Справа № 160/2245/20
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2020 року Справа № 160/2245/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маковської О.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, відповідач), в якій просить:
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ у Дніпропетровській області, зазначені у листі начальника відділу з питань перерахунків пенсій №14 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, за №22/03.22-19 від 24.01.2020;
- зобов`язати ГУ ПФУ у Дніпропетровській області зарахувати позивачу, до пільгового стажу періоди роботи: з 16.09.1998 по 15.01.2003 електрогазозварником 5-го розряду, зайнятим різанням та ручним зварюванням на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки та електрогазозварником 5 розряду електропідстанції 330 кв «Павлоградська» служба підстанцій, що складає 4 роки 3 місяці 29 днів; з 16.01.2003 по 23.06.2016 електрогазозварником 5-го розряду, зайнятим різанням та ручним зварюванням на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки та електрогазозварником 5розряду електропідстанції 330 кв «Павлоградська» служба підстанцій, що складає 13 років 5 місяців 01 день; з 24.06.2016 по 28.08.2017 електрогазозварником 5-го розряду, зайнятим різанням та ручним зварюванням на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки та електрогазозварником 5розряду електропідстанції 330 кв «Павлоградська» служба підстанцій, що складає 1 рік 04 місяці 04 дні; з 29.08.2017 по 30.11.2019 електрослюсарем з ремонту устаткування розподільних пристроїв, зайняті на роботах в діючих (що перебувають під номінальною напругою) електроустановках напругою 330 кв і більше дільниці з ремонту електротехнічного обладнання м.Дніпро групи з експлуатації та ремонту ПС електротехнічного відділу Дніпропетровського ремонтно - експлуатаційного центру, що складає 2 роки 03 місяці 01 день на Державному підприємстві «Національна енергетична компанія «Укренерго», яке перетворено в приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» та здійснити призначення пенсії з дня звернення з відповідною заявою, тобто з 26.12.2019.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, за результатами розгляду якої, ГУ ПФУ у Дніпропетровській області відмовило у призначенні пенсії, оскільки довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії не засвідчені печаткою підприємства. Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся з позовом до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.02.2020 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
До суду від відповідача 18.03.2020 надійшли копія пенсійної справи та відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що довідки від 20.12.2019 №03/103, видані Відокремленим підрозділом «Дніпропетровська електроенергетична система» НЕК «Укренерго» за період роботи з 16.09.1998 по 15.01.2003, з 16.01.2003 по 23.06.2016, з 24.06.2016 по 28.08.2017 та з 29.08.2017 по 30.11.2019 не засвідчені печатками підприємства. Також відповідач у відзиві вказує на те, що відповідно до витягу з програми ІКІС ППВП від 14.1.2020 загальний стаж роботи позивача становить 36 років 11 місяців 7днів, пільговий стаж відсутній (не зарахований). Отже, відповідач дійшов висновку про відсутність у позивача підстав для призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058).
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, зокрема, наступні періоди роботи позивача.
У період з 16.09.1998 по 15.01.2003 позивач працював повний робочий день у Дніпропетровських магістральних електричних мережах Дніпровської електроенергетичної системи державного підприємства Національна енергетична компанія «Укренерго» та виконував роботи електрогазозварника 5 розряду, зайняті різанням та ручним зварюванням на напівавтоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки за професією, посадою електрогазозварника 5 розряду, зайняті різанням та ручним зварюванням на напівавтоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки (електрогазозварник 5 розряду електропідстанції 330 кв «Павлоградська» служби підстанцій).
Атестація робочих місць підтверджена наказами від 08.09.1994 №275 та від 30.11.199 №494 «Про результати атестації робочих місць на підприємстві».
Даний період роботи підтверджується записом в трудовій книжці та Довідкою від 20.12.2019 №03/103.
