Справа № 370/3310/19
Суддя: Мазка Н. Б.
Дата ухвалення: 2020-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №370/3310/19

"03" березня 2020 р. Макарівський районний суд Київської області

у складі: судді Мазки Н.Б.

із секретарем Лещук О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Макарів Макарівського району Київської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України про визнання постанови в справі про порушення митних правил №3580/30500/19 незаконною,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України про визнання постанови в справі про порушення митних правил №3580/30500/19 незаконною, посилаючись на те, що постановою в справі про порушення митних правил №3580/30500/19 від 16.10.2019 року винесеною виконуючим обов`язки начальника Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України Ковальчука Олександра Валерійовича було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500.00 гривень.

Підставою для винесення даної постанови був протокол про порушення митних правил №3580/30500/19 від 31.07.2019 року складений старшим інспектором відділу митного оформлення №2 митного посту «Вилок» Закарпатської митниці ДФС України.

Як вбачається з постанови в справі про порушення митних правил, 31.07.2019 року біля 16.00 години в зоні митного контролю митного поста «Вилок» Закарпатської митниці ДФС заїхав автомобіль марки «MERSEDES-BENZ SPRINTER 315 CDI", реєстраційний номер НОМЕР_1 . В ході проведення аналітично-перевірочних заходів з використанням бази даних було встановлено, що 07.10.2015 року о 00.22 години через митний пост «Угринів» Львівської митниці ДФС позивачем було ввезено транспортний засіб марки «VWT4», реєстраційний номер Польщі - НОМЕР_2 , номер кузову НОМЕР_3 в митному режимі «Транзит». Станом на 31.07.2019 року вищезазначений автомобіль з території України вивезеним не значився.

ОСОБА_1 повинен був вивезти за межі митної території України транспортний засіб марки «VWT4», реєстраційний номер Польщі - НОМЕР_2 , номер кузову НОМЕР_3 в строк до 12.10.2015 року переміщуючись в зоні діяльності Львівської митниці ДФС або до 17.10.2015 року в зоні діяльності будь-якої іншої митниці.

Таким чином, мною на думку В.о. начальника Закарпатської митниці ДФС перевищивши більше ніж на 10 діб встановлений статтею 95 Митного Кодексу України строк доставки транспортного засобу, що не перебуває під митним контролем, до органу і зборів призначення, вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.470 Митного кодексу України.

Проте, з винесеною відносно позивача постановою в справі про порушення митних правил №3580/30500/19 він не погоджується, вважає її незаконною, оскільки при розгляді справи було порушено норми, які регламентують порядок її розгляду та не враховано ряд обставин, що звільняють позивача від адміністративної відповідальності.

Оскільки позивач не мав технічної можливості вивезти транспортний засіб марки VWT4», реєстраційний номер Польщі - НОМЕР_2 , номер кузову НОМЕР_3 в строк до 12.10.2015 року внаслідок його поломки та в подальшому його викраденні, що підтверджується змістом оскаржуваної постанови в справі про порушення митних правил, а тому він не міг бути притягнутий до адміністративної відповідальності, а відповідно дана постанова є незаконною.

Оскільки позивач не був присутнім під час проголошення оскаржуваної постанови, яку він отримав лише 25.10.2019 року, він вважає причину пропуску строку оскарження постанови в справі про порушення митних правил від 16.10.2019 року поважною.

Позивач просить: поновити йому, ОСОБА_1 строк оскарження постанови в справі про порушення митних правил №3580/30500/19 від 16.10.2019 року та визнати постанову в справі про порушення митних правил №3580/30500/19 від 16.10.2019 року винесену відносно нього, ОСОБА_1 незаконною.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 07.11.2019 року справу №370/3310/19 постановлено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Представник відповідача Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України, згідно поданого відзиву, просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що 31.07.2019 року о 16.04 годині в зону митного контролю митного поста „Вилок" Закарпатської митниці ДФС заїхав автомобіль марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 315 CDI», реєстраційний номер України - НОМЕР_1 , де в якості пасажира слідував громадянин України ОСОБА_1 .

В ході проведення аналітично-перевірочних заходів з використанням баз даних, а саме: АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України, було встановлено, що 07.10.2015 року о 00.22 годині через митний пост „Угринів" Львівської митниці ДФС громадянином України ОСОБА_1 було ввезено транспортний засіб марки «VW Т4», реєстраційний номер Польщі - НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 в митному режимі «Транзит».

Станом на 31.07.2019 року вищевказаний автомобіль з території України вивезеним не значиться.

Таким чином, ОСОБА_1 повинен був вивезти за межі митної території України транспортний засіб «VW Т4», реєстраційний номер Польщі - НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 в строк до 12.10.2015 року переміщуючись в зоні діяльності Львівської митниці ДФС або до 17.10.2015 року з зоні діяльності будь-якої іншої митниці.

