Справа № 295/18618/19
Суддя: Кузнєцов Д. В.
Дата ухвалення: 2020-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі: судді Кузнєцова Д.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора взводу 2 роти 4 БУПП в Житомирській області Дякевича Вадима Олександровича про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із указаним позовом, в якому просить визнати протиправними дії відповідача і скасувати постанову серії ДП18 № 531861 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. В обґрунтування вимог позову ОСОБА_1 зазначає, що згідно зі змістом вказаної постанови, він визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ст. 122 КУпАП, а саме, керуючи транспортним засобом, завчасно не увімкнув світловий покажчик повороту. Проте, за словами позивача, він завчасно увімкнув покажчик повороту і не порушував жодних правил дорожнього руху, поліцейські зупинили його автомобіль безпідставно, при цьому не надали позивачу будь-яких доказів вчинення правопорушення, не вказали причину зупинки, не роз`яснили права та не дали можливості поспілкуватись зі своїм адвокатом.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 19.12.2019 року у зазначеній справі відкрито провадження та прийнято рішення проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 13.01.2020 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін

Від відповідача відзив на позовну заяву у визначений строк на адресу суду не надходив, проте на адресу суду надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи диску з відеозаписом, на якому, за словами відповідача, зафіксований процес спілкування із працівником поліції та розгляд справи про адміністративне правопорушення. Також у згаданому клопотанні відповідач послався на те, що зазначені в адміністративному позові обставини не відповідають дійсності, а тому просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову в повному обсязі.

За змістом ч. 4 ст. 159, ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, вивчивши й дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 14.12.2019 року інспектором взводу №2 роти №4 БУПП в Житомирській області ДПП Дякевичем В.О. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 531861, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ст. 36 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Як вбачається зі змісту постанови, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Honda Accord, д.н.з. НОМЕР_1 , 13.12.2019 о 23 год. 55 хв. по вул. Гоголівській, 93 в м. Житомирі, здійснюючи поворот ліворуч, завчасно не увімкнув світловий покажчик повороту та не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2, а також не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії для його повного ознайомлення.

Статтею 36 КУпАП визначено, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 №3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.

Відповідно до п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону № 3353 встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За приписами п. 8.1 ПДР України, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Пунктом 8.4 «б» ПДР України визначено, що знаки пріоритету встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги.

Так, позивача притягнуто до відповідальності за порушення вимог знаку пріоритету 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено».

Частина 1 ст. 122 КУпАП передбачає, що порушення вимог дорожніх знаків тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Підпункт «б» пункту 9.2 Розділу 9 Правил №1306 визначає, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Частина 2 ст. 122 КУпАП передбачає, що порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Аналіз наведеної норми дає підстав для висновку, що порушення ПДР, за що передбачена відповідальність Кодексом про адміністративні правопорушення України, має підтверджуватися відповідними доказами, невичерпний перелік яких наведений у ст.251 Кодексу.

Частина 2 статті 283 КУпАП передбачає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Частина 3 згаданої вище статті КУпАП вказує, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З огляду на викладене суд вважає, що відповідачем не надано жодних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 122 КУпАП, які б спростовував твердження позивача, що він не порушував ПДР України. На наданому відповідачем відеозаписі фактично зафіксовані окремі моменти розгляду справи про адміністративне правопорушення, проте момент безпосереднього порушення позивачем ПДР України на відеозаписі не відображено. Також з дослідженого судом відеозапису вбачається, що позивач під час розгляду справи про адміністративне правопорушення заперечував факт порушення ним ПДР України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, у даному спорі саме відповідач мав довести правомірність та законність прийнятої постанови.

У постанові від 07.02.2019 по справі № 161/11151/17Верховний Суд зазначив, що відеофіксація обставин розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності належних доказів вчинення позивачем такого порушення не може вважатися належним доказом правомірності притягнення його до адміністративної відповідальності.

На думку суду, відсутність доказів скоєння правопорушення, обґрунтування позиції відповідачем лише внутрішнім переконанням патрульного поліцейського та змістом постанови може призвести до випадків безпідставного притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.п. 2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса.

Згідно з п.п. «а п. 2.4 ПДР, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Отже, з наведеного вбачається, що відповідач, як уповноважена особа підрозділу Національної поліції на яку покладено завдання регулювати дорожній рух та здійснювати контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, мав право вимагати у позивача пред`явлення посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та страховий поліс про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

З оглянутого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 , перебуваючи в автомобілі Honda Accord хоча і з певним часовим інтервалом після вимоги відповідача, проте пред`явив інспектору своє посвідчення водія з можливістю його огляду працівником поліції.

Зважаючи на те, що чинним законодавством України не передбачений обов`язок водія пред`явити для перевірки посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії шляхом його передачі безпосередньо в руки працівника поліції, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

За такого правового врегулювання та встановлених обставин справи суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 7, 9, 122, 126, 251, 283, 293 КУпАП, ст. ст. 5, 6, 72-77, 242-246, 286 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 14.12.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 531861, винесену інспектором взводу №2 роти №4 БУПП в Житомирській області ДПП Дякевич В.О., якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Богунський районний суд міста Житомира до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ), РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Інспектор взводу 2 роти 4 БУПП в Житомирській області Дякевич Вадим Олександрович (адреса: 10031, м. Житомир, вул. Покровська, 96).

Дата складання повного рішення суду 26.03.2020.

Суддя