Справа № 200/13883/19-а
Суддя: Галатіна О.О.
Дата ухвалення: 2020-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2020 р. Справа№200/13883/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Галатіної О.О.,

при секретарі Пустовіт Ю.С.

за участю

представника позивача Бичкова О.Є.

розглянувши у відкритому судовому засідання адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства Авдіївський коксохімічний завод до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення № , суд -

В С Т А Н О В И В:

29 листопада 2019 року на адресу Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного акціонерного товариства Авдіївський коксохімічний завод до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення № .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на підставі наказу СДПІ від 09.07.2019 року № 1439 у період з 10.07.2019 року по 30.07.2019 року відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань достовірності формування податку на додану вартість по взаємовідносинам ПрАТ «АКХЗ» з ТОВ «МЕГАПРОМ» за період квітень травень 2016 року, ТОВ «ПІДПРИЄМСТВО «АЛЬЯНС» за період червень 2015 року, ТОВ «РОСУКРТРАНС» за період травень, липень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2016 року, лютий 2017 року, ТОВ «ПСМК «ОРІС» за період червень 2016 року. За результатами перевірки відповідачем складено Акт № 80/28-10-47-06/00191075 від 01.08.2019 року про результати документальної позапланової виїзної перевірки позивача з питань достовірності формування податку на додану вартість по взаємовідносинам ПрАТ «АКХЗ» з ТОВ «МЕГАПРОМ» за період квітень травень 2016 року, ТОВ «ПІДПРИЄМСТВО «АЛЬЯНС» за період червень 2015 року, ТОВ «РОСУКРТРАНС» за період травень, липень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2016 року, лютий 2017 року, ТОВ «ПСМК «ОРІС» за період червень 2016 року. В акті перевірки зроблені висновки про порушення позивачем наступних норм податкового законодавства: п.45 підрозділу 2 розділу XX ПКУ, абз. «а» п. 198.1,198.2,198.3, 198.6 ст. 198, п. 200.1, абз. «б» п. 200.4 ст. 200, п. 201.7 ст. 201 ПКУ, абз7 п.5 розділу V наказу № 966 від 23.09.2014 року «Про затвердження форм та порядку заповнення та подання податкової звітності з податку на додану вартість» та пп.5 п.4 Розділу V «Порядку заповнення та подання податкової звітності з ПДВ», затвердженого Наказом МФУ від 28.01.2016 р. № 21, в результаті чого неправомірно визначено суму податкового кредиту у податковій звітності, що призвело до завищення суми яка підлягає бюджетному відшкодуванню ПрАТ «АКХЗ» за березень 2016 року у розмірі 1702750,89 грн., за липень 2016 року у розмірі 5483674,08 грн., за вересень 2016 року у розмірі 26305,91 грн., за січень 2017 року у розмірі 13811450,03 грн., в загальній сумі 21024181,00 грн.

На підставі висновків акту перевірки № 80/28-10-47-06/00191075 відповідачем 19.08.2019 року прийнято податкове повідомлення рішення № про зобов`язання сплатити суму податку на додану вартість у розмірі 21 024 181,00 грн. та штрафних санкцій в розмірі 5 256 045,25 грн.

Позивач вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 19.08.2019 форми «Р» про зобов`язання сплатити суму податку на додану вартість у розмірі 21 024 181,00 грн. та штрафних санкцій в розмірі 5 256 045,25 грн та висновки, викладені в акті документальної позапланової невиїзної перевірки Запорізького управління Офісу великих платників податків ДФС № 80/28-10-47-06/00191075 з питань достовірності формування податку на додану вартість по взаємовідносинам ПрАТ «АКХЗ» з TOB «МЕГАПРОМ» за період квітень травень 2016 року, ТОВ «ПІДПРИЄМСТВО «АЛЬЯНС» за період червень 2015 року, ТОВ «РОСУКРТРАНС» за період травень, липень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2016 року, лютий 2017 року, ТОВ «ПСМК «ОРІС» за період червень 2016 року неправомірними та такими що не відповідають фактичним обставинам господарських правовідносин, оскільки виконання умов договорів між контрагентами підтверджуються первинними бухгалтерськими документи.

Представник позивача під час судового засідання надав пояснення аналогічні викладені у адміністративному позову, на позовних вимогах наполягав.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи без його участі просив відмовити у задоволені позовних вимог про що надав відзив, зі змісту якого вбачається, що податкове повідомлення-рішення № є цілком законним та обґрунтованим, винесеним відповідно до чинного законодавства, а позовні вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Позивач, Приватне акціонерне товариство Авдіївський коксохімічний завод зареєстроване відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, 30.12.1993 за номером державної реєстрації №1 253 120 0000 000013, місцезнаходження: 86065, Донецька область, місто Авдіївка, проїзд Індустріальний, будинок 1, .