Згідно пояснення громадянина ОСОБА_1 , яке знаходиться у матеріалах справи, він не вивіз в межах встановленого терміну за митний кордон України транспортний засіб, ввезений з метою транзиту через територію України, у зв`язку з тим, що автомобіль знаходився у несправному стані, мав механічні пошкодження, а потім був викрадений у м. Любомль Волинської області. Про факт викрадення ним було повідомлено в телефонному режимі місцеву поліцію. Через деякий час, місцевою поліцією було знайдено автомобіль, однак на момент виявлення, автомобіля був перефарбований в інший колір та з іншими номерними знаками. Автомобіль було ідентифіковано по номеру кузова. На даний час, автомобіль знаходиться на спеціальному майданчику Любомльського відділу поліції. Автомобіль йому не видають через те, що він не може довести, що автомобіль є його власністю. Із заявою по даному факту до митниці не звертався, тільки усно за консультацією, однак ніхто не сказав, що треба звернутися в письмовій формі. Документів підтверджуючих неможливість вивезення транспортного засобу у визначені строки під час перетину кордону громадянином надано не було.

02.09.2019 року на адресу Закарпатської митниці надійшла заява від громадянина ОСОБА_1 в якій він зазначає, що автомобіль «VW Transporter Т4», 1998 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 ввезений ним через митний пост „Угринів" Львівської митниці був у нього викрадений. По даному факту порушена кримінальна справа. Згідно повідомлення Любомльського відділу поліції ГУНП у Волинській області від 09.08.2019 року №3739/60/01-2019 даний транспортний засіб поміщено на спеціальний майданчик Любомльського відділу поліції і зберігається як речовий доказ у кримінальному провадженні №50000193. За таких обставин він був позбавлений можливості вивезти даний транспортний засіб в межах транзитного строку, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МКУ. Просить провадження по справі закрити, а справу розглянути без його участі. До заяви приєднано лист від 09.08.2019 року №3739/60/01-2019 підписаний т.в.о. начальника Любомльського ВП ГУНП у Волинській області майором поліції Павлом Микитюк та посвідчення серії НОМЕР_4 від 24.02.2016 року, яке засвідчує, що ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни.

В ході провадження по справі 10.09.2019 року за №1298/20/07-70-20-02 Закарпатською митницею було направлено запит до Любомльського ВП ГУНП у Волинській області та отримано відповідь від 23.09.2019 року за №2582/60/03-2019. Згідно отриманої відповіді від Любомльського ВП ГУНП у Волинській області слідує, що ними по вищевказаному факту розслідується кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000193 від 27.04.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України. Автомобіль марки «Фольксваген Транспортер», реєстраційний номерний знак Республіки Польща НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , який було поміщено для зберігання на спеціальний майданчик Любомльського відділу поліції ГУНП у Волинській області, що по вул. Володимирська, З в м. Любомль, Волинська область (зберігається по даний час як речовий доказ). Заявник ОСОБА_1 вперше звернувся з відповідною заявою щодо незаконного заволодіння належним йому зазначеним транспортним засобом 27.04.2016.

Як видно з матеріалів справи громадянин ОСОБА_1 ввіз на митну територію України через митний пост „Угринів" Львівської митниці ДФС з метою транзиту транспортний засіб марки «VW Т4», реєстраційний номер Польщі - НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 - 07.10.2015 року. Згідно чинного законодавства повинен був вивезти за межі митної території України транспортний засіб марки «VW Т4», реєстраційний номер Польщі - НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 в строк до 12.10.2015 року переміщуючись в зоні діяльності Львівської митниці ДФС або до 17.10.2015 року в зоні діяльності будь-якої іншої митниці. Згідно відповіді Любомльського ВП ГУНП у Волинській області від 23.09.2019 року за №2582/60/03-2019, громадянин ОСОБА_1 вперше звернувся до них про незаконне заволодіння належним йому транспортним засобом 27.04.2016 року, тобто після порушення строку терміну транзиту.

ОСОБА_1 перевищивши більше ніж на 10 діб встановлений статтею 95 Митного кодексу України строк доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, до органу доходів і зборів призначення, вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.470 Митного кодексу України.

16.10.2019 року Закарпатською митницею ДФС розглянуто справу про порушення митних правил №3580/30500/19 від 31.07.2019 року, запроваджену відносно ОСОБА_1 , за ознаками правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України та винесено постанову, згідно якої на останнього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що становить 8500.00 гривень.

Зазначені фактичні обставини справи стали правомірною підставою для винесення оскаржуваної постанови на підставі наступного, в адміністративному позові ОСОБА_1 зазначив, що він не вивіз транспортний вчасно у зв`язку з його поломкою та викраденням автомобіля, тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Документів, які б вказували на те, що транспортний засіб марки «VW Т4», реєстраційний номер Польщі - НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 вийшов з ладу в результаті дії обставин аварії або непереборної сили ОСОБА_1 надано не було, що в свою чергу в розрізі положень ст.95, 192, 460 МК України, виключає ознаки аварії чи дії обставин непереборної сили. І взагалі, ОСОБА_1 не було надано жодного документу, що автомобіль знаходився на ремонті. Також ОСОБА_1 не звертався до митних органів із відповідною заявою.

