Справа № 340/641/20
Суддя: О.С. Петренко
Дата ухвалення: 2020-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2020 року справа № 340/641/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Петренко О.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача: Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, вул. Соборна,7а, м. Кропивницький,25006

про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить:

1)визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області по виключенню при перерахунку пенсії за вислугу років періоду його роботи з 11.01.1979 р. по 04.05.1982 р. в партійному органі на посаді державного службовця з вищою юридичною освітою, з прокурорського стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, та не застосування відсотка доплати за кожен рік роботи на прокурорських посадах понад 10 років, за ч.ч. 1,5 ст.50-1 Закон України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року (№1789-ХІІ), в редакції Закону України від 17.07.2001 року №2663-ІІ, що діяв на час призначення та перерахунку його пенсії за вислугу років - 01.06.2002р.;

2) зобов`язати Головне управління ПФУ в Кіровоградській області здійснити перерахунок його пенсії, поновлюваний перерахунок прокурорського стажу за нормами ч.ч. 1,5 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991р. (№1789-ХІІ), в редакції Закону України від 17.07.2001 року №2663-ІІ, включивши до повного прокурорського стажу період його роботи з 11.01.1979 р. по 04.05.1982 р. в партійному органі на посаді державного службовця з вищою юридичною освітою визначивши прокурорський стаж по вислузі років 21 повний рік, а розмір пенсії у відсотках 90 % від суми місячної заробітної плати старшого помічника прокурора району, що був призначений на момент призначення пенсії 02.11.2001 року.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що з 01.04.2011 року йому було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". В лютому 2020 року він звернувся до відповідача із заявою про перехід на пенсію, згідно з Закону України "Про прокуратуру". Однак, під час перерахунку пенсії, позивачу не зараховано до стажу період роботи з 11.01.1979р. по 04.05.1985р. на посаді державного службовця з вищою юридичною освітою (робота в партійному органі). На думку позивача вказані дії відповідача є протиправними.

З поданого до суду відзиву на позовну заяву встановлено, що представник відповідача посилався на те, що під час розрахунку пенсії позивачу були враховані всі надані ним документи, вважає дії посадових осіб управління пенсійного фонду під час нарахування пенсійного забезпечення позивачеві правомірними, вважає адміністративний позов необґрунтованим та наголошує на відмові в його задоволенні (а.с.41-42).

24.03.2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив (а.с.137-138).

У відповідності до п.3 ч.6 ст.12 КАС України дана справа є справою незначної складності, та, згідно ст.ст.257,263 КАС України, розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Клопотань позивача та представника відповідача про проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило.

Дослідивши докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що згідно з розпорядженням №126421 від 13.08.2002 року позивачу призначено пенсію за вислугу років, на підставі його заяви від 02.11.2001 р. (а.с.46,48,зв.бік).

Пенсію позивачу призначено відповідно до Закону України "Про прокуратуру" від 12.07.2001 р. №2663-ІІІ.

В подальшому, перерахунок пенсії здійснено на підставі довідок прокуратури Кіровоградської області (а.с.57,59, зв. бік, 62,73,75).

За звернення позивача, з 01.04.2011 р. він отримував пенсію відповідно до положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (а.с.110).

15.01.2020 р. позивач звернувся до відповідача з заявою про переведення його на інший вид пенсії, а саме відповідно до Закону України "Про прокуратуру" (а.с.129), яку 16.01.2020 р. ним було відкликано.

30.01.2020 р. позивач повторно звернувся з заявою про переведення його на інший вид пенсії. Зміст заяви від 30.01.2020 р. свідчить, що зменшення розміру пенсії він повідомлений (а.с.133).

Відповідно до рішення №21 від 05.02.2020року позивачу здійснено перерахунок пенсії, за його заявою від 30.01.2020р.

Відповідачем зазначено, що період роботи з 11.01.1979р. по 04.05.1982р. в Олександрівському райкомі партії Компартії України на посаді інструктора райкому Компартії України, відповідно до Закону України "Про прокуратуру", не зараховано до стажу роботи ОСОБА_1 , оскільки вказана посада не передбачена ст.25 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 р.

Не погодившись з зазначеними діями відповідача, позивач звернувся з вказаними позовними вимогами до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи суд зазначає наступне.

01.05.2016 року набув чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до пункту 2 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, з набранням чинності вказаного закону визнано таким, що втратив чинність: Закон України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Пунктами 10-12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII встановлено умови, за яких державні службовці мають право на призначення пенсії за нормами Закону "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ.

Так, державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом (01.05.2016 року) займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України. 1993 р. № 52. ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України. 1993 р. № 52. ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців (пункт 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-889-VIII).

