрацьованими шпалами. Крім того, у місці засмічення земельної ділянки взагалі відсутні залізничні колії.
Крім того, під час перевірки було виявлено засмічення земельної ділянки відходами від зварювання. Позивач під час перевірки повідомив, що відповідальна особа притягнута до адміністративної відповідальності по ст. 52 КУпАП на суму 1700 грн., штраф сплачений в добровільному порядку. Зауваження щодо цього порушення в протоколі про адміністративне правопорушення відсутнє.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
3. Основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є:
1) верховенство права;
2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом;
3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами;
4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі;
5) обов`язковість судового рішення;
6) забезпечення права на апеляційний перегляд справи;
7) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом;
8) розумність строків розгляду справи судом;
9) неприпустимість зловживання процесуальними правами;
10) відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.
Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
На підставі ст. 139 КАС України, враховуючи часткове задоволення адміністративного позову, суд також вважає за необхідне присудити на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області судові витрати у розмірі 1561,00 грн.
Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити частково.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Присудити на користь приватного акціонерного товариства "Кривий Ріг Цемент" за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області судові витрати у розмірі 1561,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 24 лютого 2020 року.

Суддя В.М. Олійник