Поміж цього, поломка транспортного засобу не могла завадити ОСОБА_1 вивезти його за межі митної території України за допомогою інших способів (наприклад, на лафеті та ін.), оскільки жодною нормою митного законодавства України не передбачено способу виконання такого зобов`язання, зокрема, необхідності вивезення транспортного засобу за межі митної території України виключно власним ходом. Законодавець лише визначає обов`язок доставити транспортний засіб до органу доходів і зборів призначення до закінчення строків, передбачених ст.95 МК України.

Крім того, як видно з матеріалів справи громадянин ОСОБА_1 вперше звернувся до Любомльського ВП ГУНП у Волинській області про незаконне заволодіння належним йому транспортним засобом 27.04.2016 року, а повинен був вивезти автомобіль в строк до 12.10.2015 року переміщуючись в зоні діяльності Львівської митниці ДФС або до 17.10.2015 року в зоні діяльності будь-якої іншої митниці, таким чином звернення мало місце більше ніж через пів року, тобто після порушення строку терміну транзиту громадянином ОСОБА_1 .

Матеріалами справи встановлено, що саме ОСОБА_1 прямуючи через митний пост „Угринів" Львівської митниці ДФС подавав до митного контролю документи, на підставі яких транспортний засіб марки «VW Т4», реєстраційний номер Польщі - НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 був оформлений в митному режимі «Транзит». Таким чином, він міг передбачити можливість настання шкідливих наслідків своїх дій.

Відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що 31.07.2019 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було складено протокол про порушення митних правил №3580/30500/19 за ч.3 ст.470 МКУ (а.с.14).

Відповідно постанови в справі про порушення митних правил №3580/30500/19 від 16.10.2019 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8500.00 гривень (а.с.8-11).

До матеріалів справи позивачем додано інформацію про облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення за період з 23.09.2015 року по 15.10.2016 року станом на 15.04.2016 року, з якої вбачається, що транспортний засіб марки «VW Т4», реєстраційний номер Польщі - НОМЕР_2 , 07.10.2015 року в?їхав на територію України (а.с.22).

Згідно листа-відповіді №2588/60/03-2019 від 23.09.2019 року, за підписом старшого слідчого СВ Любомльського ВП ГУНП у Волинській області О. Розмариновського, СВ Любомльського ВП ГУНП у Волинській області розслідується кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000193 від 27.04.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України. Автомобіль марки «Фольксваген Транспортер», реєстраційний номерний знак Республіки Польща НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , який було поміщено для зберігання на спеціальний майданчик Любомльського відділу поліції ГУНП у Волинській області, що по вул. Володимирська, З в м. Любомль, Волинська область (зберігається по даний час як речовий доказ). Заявник ОСОБА_1 вперше звернувся з відповідною заявою щодо незаконного заволодіння належним йому зазначеним транспортним засобом 27.04.2016 року (а.с.34).

Згідно вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розглядувані правовідносини регулюються приписами МК України, зокрема згідно вимог ч.1 ст.381 цього Кодексу громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Відповідно до приписів ст.ст.90 та 93 вказаного Кодексу транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Статтею 95 зазначеного Кодексу встановлено строки транзитних перевезень для автомобільного транспорту, які складають 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

З огляду на це, підставами для звільнення особи від відповідальності у вказаних випадках є аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

Згідно Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України №1118 від 17.11.2005 року, обставинами непереборної сили слід вважати смерть власника ТЗ; стихійне лихо (пожежа, повінь, інше стихійне лихо чи сезонне природне явище, зокрема замерзання моря, проток, портів тощо, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів); військові дії чи надзвичайний стан у регіоні, через який переміщується ТЗ; страйк; злочинні дії третіх осіб, спрямовані проти власника ТЗ; дорожня пригода за участю ТЗ, яка спричинила повне або часткове його пошкодження; неможливість подальшого руху ТЗ, якщо зсув або ожеледиця створює небезпеку чи загрозу дорожньому руху, життю чи здоров`ю людей або навколишньому середовищу; інші схожі за характером обставини чи події.

Несправність транспортного засобу може розцінюватися як обставина непереборної сили, що є підставою для звільнення від відповідальності відповідно до вимог ст.460 МК України. Проте, в такому випадку ця обставина повинна мати належне документальне підтвердження, оскільки з нею закон пов`язує настання юридичних наслідків.

Разом з тим, встановлено, що хоча позивач і вказує у позовній заяві про факт поломки його транспортного засобу, ніяких підтверджуючих документів ним до суду надано не було. Також позивач не повідомив митний орган про факт настання непереборної сили та не надав відповідних підтверджуючих документів.

Щодо твердження позивача про те, що він не мав змоги вчасно вивезти транспортний засіб з території України у зв`язку з його викраденням, то встановлено, що позивач звернувся до органів поліції лише 27.04.2016 року, а саме через пів року після спливу строку на вивіз транспортного засобу.

Відповідно вимог ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Оцінюючі здобуті докази, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, оскільки з огляду на встановлені під час розгляду справи обставини та норми чинного законодавства, оскаржувана постанова прийнята на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись вимогами ст.2,72,77, ч.4 ст.229, ст.ст.241, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

в и р і ш и в:

у задоволенні позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення з урахуванням положень п.п.15.5п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України.

Рішення складене 03.03.2020 року.

Суддя