Справа № 140/363/20
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2020-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2020 року ЛуцькСправа № 140/363/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (позивач) звернувся з позовом до Міністерства юстиції України (відповідач) про визнання протиправною бездіяльності щодо непоновлення діяльності приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Клеха Анатолія Євгеновича та зобов`язання видати наказ про поновлення цієї діяльності.

В обґрунтування позову позивач вказав, що рішенням Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 19 липня 2019 року, оформленим протоколом №13, щодо нього застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді зупинення діяльності приватного виконавця строком на три місяці, яке введене в дію наказом Міністерства юстиції України від 09 серпня 2019 року №2499/5. На час звернення до суду з даним позовом рішення та наказ оскаржені в судовому порядку. Позивач зауважив, що строк застосованого дисциплінарного стягнення сплинув, однак станом на 03 лютого 2020 року у Єдиному реєстрі приватних виконавців України наявний запис про зупинення його діяльності, у зв`язку з чим провадити свою діяльність він не має можливості.

За приписами статті 43 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень та рішень інших органів» для поновлення діяльності виконавець після закінчення строку зупинення його діяльності зобов`язаний скласти іспит у порядку, передбаченому статтею 33 цього Закону. У статті 33 Закону поєднується питання поновлення діяльності приватного виконавця та підвищення його кваліфікації. Стосовно підвищення кваліфікації вказано про необхідність складення іспиту кожних п`ять років шляхом автоматизованого анонімного тестування, а частина друга цієї статті зобов`язує приватного виконавця, діяльність якого на час складення іспиту зупинена, скласти іспит перед поновленням діяльності. Разом з тим, частиною третьою названої статті встановлено, що Порядок підвищення кваліфікації приватним виконавцем затверджується Міністерством юстиції України.

Як стверджує позивач, 12 грудня 2019 року він звертався до Міністра юстиції України про поновлення діяльності, оскільки підстави для іспиту відсутні: Порядок підвищення кваліфікації приватним виконавцем (зокрема, проведення іспиту) не затверджений. Позивач вважає, що навіть за умови прийняття такого Порядку він, з огляду на принцип незворотності дії нормативних актів в часі, поширюватиме свою дію виключно на правовідносини, які складатимуться між Міністерством юстиції України та приватними виконавцями після набрання чинності Порядком. На думку позивача, відсутність Порядку свідчить тільки про неналежне врядування і не може бути підставою для продовження застосування до нього дисциплінарного стягнення понад терміни, визначені Дисциплінарною комісією приватних виконавців.

З наведених підстав просив позов задовольнити.

У відзиві на позов відповідач позовні вимоги заперечив (а.с.17-20). В обґрунтування цієї позиції вказав, що на підставі наказу Міністерства юстиції України №1569/7 «Про проведення планової перевірки діяльності приватного виконавця ОСОБА_1 » в період з 27 травня 2019 року по 31 травня 2019 року проведено планову перевірку діяльності позивача, за результатами якої загальна оцінка діяльності приватного виконавця визнана незадовільною. 09 серпня 2019 року Міністерством юстиції України прийнято наказ №2499/5 «Про зупинення діяльності приватного виконавця ОСОБА_1 », який є предметом розгляду у справі №140/2740/19.

Відповідач вважає помилковим твердження позивача про допущення по відношенню до нього протиправної бездіяльності щодо невідновлення доступу до Єдиного реєстру приватних виконавців України. З цього приводу відповідач з посиланням на частину третю статті 43 Закону «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень та рішень інших органів» зазначив, що для поновлення діяльності позивача після закінчення строку зупинення його діяльності він зобов`язаний скласти іспит у порядку, передбаченому статтею 33 цього Закону.