Перелік посад державної служби, які займали особи з числа колишніх державних службовців, що належать до певної категорії посад, передбачених цим Законом, визначається Кабінетом Міністрів України.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом (01.05.2016 року) мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців 3 (пункт 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-889-VIII)

За приписами ч. 1 ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII, на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку

Згідно із ч. 2 ст. 25 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-XII , установлювались такі категорії посад державних службовців: перша категорія посади перших заступників міністрів, керівників центральних органів виконавчої влади, які не є членами Уряду України, їх перших заступників, голів та членів державних колегіальних органів, Постійного Представника Президента України в Автономній Республіці Крим, голів обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, керівників Адміністрації Президента України, Апарату Верховної Ради України, заступників керівників Адміністрації Президента України, Апарату Верховної Ради України, інші прирівняні до них посади; друга категорія - посади керівників секретаріатів комітетів Верховної Ради України, структурних підрозділів Адміністрації Президента України, Апарату Верховної Ради України, Секретаріату Кабінету Міністрів України, радників та помічників Президента України, Голови Верховної Ради України, Прем`єр-міністра України, заступників міністрів, заступників інших керівників центральних органів виконавчої влади, першого заступника Постійного Представника Президента України в Автономній Республіці Крим, перших заступників голів обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та інші прирівняні до них посади; третя категорія - посади заступників керівників структурних підрозділів, завідувачів секторів, головних спеціалістів, експертів, консультантів Адміністрації Президента України, Апарату Верховної Ради України і Секретаріату Кабінету Міністрів України, заступників Постійного Представника Президента України в Автономній Республіці Крим, заступників голів обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, а також голів районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, начальників управлінь, самостійних відділів у складі міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, державних колегіальних органів, інші прирівняні до них посади; четверта категорія посади спеціалістів Адміністрації Президента України, Апарату Верховної Ради України і Секретаріату Кабінету Міністрів України, заступників начальників управлінь, самостійних відділів (підвідділів) міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, державних колегіальних органів, керівників управлінь, відділів, служб обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, інші прирівняні до них посади; п`ята категорія посади спеціалістів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних колегіальних органів, заступників голів районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, заступників керівників управлінь, відділів, служб обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, спеціалістів апарату цих адміністрацій, інші прирівняні до них посади; шоста категорія посади керівників управлінь, відділів, служб районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, спеціалісти управлінь, відділів, служб обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, інші прирівняні до них посади; сьома категорія - посади спеціалістів районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, їх управлінь і відділів, інші прирівняні до них посади.

Віднесення існуючих посад державних службовців, не перелічених у цій статті, а також віднесення до відповідної категорії нових посад державних службовців проводиться Кабінетом Міністрів України за погодженням з відповідним державним органом.

Порядок призначення таких пенсій визначено постановою Кабінету Міністрів України № 622 від 14.09.2016 р. "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб", (далі - Порядок № 622).

Згідно з пунктами 1-3 Порядку № 622 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що:

« 1. Пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

2. Згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII "Про державну службу", на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII "Про державну службу" (даті - Закон) мають право особи, які на день набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII "Про державну службу":

- мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України;

- займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

3. Право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням стажу державної служби, передбаченого пунктом 2 цього Порядку, якщо до набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 р. № 889-VІІІ "Про державну службу" не призначалася пенсія відповідно до Закону, мають:

- чоловіки, які досягли віку 62 роки. До досягнення зазначеного віку право на призначення пенсії мають чоловіки 1955 р .н. і старші після досягнення ними такого віку: 61 рік - які народилися по 31 грудня 1954 р.; 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 р. по 31 грудня 1955 р.;

- жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".».

Отже, відповідно до чинних законодавчих актів, пенсії державним службовцям призначаються відповідно до Закону № 889-VІІІ за умов: досягнення ними пенсійного віку, наявності відповідного страхового стажу (35 років для чоловіків) та, не менше ніж 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України незалежно від факту роботи на державній службі станом на 1 травня 2016 року.

Відповідно до п. 8 Прикінцевих положень Закону України "Про державну службу" № 889-VІІІ, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Таке ж положення міститься у п.6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року № 229.

Таким чином, обчислення стажу державної служби за періоди роботи до 01.05.2016 року здійснюється відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 року № 283 (даті - Порядок №283).

Згідно з пунктом 3 Порядку № 283, До стажу державної служби включається також: в організаціях, передбачених абзацом четвертим пункту 3 Положення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1993 р. № 1049.

Згідно з п. 3 Положення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1993 р. №1049, до стажу роботи, який надає право на одержання надбавки за вислугу років, зараховується: загальний стаж роботи в органах виконавчої влади, передбачених у пункті 1 цього Положення; стаж роботи в Апараті Верховної Ради України, Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, міністерствах та комітетах Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування, органів прокуратури, судових органів України, відповідних органів колишнього СРСР і країн Співдружності Незалежних Держав; стаж роботи в організаціях (крім роботи у кооперативних та інших громадських організаціях), передбачених статтею 118 КЗпП України.

Згідно із роз`ясненням Міністерства юстиції України, узгодженим з Кабінетом Міністрів України (лист № 4-5- 1156 від 03.06.94), зараховується час роботи в організаціях (крім роботи у кооперативних та інших громадських організаціях), передбачених статтею 118 Кодексу законів про працю України, зокрема, у партійних, профспілкових та комсомольських організаціях на виборних та відповідальних посадах до припинення дії статті 6 та внесення змін до статті 7 Конституції УРСР, тобто до 24 жовтня 1990 року. Відповідальною вважається посада, прийняття на яку здійснювалось колегіальним органом (рішенням бюро, комітету, постановою конференції, зборів) партійних, профспілкових, комсомольських організацій.