У період з 16.01.2003 по 23.06.2016 позивач працював повний робочий день у відокремленому підрозділі «Дніпропетровські магістральні електричні мережі» державного підприємства Національна енергетична компанія «Укренерго» та виконував роботи електрогазозварника 5 розряду, зайняті різанням та ручним зварюванням на напівавтоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки за професією, посадою електрогазозварника 5 розряду, зайняті різанням та ручним зварюванням на напівавтоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки (електрогазозварник 5 розряду електропідстанції 330 кв «Павлоградська» служби підстанцій).
Атестація робочих місць підтверджена наказами від 30.11.1999 №494 «Про результати атестації робочих місць на підприємстві», від 29.11.2004 №311, від 11.09.2009 №232, від 26.09.2014 №241 «Про результати чергової атестації робочих місць за умовами праці».
Даний період роботи підтверджується записом в трудовій книжці та Довідкою від 20.12.2019 №03/103.
У період з 24.06.2016 по 28.08.2017 позивач працював повний робочий день у відокремленому підрозділі «Дніпропетровські магістральні електричні мережі» державного підприємства Національна енергетична компанія «Укренерго» та виконував роботи електрогазозварника 5 розряду, зайняті різанням та ручним зварюванням на напівавтоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки за професією, посадою електрогазозварника 5 розряду, зайняті різанням та ручним зварюванням на напівавтоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки (електрогазозварник 5 розряду електропідстанції 330 кв «Павлоградська» служби підстанцій).
Атестація робочих місць підтверджена наказом від 26.09.2014 №241 «Про результати чергової атестації робочих місць за умовами праці».
Даний період роботи підтверджується записом в трудовій книжці та Довідкою від 20.12.2019 №03/103.
У період з 29.08.2017 по 30.11.2019 позивач працював повний робочий день у Дніпропетровському ремонтно-експлуатаційному центрі відокремленого підрозділу «Дніпровська електроенергетична система» державного підприємства Національна енергетична компанія «Укренерго» та виконував роботи електрослюсаря з ремонту устаткування розподільних пристроїв, зайняті на роботах в діючих (що перебувають під номінальною напругою) електроустановках напругою 330 кв і більше за професією, посадою електрослюсаря з ремонту устаткування розподільних пристроїв, зайняті на роботах в діючих (що перебувають під номінальною напругою) електроустановках напругою 330 кв і більше (електрослюсар з ремонту устаткування розподільчих пристроїв 5 розряду дільниці з ремонту електротехнічного обладнання м.Дніпро групи з експлуатації та ремонту ПС електротехнічного відділу Дніпропетровського ремонтно-експлуатаційного центру).
Атестація робочих місць підтверджена наказами від 26.09.2014 №241 «Про результати чергової атестації робочих місць за умовами праці», від 24.09.2019 №409 «Про результати повторної атестації робочих місць за умовами праці для визначення права працівників на пільги та компенсації за умовами праці».
Даний період роботи підтверджується записом в трудовій книжці та Довідкою від 20.12.2019 №03/103.
Позивач 26.12.2019 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч.3 ст.114 Закону №1058.
Листом від 24.01.2020 №22/03.22-19 ГУ ПФУ в Дніпропетровській області повідомлено позивача про відмову у призначенні пенсії згідно ст..114 Закону №1058 у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу. Відповідач у листі зазначив, що довідки про підтвердження пільгового стажу від 20.12.2019 №03/103 не засвідчені печатками підприємства.
Будь-які інші підстави для відмови у призначенні пенсії позивачу, в листі ГУ ПФУ в Дніпропетровській області не визначені.
Вважаючи своє право порушеним позивач звернувся з даною позовною заявою до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, слід зазначити таке.
Відповідно до частини 3 статті 114 Закону №1058 працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом 1 статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом 1 пункту 1 частини 2 цієї статті.
Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджено Постановою від 12.08.1993 №637 (далі Порядок №637).
Відповідно до пунктів 1 та 3 Порядку №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Пунктом 20 Порядку №637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Суд зазначає, що Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, визначено, що необхідність надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників виникає лише при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
При цьому основним документом, якій підтверджує стаж роботи на підприємстві, є трудова книжка.