11 лютого 2020 року набрав чинності наказ Міністерства юстиції України від 28 січня 2020 року №297/5 «Про затвердження Порядку підвищення кваліфікації приватним виконавцем», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29 січня 2020 року за №100/34383. Пунктом 13 вказаного Порядку визначено, що для проходження автоматизованого анонімного тестування приватний виконавець подає до структурного підрозділу Мін`юсту, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), відповідну заяву. Мін`юст забезпечує проходження приватним виконавцем автоматизованого анонімного тестування протягом одного місяця з дня надходження його заяви. Враховуючи викладене, Міністерством юстиції України листом від 11 лютого 2020 року №193/20.5.1/-20 повідомлено позивача про необхідність подати до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відповідну заяву для складання іспиту перед поновленням діяльності. Така заява від позивача не надходила. Відтак, у зв`язку із наявністю законодавчого обмеження (необхідність складання іспиту) можливість продовження діяльності приватного виконавця залежить виключно від свідомих дій позивача, а не зумовлена протиправною бездіяльністю відповідача. Тому з огляду на дію зазначених вище нормативно-правових актів, допоки приватним виконавцем не буде складено іспит, Міністерство юстиції не має жодних правових підстав для відновлення доступу до Єдиного реєстру приватних виконавців.

Як зазначив відповідач, відповідно до статті 20 Закону України «Про звернення громадян» листом Міністерства юстиції України від 20 січня 2020 року №469/44516-33-19/20.5.1 позивача було повідомлено, що у зв`язку з необхідністю залучення до розгляду його звернення від 12 грудня 2019 року про поновлення діяльності інші структурні підрозділи Міністерства юстиції України, остаточну відповідь йому буде надано у строк до 31 січня 2020 року. Відповідь позивачу за результатами розгляду вищевказаного звернення надано листом Міністерства юстиції України від 31 січня 2020 року №752/44516-33-19/20.5.1.

Відповідач зауважив, що позивач є самозайнятою особою та здійснює незалежну професійну діяльність, якою він займається з власної ініціативи, що виключає в даному випадку застосування норм законів про працю та спростовує обґрунтування позивача щодо неможливості реалізувати своє право на працю.

З наведених підстав у задоволенні позову відповідач просив відмовити повністю.

Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.

Ухвалою суду від 10 березня 2020 року було відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін (а.с.51).

Згідно із частиною другою статті 262 КАС України якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України №1569/7 «Про проведення планової перевірки діяльності приватного виконавця ОСОБА_1 » в період з 27 по 31 травня 2019 року проведено планову перевірку діяльності приватного виконавця виконавчого округу Волинської області ОСОБА_1 . За результатами проведеної перевірки складено довідку, в якій зазначено про виявлені порушення. Зокрема, встановлено, що під час здійснення діяльності приватним виконавцем порушуються вимоги законодавства, яке регулює питання організації діяльності приватного виконавця та порядок примусового виконання рішень.

19 липня 2019 року Дисциплінарною комісією приватних виконавців прийнято рішення, оформлене протоколом №13, про задоволення подання Міністерства юстиції України про притягнення приватного виконавця ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності приватного виконавця строком на три місяці.

09 серпня 2019 року Міністерством юстиції України прийнято наказ №2499/5 «Про зупинення діяльності приватного виконавця ОСОБА_1 », пунктом 1 якого введено в дію рішення дисциплінарної комісії від 19 липня 2019 року №13 про задоволення подання Міністерства юстиції України про притягнення до дисциплінарної відповідальності приватного виконавця виконавчого округу Волинської області ОСОБА_1 та пунктом 2 зупинено діяльність приватного виконавця строком на три місяці (а.с.26).

Рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 19 липня 2019 року, оформлене протоколом №13, та наказ Міністерства юстиції України від 09 серпня 2019 №2499/5 щодо застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності приватного виконавця строком на три місяці, ОСОБА_1 оскаржив в судовому порядку.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2019 року у справі №140/2740/19 позов приватного виконавця ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Дисциплінарної комісії приватних виконавців про визнання протиправними та скасування рішення, наказу, зобов`язання вчинити дії задоволено частково: визнано протиправними та скасовано рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 19 липня 2019 року, оформлене протоколом №13, в частині застосування до приватного виконавця виконавчого округу Волинської області ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності приватного виконавця строком на три місяці та наказ Міністерства юстиції України від 09 серпня 2019 року №2499/5 «Про зупинення діяльності приватного виконавця ОСОБА_1 »; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с.60-69). Зазначене рішення набрало законної сили 04 березня 2020 року.