Відповідач, Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби, є юридичною особою та у відповідності до норм Податкового кодексу України є органом державної влади, уповноваженим здійснювати функцію контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків та зборів, установлених цим Кодексом, а також перевіряти достовірність цих документів щодо правильності визначення об`єктів оподаткування і обчислення податків та зборів.

На підставі наказу Офісу великих платників ДФС від 09.07.2019 року № 1439 у період з 10.07.2019 року по 30.07.2019 року відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань достовірності формування податку на додану вартість по взаємовідносинам ПрАТ «АКХЗ» з ТОВ «МЕГАПРОМ» за період квітень травень 2016 року, ТОВ «ПІДПРИЄМСТВО «АЛЬЯНС» за період червень 2015 року, ТОВ «РОСУКРТРАНС» за період травень, липень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2016 року, лютий 2017 року, ТОВ «ПСМК «ОРІС» за період червень 2016 року.

За результатами перевірки відповідачем складено Акт № 80/28-10-47-06/00191075 від 01.08.2019 року про результати документальної позапланової виїзної перевірки позивача з питань достовірності формування податку на додану вартість по взаємовідносинам ПрАТ «АКХЗ» з ТОВ «МЕГАПРОМ» за період квітень травень 2016 року, ТОВ «ПІДПРИЄМСТВО «АЛЬЯНС» за період червень 2015 року, ТОВ «РОСУКРТРАНС» за період травень, липень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2016 року, лютий 2017 року, ТОВ «ПСМК «ОРІС» за період червень 2016 року. Встановлено порушення п.45 підрозділу 2 розділу XX ПКУ, абз. «а» п. 198.1,198.2,198.3, 198.6 ст. 198, п. 200.1, абз. «б» п. 200.4 ст. 200, п. 201.7 ст. 201 ПКУ, абз7 п.5 розділу V наказу № 966 від 23.09.2014 року «Про затвердження форм та порядку заповнення та подання податкової звітності з податку на додану вартість» та пп.5 п.4 Розділу V «Порядку заповнення та подання податкової звітності з ПДВ», затвердженого Наказом МФУ від 28.01.2016 р. № 21, в результаті чого неправомірно визначено суму податкового кредиту у податковій звітності, що призвело до завищення суми яка підлягає бюджетному відшкодуванню ПрАТ «АКХЗ» за березень 2016 року у розмірі 1702750,89 грн., за липень 2016 року у розмірі 5483674,08 грн., за вересень 2016 року у розмірі 26305,91 грн., за січень 2017 року у розмірі 13811450,03 грн., в загальній сумі 21024181,00 грн.

На підставі висновків акту перевірки № 80/28-10-47-06/00191075 відповідачем 19.08.2019 року прийнято податкове повідомлення рішення № про зобов`язання сплатити суму податку на додану вартість у розмірі 21 024 181,00 грн. та штрафних санкцій в розмірі 5 256 045,25 грн.

Позивач, не погоджуючись із прийнятим податковим повідомленням-рішенням № звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані ПКУ.

Відповідно до пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізаціє товарів; виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податків на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного податкового періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пп.14.1.231 п.14.1 ст.14 ПК України, розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України, статті 94 Податкового кодексу України (надалі ПК України) податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

За приписами п. 185.1 ст. 185 ПК України об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку, зокрема, з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку (пункт 187.1 ст. 187 ПК України)

Відповідно до п.198.2 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п.198.6 ст. 198 ПК України, порушення якого вказано у акті перевірки, у редакції, що діяла на момент спірних правовідносин, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу перебіг зазначеного строку переривається на період зупинення їх реєстрації та відновлюється з дня припинення процедури зупинення їх реєстрації згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу перебіг зазначеного строку переривається на період зупинення їх реєстрації та відновлюється з дня припинення процедури зупинення їх реєстрації згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до абз. 1 п. 50.1 ст. 50 ПК України 50.1. у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Згідно з пп. 14.1.266 п. 14.1 с. 14 ПК України касовий метод для цілей оподаткування згідно з розділом V цього Кодексу - метод податкового обліку, за яким дата виникнення податкових зобов`язань визначається як дата зарахування (отримання) коштів на банківський рахунок (у касу) платника податку або дата отримання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) ним товарів (послуг), а дата виникнення права на податковий кредит визначається як дата списання коштів з банківського рахунку (видачі з каси) платника податку або дата надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів (послуг).