Таким чином, законодавством передбачено зарахування стажу роботи в партійних організаціях до стажу державного службовця, особам які працювали на виборних та відповідальних посадах в органах до 24 жовтня 1990 року.

З огляду на трудову книжку ОСОБА_1 , позивач призначений на посаду інструктора в райкомі Компартії України (Олександрівський райком компартії) відповідно до постанови бюро райкому партії від 18.01.1979 року № Б-4 336(а.с.9,53).

Таким чином, стаж роботи позивача у період 01.11.1979 року по 04.05.1982 pоку включно має бути зарахований до стажу державної служби.

Разом з цим, оцінюючи позовні вимоги в частині визнання протиправними дій про відмову у зарахуванні певного стажу роботи в райкомах комсомолу, суд зазначає про наступне.

Процедура подання документів для оформлення пенсій визначається, Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" Постанова правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 р. № 22-1 (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до пункту 1 Порядку 22-1, заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації)

Положеннями пунктів 4.1, 4.2, 4.3 Порядку 22-1 визначено, що орган, який призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

При прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження (п.4.7 Порядку 22-1).

Отже, як зазначалось вище, саме орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою, за наслідком чого приймає рішення (про призначення або про відмову у призначені пенсії), яке може бути оскаржено.

Як встановлено судом вище, пенсію позивачу призначено відповідно до Закону України "Про прокуратуру" від 12.07.2001 р. №2663-ІІІ. В подальшому, перерахунок пенсії здійснено на підставі довідок прокуратури Кіровоградської області (а.с.57,59, зв. бік, 62,73,75).

За звернення позивача, з 01.04.2011 р. він отримував пенсію відповідно до положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (а.с.110).

15.01.2020 р. позивач звернувся до відповідача з заявою про переведення його на інший вид пенсії, а саме відповідно до Закону України "Про прокуратуру" (а.с.129), яку 16.01.2020 р. ним було відкликано.

30.01.2020 р. позивач повторно звернувся з заявою про переведення його на інший вид пенсії. Зміст заяви від 30.01.2020 р. свідчить, що зменшення розміру пенсії він повідомлений (а.с.133).

Відповідно до рішення №21 від 05.02.2020року позивачу здійснено перерахунок пенсії, за його заявою від 30.01.2020р.

Суд звертає увагу, що позивач оскаржує дії щодо не зарахування відповідного стажу, при цьому до суду не надано доказів звернення до відповідача з заявою, в якій ставиться питання про необхідність зарахування стажу у комсомольських та партійних органах в період з 1979 по 1982 роки. У поданій позивачем до відповідача заяві йдеться про перехід на інший вид пенсії.

Остання відповідь Головного управління Пенсійного фонду в Кіровоградській області, яка стосується зарахування стажу роботи ОСОБА_1 на посаді інструктора райкому Компартії України в період з 1979р. по 1982 р. до вислуги років датована 03.04.2018 року за вих.№202/П-13 (а.с.11), позивачем не оскаржувалась.

Суд зазначає, що захисту підлягає порушене право внаслідок протиправних дій відповідача.

Юридичним наслідком у цьому випадку є (або могло б бути за наявності) прийняте рішення про відмову у призначені/перерахунку пенсії, в межах дослідження якого суд надає оцінку правомірності дій суб`єкта владних повноважень.

Проте, таке рішення суду не надано та воно не є предметом оскарження.

Крім того, судом зі змісту пенсійної справи встановлено, що позивач вже отримує пенсію в розмірі 90% від суми заробітної плати з 01.12.2006 р.

Визначаючись щодо позовних вимог в частині вимог про зобов`язання здійснити зарахування до стажу державної служби роботу в райкомах комсомолу та компартії, суд зазначає про наступне.

Як зазначалось вище, саме до повноважень органу віднесено вирішення питання щодо призначення пенсії, шляхом прийняття відповідних рішень за наслідком розгляду поданої заяви та доданих до неї документів. Відтак, такі повноваження є дискреційними, тобто такими, які дають можливість на власний розсуд суб`єкту владних повноважень визначити повністю або частково зміст рішення або вибрати один з кількох варіантів прийняття рішень, передбачених нормативно-правовим актом.

Дискреційні повноваження, насамперед, це сукупність прав і обов`язків державних органів, їх посадових та службових осіб, що дають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково зміст рішення або вибрати один з кількох варіантів прийняття рішень, передбачених проектом акта.

За таких обставин, враховуючи, що законодавець чітко визначив порядок розгляду питань про призначення пенсій та обов`язковість прийняття відповідного рішення, суд вважає, що відсутні підстави без дотримання такої процедури та за відсутності відповідного рішення зобов`язувати суб`єкта владних повноважень здійснювати зарахування до стажу державної служби роботу на зазначених у позові посадах та фактично підміняти державний орган.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що особі, що не є суб`єктом владних повноважень у разі відмови у задоволенні позову - судовий збір не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити дії - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 255КАС України.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту.

Повний текст рішення складено та підписано 30.03.2020 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.С. Петренко