12 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Міністерства юстиції України з листом, в якому зазначив, що з моменту введення наказом Міністерства юстиції України від 09 серпня 2019 року №2499/5 в дію рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 19 липня 2019 року №13 про задоволення подання Міністерства юстиції України про притягнення до дисциплінарної відповідальності приватного виконавця виконавчого округу Волинської області ОСОБА_1 та про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності приватного виконавця строком на три місяці пройшло вже більше чотирьох місяців. Оскільки порядок підвищення кваліфікації приватним виконавцем (у тому числі, порядок складання іспиту відповідно до частин першої та другої статті 33 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів») станом на 12 грудня 2019 року не затверджено, то відсутні підстави для складання відповідного іспиту. ОСОБА_1 просив поновити його діяльність як приватного виконавця (а.с.7). Звернення отримане Міністерством юстиції України 16 грудня 2019 року (а.с.9).

Листом від 20 січня 2020 року №469/44516-33-19/20.5.1 Міністерство юстиції України повідомило позивача, що розгляд його звернення потребує залучення інших структурних підрозділів Мін`юсту, тому остаточна відповідь буде надана у строк до 31 січня 2020 року (а.с.21, 54). Міністерство юстиції України листом від 31 січня 2020 року №752/44516-33-19/20.5.1 на звернення ОСОБА_1 від 12 грудня 2019 року щодо поновлення діяльності приватного виконавця, посилаючись на приписи статей 33, 42, 43 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», вказало, що для поновлення діяльності приватного виконавця, зупиненої на підставі пункту 4 частини першої статті 42 цього Закону, приватний виконавець після закінчення строку зупинення його діяльності зобов`язаний скласти іспит у порядку, передбаченому статтею 33 цього Закону. Порядок підвищення кваліфікації приватним виконавцем затверджений наказом Міністерства юстиції України від 28 січня 2020 року, який знаходиться на державній реєстрації; рішення у справі №140/2740/19 не набрало законної сили (а.с.22-23, 56).

Крім того, листом від 11 лютого 2020 року №193/20.5.1/-20 відповідач повідомив позивача, що 11 лютого 2020 року набрав чинності наказ Міністерства юстиції України від 28 січня 2020 року №297/5 «Про затвердження Порядку підвищення кваліфікації приватним виконавцем», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29 січня 2020 року за №100/34383. Цим же листом інформовано, що згідно з пунктом 13 вказаного Порядку для складання іспиту перед поновленням діяльності позивачу необхідно подати до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відповідну заяву про проходження автоматизованого анонімного тестування, проведення якого Мін`юст забезпечує протягом одного місяця з дня надходження такої заяви (а.с.25, 55).

Позивач, вважаючи, що зупинення його діяльності як приватного виконавця понад строк накладення дисциплінарного стягнення зумовлене протиправною бездіяльністю відповідача, який не вчинив дій, спрямованих на поновлення діяльності приватного виконавця, звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року №1403-VIII «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (далі Закон №1403-VIII) примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках на приватних виконавців.

Приватний виконавець є суб`єктом незалежної професійної діяльності (частина друга статті 16 Закону №1403-VIII). Частиною третьою статті 18 цього Закону встановлено, що приватний виконавець під час здійснення своєї діяльності не може займатися іншою оплачуваною (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), інструкторської та суддівської практики із спорту та роботи в органах Асоціації приватних виконавців України) або підприємницькою діяльністю.

Приписами статті 17 Закону №1403-VIII передбачено, що Міністерство юстиції України формує та реалізує державну правову політику у сфері організації примусового виконання рішень; забезпечує підготовку приватних виконавців та підвищення їхньої кваліфікації, для чого визначає, зокрема: порядок складання кваліфікаційного іспиту, порядок підвищення кваліфікації приватними виконавцями; здійснює контроль за діяльністю приватних виконавців та визначає порядок здійснення контролю за діяльністю приватного виконавця; вводить в дію рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення; зупиняє та припиняє право на здійснення діяльності приватного виконавця.

Відповідно до частини третьої статті 27 Закону №1403-VIII особа не має права здійснювати діяльність приватного виконавця після внесення до Єдиного реєстру приватних виконавців України запису про зупинення або припинення права на здійснення діяльності приватного виконавця.

Як встановлено статтею 38 даного Закону, підставою для притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону №1403-VIII Дисциплінарна комісія розглядає подання про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності та приймає рішення про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення протягом двох місяців з дня виявлення дисциплінарного проступку, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Порядок діяльності Дисциплінарної комісії та процедура розгляду подань про притягнення приватних виконавців до дисциплінарної відповідальності визначено Положенням про Дисциплінарну комісію приватних виконавців, затвердженим наказом Міністерства юстиції від 27 листопада 2017 року №3791/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2017 року № 1442/31310 (далі Положення №3791/5).