Відповідно до відомостей з ЄДРПОУ позивач здійснює види діяльності, зокрема, 19.10 Виробництво коксу, 35.30 Постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря, а отже, здійснює касовий метод податкового обліку.

За приписами п. 33.3 ст. 33 ПК України базовий податковий (звітний) період - період, за який платник податків зобов`язаний здійснювати розрахунки податків, подавати податкові декларації (звіти, розрахунки) та сплачувати до бюджету суми податків та зборів, крім випадків, передбачених цим Кодексом, коли контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму податкового зобов`язання платника податку.

Судом встановлено, що взаємовідносини між ПрАТ «АКХЗ» та ТОВ «МЕГАПРОМ» в перевіреному відповідачем періоді були врегульовані господарськими договорами поставки вугільної продукції № УПр 14/33 від11.02.2014 року відповідно до яких і здійснювались господарські операції з поставки вугільної продукції за період грудень 2015 - травень 2016 року. У відповідності з вищевказаним господарським договором ТОВ «МЕГАПРОМ» поставило на ПрАТ «АКХЗ» вугільну продукцію, виставило рахунки на її оплату, а ПрАТ «АКХЗ» прийняло вугільну продукцію від ТОВ «МЕГАПРОМ» та оплатило її відповідно до наданих суду рахунків на оплату за цінами та на умовах визначених вищевказаним господарським договором. Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до умов договору вартість вугільної продукції визначено з врахуванням податку на додану вартість, рахунки на оплату поставленої вугільної продукції були виставлені ТОВ «МЕГАПРОМ» та відповідно до умов договору були оплачені ПрАТ «АКХЗ» також з врахуванням податку на додану вартість, про що свідчать платіжні документи на оплату придбаної та отриманої вугільної продукції. Разом з цим, реальність придбання вугільної продукції ПрАТ «АКХЗ» у ТОВ «МЕГАПРОМ» у перевіряємих періодах підтверджується документами позивача та його контрагенту, а також документами третіх осіб - виробників вугільної продукції в сертифікатах якості та Укрзалізницею в залізничних накладних, які містяться в матеріалах справи.

Крім того суд зазначає, що використання вугільної продукції отриманої ПрАТ «АКХЗ» від ТОВ «МЕГАРПОМ» підтверджується технічними звітами по вугле підготовчому цеху № 1 за грудень 2015 року, січень - квітень 2016 року. Також, у відповідності з нормами діючого законодавства в тому числі ст. 200, 201 Податкового Кодексу України ТОВ «МЕГАПРОМ» в перевірений період були складені та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні на господарські операції з поставки вугільної продукції за вищевказаними господарськими договорами. (т.1 а.с. 163 250, т. 2-7 а.с. 1-114).

Таким чином ПрАТ «АКХЗ» надано до суду докази, як належного отримання вугільної продукції від ТОВ «МЕГАПРОМ» в перевіряємих періодах так і використання цього вугілля в основній виробничій діяльності ПрАТ «АКХЗ» для виготовлення коксівної продукції для якої вугілля є основною сировиною.

На підтвердження доводів ПрАТ «АКХЗ» про реальність господарських операцій між ПрАТ «АКХЗ» та ТОВ «ПІДПРИЄМСТО АЛЬЯНС» за період червень 2015 року до суду надані наступні первинні документи: договір № 288/15 К від 10.06.2015 року із специфікацією; рахунок-фактура № А-00000455 від 26.06.2015 року; видаткова накладна № А-00000331 від 26.06.2015 року; прибутковий ордер від 26.06.2015 року до видаткової накладної № А- 00000331 від 26.06.2015 року; видаткова накладна № А-00000332 від 26.06.2015 року; видаткова накладна № А-00000332 від 26.06.2015 року; прибутковий ордер від 26.06.2015 року до видаткової накладної № А-00000332 від 26.06.2015 року; видаткова накладна № А-00000333 від 26.06.2015 року; прибутковий ордер від 26.06.2015 року до видаткової накладної № А-00000333 від 26.06.2015 року; довідка АТ «ПУМБ» про здійснення платежів у гривні від ПрАТ «АКХЗ» на користь ТОВ «ПІДПРИЄМСТВО «АЛЬЯНС» за 30.06.2015 року; податкові накладні з квитанціями.

