Справа № 263/2998/20
Суддя: Соловйов О. Л.
Дата ухвалення: 2020-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 263/2998/20
Провадження № 2-а/263/167/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2020 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Соловйова О.Л.,

за участю секретаря Кирилюк В.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), третя особа: Маріупольська міська рада про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця від 14.02.2020 про закінчення виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області в порядку адміністративного провадження надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), третя особа: Маріупольська міська рада; про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Масалаб А.І. від 14.02.2020 про закінчення виконавчого провадження №59142877.

На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26.09.2018, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2019, визнано протиправним та скасовано рішення Маріупольської міської ради №7/28-2537 від 28.02.2018 та зобов`язано Маріупольську міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею від 0,0900 га до 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 . У зв`язку з відмовою добровільно виконувати рішення суду, направлено виконавчий лист з метою примусового виконання на адресу відповідача. Постановою відділу примусового виконання від 04.06.2019 було відкрито виконавче провадження, однак постановою відповідача від 14.02.2020 на підставі вимог пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» №1404 від 02.06.2016 вищевказане виконавче провадження закінчено у зв`язку фактичне повним виконанням рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26.09.2018. Вважає постанову про закінчення виконавчого провадження від 14.02.2020 протиправною, з огляду на те, що відповідач безпідставно послався на рішення Маріупольської міської ради від 30.07.2019 №7/43-4220, як на підтвердження виконання рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26.09.2018, яким повторно відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва, оскільки підставою відмови слугував висновок Головного управління містобудівництва та архітектури Маріупольської міської ради від 03.05.2019 № 03-03-07/11176-05, який рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29.01.2019, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 11.02.2020, визнано протиправним та скасовано. З огляду на вищевикладене просила визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Масалаб А.І. від 14.02.2020 про закінчення виконавчого провадження №59142877, оскільки вона є передчасною, а боржник рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області не виконав, тому відсутні правові підстави вважати його виконаним.

Позивачка надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Масалаб А.І. просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26.09.2018, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2019, визнано протиправним та скасовано рішення Маріупольської міської ради №7/28-2537 від 28.02.2018 та зобов`язано Маріупольську міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею від 0,0900 га до 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 .

На виконання вищевказаного рішення відділом примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відкрито виконавче провадження №59142877.

Рішенням Маріупольської міської ради від 30.07.2019 №7/43-4220 повторно відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею від 0,0900 га до 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 , на підставі висновку Головного управління містобудівництва та архітектури Маріупольської міської ради від 03.05.2019 № 03-03-07/11176-05, який рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29.01.2019, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 11.02.2020, визнано протиправним та скасовано.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Масалаб А.І. від 14.02.2020 на підставі вимог пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» №1404 від 02.06.2016 вищевказане виконавче провадження закінчено у зв`язку повним виконанням рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26.09.2018.

Таким чином, спірним питанням є правомірність винесення постанови ВП №59142877 від 14.02.2020 про закінчення виконавчого провадження.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходив із наступного.

Положеннями статті 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VІІ(далі - Закон 1404-VІІ).

Відповідно до статті 1 Закону № 1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином суд доходить висновку, що оскаржена у цій справі постанова уповноваженої посадової особи державної виконавчої служби про закінчення виконавчого провадження, відповідає вимогам закону та обставинам справи, підстави для її скасування відсутні, оскільки рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26.09.2018, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2019, зобов`язано Маріупольську міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , тому рішення Маріупольської міської ради №7/43-4220 від 30.07.2019 «Про повторний розгляд клопотання громадянки ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 » є належним виконанням рішення суду, за виконавчим листом №263/16223/17-а від 03.05.2019. Наслідки розгляду зазначеного питання Маріупольською міської радою, не можуть стати на заваді до закриття виконавчого провадження, оскільки, факт відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не спростовує факту повторного розгляду заяви ОСОБА_1 . З огляду на викладене, постанова старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Масалаб А.І. від 14.02.2020 про закінчення виконавчого провадження, є законною та обґрунтованою.

З урахуванням наведеного, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 241-246, 255, 287, 295-297 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), третя особа: Маріупольська міська рада про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця від 14.02.2020 про закінчення виконавчого провадження, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.Л.Соловйов