Пунктом 18 даного Положення встановлено, що у разі прийняття Дисциплінарною комісією рішення про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення у протоколі засідання Дисциплінарної комісії зазначається вид дисциплінарного стягнення, який застосовано до приватного виконавця. У разі прийняття Дисциплінарною комісією рішення про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності приватного виконавця у протоколі засідання Дисциплінарної комісії зазначається строк, на який зупинено діяльність приватного виконавця.

Відповідно до пункту 29 Положення №3791/5 рішення Дисциплінарної комісії про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення вводиться в дію наказом Мін`юсту. Дата видання наказу Мін`юсту є датою застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення.

Частиною другою статті 41 Закону №1403-VIII приписи, якої кореспондуються з пунктом 29 Положення №3791/5, визначено, що рішення Дисциплінарної комісії про задоволення відповідного подання Міністерства юстиції України чи Ради приватних виконавців України та застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення вводиться в дію наказом Міністерства юстиції України.

Згідно з частиною третьою вказаної статті Закону №1403-VIII про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення робиться запис у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.

Порядок та підстави зупинення діяльності приватного виконавця визначено статтею 42 Закону №1403-VIII. Так відповідно до пункту 4 частини першої вказаної статті діяльність приватного виконавця зупиняється у разі застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності приватного виконавця - на строк, визначений у рішенні Дисциплінарної комісії про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення.

Зупинення діяльності приватного виконавця за наявності підстав та в порядку, визначеному цією статтею, здійснюється шляхом видання наказу Міністерством юстиції України. З дня внесення інформації про зупинення діяльності приватного виконавця до Єдиного реєстру приватних виконавців України приватному виконавцю забороняється здійснювати діяльність приватного виконавця, крім дій, пов`язаних із передаванням виконавчих документів іншому приватному виконавцю або відповідному органу державної виконавчої служби (частини третя-четверта статті 42 Закону №1403-VIII).

Порядок поновлення діяльності приватного виконавця визначено положеннями статті 43 Закону №1403-VIII. Відповідно до частини третьої вказаної статті Закону №1403-VIII для поновлення діяльності приватного виконавця, зупиненої на підставі пункту 4 частини першої статті 42 цього Закону, приватний виконавець після закінчення строку зупинення його діяльності зобов`язаний скласти іспит у порядку, передбаченому статтею 33 цього Закону.

Статтею 33 Закону №1403-VIII об`єднано питання підвищення кваліфікації та поновлення діяльності приватного виконавця. Частинами першою-другою статті 33 даного Закону встановлено, що приватний виконавець зобов`язаний постійно підвищувати свою кваліфікацію та кожні п`ять років з дня отримання посвідчення приватного виконавця безоплатно складати іспит шляхом автоматизованого анонімного тестування. Приватний виконавець, діяльність якого на час складення іспиту зупинена, зобов`язаний скласти іспит перед поновленням діяльності.

Частиною третьою статті 33 Закону №1403-VIII визначено, що Порядок підвищення кваліфікації приватним виконавцем затверджується Міністерством юстиції України.

Системний аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що рішення Дисциплінарної комісії про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності приватного виконавця вводиться в дію наказом Міністерства юстиції України, дата видання якого є датою застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення; про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення робиться запис у Єдиному реєстрі приватних виконавців України; для поновлення діяльності приватного виконавця у разі зупинення його діяльності у зв`язку із застосуванням до нього дисциплінарного стягнення необхідно скласти іспит.

Відповідно до частини шостої статті 43 Закону №1403-VIII діяльність приватного виконавця поновлюється на підставі наказу Міністерства юстиції України з дня внесення відповідної інформації до Єдиного реєстру приватних виконавців України.

Приписами частини сьомої статті 43 Закону №1403-VIII визначено, що Міністерство юстиції України зобов`язане видати наказ про поновлення діяльності приватного виконавця протягом трьох робочих днів з дня встановлення обставин для її поновлення або припинення дії обставин, що були підставою для видання наказу про її зупинення.