Суд зазначає, що надані первинні документи повністю підтверджують постачання комплектуючих деталей та запчастин до електростанції газотурбінної СГН2500-М1 ТОВ «ПІДПРИЄМСТВО «АЛЬЯНС» на ПрАТ «АКХЗ» по договору №288/15 К від 10.06.2015 року із специфікацією, на підставі видаткових накладних запчастини були прийняті на склад та складено прибуткові ордери № А-000333 від 26.06.2015 року. На підставі прибуткових ордерів обладнання номенклатурні номери 27.11.323300.00054 - 27.11.323300.00067 було прийнято на склад обладнання ПрАТ «АКХЗ».

Як встановлено судом під час судового засідання, що для встановлення комплектуючих ТМЦ на електростанцію газотурбінну ЄГН2500-М1 ТМЦ були передані в цех ТЄЦ (теплоенергоцентраль) на підставі накладної- вимоги № 6 на відпуск/внутрішнє переміщення матеріалів № , згідно якої начальник ТЕЦ В.В. Федорут через техніка по обліку Е.Р. Чуйкову отримав вищевказане обладнання. Під час судового засідання представник позивача пояснив, що отримані ТМЦ були смонтовані на електростанції газотурбінної ЄГН2500-М1 в липні 2015 року власними силами робітників ТЄЦ, про що було складено акт списання № від 21.07.2015 року. Матеріалами справи підтверджено, що згідно акту списання було списано в монтаж як електростанцію газотурбінну ЄГ2500-М1 номенклатурний номер 27.11.323300.00002 так і додаткове обладнання номенклатурні номери 27.11.323300.00054, 27.11.323300.00067 та 27.11.424000.01033. Також представник позивача зазначив, що після встановлення ТМЦ на електростанцію газотурбінну ЄГН2500-М1 було складено акт приймання - передачі основних засобів № 1191 від 18.08.2015 року, та складена інвентарна картка на основний засіб - електростанція на рідкому паливі на автомобільному шасі заводський номер інвентарний № 095084 первісною вартістю 34 329 368.85 грн.

Суд звертає увагу, що весь рух ТМЦ та їх використання в господарській діяльності ПрАТ «АКХЗ» для власних потреб по забезпеченню резервного джерела електроенергії підтверджується наступними документами: видатковими накладними № А-0000333 від 26.06.2015 року та прибутковими ордерами до цих видаткових накладних накладної-вимоги № 6 від 02.07.2015 року; актом списання № від 21.07.2015 року; актом приймання - передачі основних засобів № 1191 від 18.08.2015 року; карткою обліку основних засобів на інвентарний № 095084.

На підставі вищевикладеного первинними документами підтверджується не тільки реальність господарської операції з постачання комплектуючих до електростанції газотурбінної ЕГН2500-М1, але і використання цієї газотурбінної електростанції з комплектуючими до неї в господарській діяльності підприємства. (т.7 а.с. 202-220).

Між ПрАТ «АКХЗ» та ТОВ «ПСМК «ОРІС» було укладено господарські договори № 738/15 У від 10.12.2015 року, 169/16М від 23.03.2016 року, 430/15М від 10.08.2015 року, 209/16 від 24.06.2016 року на виконання підрядних робіт на об`єктах замовника, яким являвся позивач. Відповідно до господарських договорів ТОВ «ПСМК «ОРІС» виконало для ПРАТ «АКХЗ» будівельні роботи, які були оформлені актами виконання робіт № 3-6-354 від 20.06.2016 року, 4-6-355 від 24.06.2016 року, 6-1-1 від 20.06.2016 року, 2-6-275 від 22.06.2016 року, 1-6-273 від 22.06.2016 року, 1 від 23.06.2016 року, 2 від 24.06.2016 року на загальну суму 359 870.99 грн, ПДВ 59 978.50 грн. ТОВ «ПСМК «ОРІС» в червні 2016 року в адресу ПрАТ «АКХЗ» складено та зареєстровано наступні податкові накладні № 14 від 24.06.2016 року, № 15 від 24.06.2016 року, № 12 від 23.06.2016 року, № 10 від 22.06.2016 року, № 9 від 22.06.2016 року, № 7 від 20.06.2016 року, № 6 від 20.06.2016 року на загальну суму 259 880,02 грн. ПДВ 43 313,34 грн.

З матеріалів справи вбачається, що ПрАТ «АКХЗ» було перераховано в адресу ТОВ «ПСМК «ОРІС» по вищевказаних актах виконаних робіт грошові кошти в сумі 259 880,02 в т.ч. ПДВ 43 313,34 грн. Реальність господарських операцій, засвідчених вищевказаними актами виконаних робіт підтверджуються первинними документами (актами виконаних робіт, податковими накладними, платіжними документами). (т.7 а.с. 115-201).