Судом встановлено, що в трудовій книжці позивача, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, є відповідні записи із зазначенням відповідних відомостей щодо роботи позивача у відповідний період на посадах, робота на яких визначає право позивача на призначення пенсії на пільгових умовах.
Суд критично ставиться до висновків відповідача про не зарахування спірних періодів роботи до пільгового стажу з тих підстав, що довідки не завірені печаткою підприємства, оскільки, відповідно до статті 58-1 Господарського кодексу України, суб`єкт господарювання має право використовувати у своїй діяльності печатки. Використання суб`єктом господарювання печатки не є обов`язковим. Відбиток печатки не може бути обов`язковим реквізитом будь-якого документа, що подається суб`єктом господарювання до органу державної влади або органу місцевого самоврядування. Копія документа, що подається суб`єктом господарювання до органу державної влади або органу місцевого самоврядування, вважається засвідченою у встановленому порядку, якщо на такій копії проставлено підпис уповноваженої особи такого суб`єкта господарювання або особистий підпис фізичної особи - підприємця. Орган державної влади або орган місцевого самоврядування не вправі вимагати нотаріального засвідчення вірності копії документа у разі, якщо така вимога не встановлена законом. Наявність або відсутність відбитка печатки суб`єкта господарювання на документі не створює юридичних наслідків.
Відповідачем не спростовані відомості, які зазначені в довідці та у трудовій книжці, а також не надано доказів того, що позивач не працював або його періоди роботи не відповідають дійсності, чи записи у трудовій книжці позивача стосовно стажу роботи зроблені неправильно, неточно або з іншими вадами, які заважають їх зарахуванню до стажу роботи, або взагалі відсутні.
На підставі наявних доказів, суд приходить до висновку, що позивачем було надано належні та достатні документи для прийняття відповідачем законного та обґрунтованого рішення про включення до пільгового стажу роботи спірні періоди роботи позивача, а відповідачем безпідставно такі документи не були прийняті до уваги.
Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію з дня звернення з відповідною заявою, тобто з 26.12.2019, суд зазначає наступне.
Статтею 58 Закону №1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати.
Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії. Повноваження адміністративних судів визначені Кодексом адміністративного судочинства України. При цьому, суд не може підміняти державний орган, приймати рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.
У рішеннях по справах «Клас та інші проти Німеччини», «Фадєєва проти Росії», «Єрузалем проти Австрії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою. Згідно Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.
Відповідно до частини 4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Виходячи зі змісту положень Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Позивач, заявляючи вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах, фактично просить суд втрутитися у дискреційні повноваження відповідача.
Аналогічна правова позиція щодо наведених обставин викладена у постанові Верховного Суду від 07.03.2018 року у справі №233/2084/17 (№К/9901/2399/17).
В зв`язку з вищевикладеним, суд вважає, що з метою відновлення прав позивача, належить вийти за межі позовних вимог на підставі частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім і необхідним (ефективним) - з урахуванням дискреційних повноважень відповідача на прийняття рішення щодо призначення пенсії.
Таким чином, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права буде зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.12.2019 та прийняти рішення відповідно до норм чинного законодавства України з урахуванням даних висновків суду.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини 4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Відповідно до приписів статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідач суду не надав.
Дослідивши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, суд приходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.
За подання даного позову, позивачем сплачено судовий збір в розмірі 840,80 грн., що підтверджуються квитанцією від 20.02.2020 №40.
Відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи часткове задовлення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 560,53 грн.
Керуючись статтями 9, 139, 242-246, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу періоди роботи з 16.09.1998 по 15.01.2003, з 16.01.2003 по 23.06.2016, з 24.06.2016 по 28.08.2017 та з 29.08.2017 по 30.11.2019.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу періоди роботи з 16.09.1998 по 15.01.2003, з 16.01.2003 по 23.06.2016, з 24.06.2016 по 28.08.2017 та з 29.08.2017 по 30.11.2019 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.12.2019 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків суду.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, сплачений судовий збір в розмірі 560,53 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VIIПерехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Маковська