Порушень податкового законодавства по господарських операціях ПРАТ «АКХЗ» з ТОВ «РОСУКРТРАНС» у перевірені періоди актом № 80/28-10-47-06/00191075 не встановлено.

Зазначені обставини вказують на наявність у позивача ділової мети, визначення якої наведено у пп.14.1.231 п.14.1 ст.14 ПК України, як причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Таким чином, дослідивши надані до матеріалів справи первинні документи, з урахуванням співвідношення вчинених господарських операцій з видами господарської діяльності позивача, суд дійшов висновку, що в результаті господарських операцій з ТОВ «МЕГАПРОМ» за період квітень травень 2016 року, ТОВ «ПІДПРИЄМСТВО «АЛЬЯНС» за період червень 2015 року, ТОВ «ПСМК «ОРІС» за період червень 2016 року у позивача відбулись зміни в структурі активів, зобов`язань та у власному капіталі, що спростовує висновки контролюючого органу про нереальність господарських операцій між вищевказаними контрагентами.

Контролюючим органом також не надано до матеріалів справи доказів на підтвердження визнання в судовому порядку угод між позивачем та ТОВ «МЕГАПРОМ» , ТОВ «ПІДПРИЄМСТВО «АЛЬЯНС», ТОВ «ПСМК «ОРІС» не дійсними.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого Протоколу та Протоколів 2, 4, 7, 11 до Конвенції» ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, Україна визнала джерелом права рішення Європейського суду з прав людини, а також юрисдикцію цього суду в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції. Рішення Європейського суду є частиною національного законодавства і є обов`язковим для правозастосування органами правосуддя.

У п.38 рішення Європейського суду з прав людини від 9 січня 2007 року у справі «Інтерсплав проти України» (заява №803/02, INTERSPLAV проти України) зазначено, що на думку суду, коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань.

Доказів наявності вироків судів відносно посадових осіб ТОВ «МЕГАПРОМ» , ТОВ «ПІДПРИЄМСТВО «АЛЬЯНС», ТОВ «ПСМК «ОРІС» до матеріалів справи не надано.

Таким чином, твердження контролюючого органу про нереальність господарських операцій між позивачем та ТОВ «МЕГАПРОМ», ТОВ «ПІДПРИЄМСТВО «АЛЬЯНС», ТОВ «ПСМК «ОРІС» з надання послуг спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Що стосується недостатності трудових ресурсів у ТОВ «ПСМК «ОРІС» та ТОВ «ПАЛЛАДА ІНВЕСТ» для виконання означеного в актах обсягу будівельних робіт, суд вважає такі припущення необґрунтованими, оскільки вони зроблені на підставі даних про сплату ЄСВ підприємствами ТОВ «ПСМК «ОРІС» та ТОВ «ПАЛЛАДА ІНВЕСТ» за найманих працівників, однак ці дані не можуть кореспондуватися з показниками трудових ресурсів витрачених вищевказаними підприємствами на виконання будівельних робіт.

Відповідачем також не надано належних, достовірних та достатніх доказів, у розумінні статей 73, 75-76 КАС України, щодо відсутності у контрагентів позивача достатніх трудових ресурсів для виконання господарських операцій.

У пункті 110 рішення у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Європейський Суд з прав людини визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Суд звертає увагу на ту обставину, що податковим органом не вжито заходів з метою доведення складу податкового правопорушення, крім дублювання податкової інформації, викладеної в акті перевірки, який не є належним доказом у справі, зокрема не надано суду інших доказів на підтвердження складу податкового правопорушення (акти зустрічних звірок контрагентів, рішення про визнання угод недійсними, тощо).

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень рішень відповідач діяв необґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішень, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод».

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства Авдіївський коксохімічний завод до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення № задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби № від 19.08.2019 року форми «Р» про зобов`язання сплатити суму податку на додану вартість у розмірі 21024181,00 грн. та штрафних санкцій у розмірі 52560450,25 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на користь Приватного акціонерного товариства Авдіївський коксохімічний завод суму сплаченого судового збору в розмірі 19210 (дев`ятнадцять тисяч двісті десять) грн. 00 коп.

Рішення прийняте в нарадчій кімнаті, вступна та резолютивна частини проголошені в судовому засіданні 17 березня 2020 року.

Повний текст рішення виготовлено 27 березня 2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя О.О. Галатіна