З матеріалів справи слідує, що діяльність приватного виконавця виконавчого округу Волинської області ОСОБА_1 зупинена строком на три місяці на підставі наказу Міністерства юстиції України від 09 серпня 2019 року №2499/5 у зв`язку із застосуванням до нього дисциплінарного стягнення, тобто на підставі пункту 4 частини першої статті 42 Закону №1403-VIII. Отже, з урахуванням приписів пункту 29 Положення №3791/5 відлік строку застосування до позивача дисциплінарного стягнення розпочався 09 серпня 2019 року. Зі спливом тримісячного строку, на який було зупинено діяльність позивача, така відповідно до положень частини третьої статті 43 Закону №1403-VIII підлягає поновленню після складення ним іспиту. Тобто, складення приватним виконавцем іспиту є обставиною для поновлення діяльності приватного виконавця та є підставою для видачі Міністерством юстиції України наказу про її поновлення протягом трьох робочих днів. Водночас, Закон №1403-VIII не містить строків проведення іспиту. Частина третя статті 43 Закону №1403-VIII має вказівку на складення іспиту приватним виконавцем після закінчення строку зупинення його діяльності (тобто, іспит до моменту закінчення строку зупинення діяльності не проводиться). Тому деякий час має пройти до складення іспиту приватним виконавцем та видачею Міністерством юстиції України наказу про поновлення йому діяльності після складення іспиту. Цей проміжок часу не є продовженням строку дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності приватного виконавця, а є наслідком законодавчого обмеження, пов`язаного із складанням іспиту перед поновленням діяльності.

У своєму зверненні до Міністерства юстиції України від 12 грудня 2019 року ОСОБА_1 просив поновити його діяльність приватного виконавця, оскільки відсутні підстави для складення ним іспиту - відсутнє Положення про підвищення кваліфікації приватних виконавців.

11 лютого 2020 року набрав чинності затверджений Міністерством юстиції України відповідно до вимог частини третьої статті 33 Закону №1403-VIII Порядок підвищення кваліфікації приватним виконавцем (затверджений наказом 28 січня 2020 року №297/5, який зареєстрований у Міністерстві юстиції 29 січня 2020 року за №100/34383; далі Порядок №297/5). Цей Порядок визначає механізм організації підвищення кваліфікації приватного виконавця, а також порядок проведення іспиту за результатом підвищення кваліфікації та перед поновленням діяльності приватного виконавця після закінчення строку її зупинення у зв`язку із застосуванням до нього дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності приватного виконавця.

Відповідно до пунктів 12, 13 Порядку приватний виконавець, діяльність якого зупинено на підставі пункту 4 частини першої статті 42 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», зобов`язаний скласти іспит перед поновленням діяльності.

Приватний виконавець, діяльність якого зупинено на підставі пункту 4 частини першої статті 42 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», може бути допущений до проходження автоматизованого анонімного тестування після закінчення строку, на який його діяльність зупинено.

Для проходження автоматизованого анонімного тестування приватний виконавець подає до Структурного підрозділу Мін`юсту відповідну заяву. Мін`юст забезпечує проходження приватним виконавцем автоматизованого анонімного тестування протягом одного місяця з дня надходження його заяви.

Таким чином, слід дійти висновку, що фактичне поновлення діяльності приватного виконавця обумовлене законодавчим обмеженням необхідністю складення іспиту перед поновленням діяльності та пов`язане з успішним його складенням приватним виконавцем, а не бездіяльністю відповідача. Такі умови визначені Законом №1403-VIII та про наявність таких негативних наслідків у зв`язку із накладенням дисциплінарного стягнення був обізнаний позивач. При цьому суд зауважує, що Порядок №297/5 не встановлює інші умови для поновлення діяльності приватного виконавця після закінчення строку її зупинення у зв`язку із застосуванням до нього дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності приватного виконавця, ніж встановлені Законом №1403-VIII, а лише конкретизує процедуру проведення такого іспиту, зокрема, визначає обов`язок Мін`юсту забезпечити проходження приватним виконавцем автоматизованого анонімного тестування протягом одного місяця з дня надходження заяви останнього.

Статтею 5 КАС встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси <…>.

Як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень слід розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість та межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Самі по собі строки поза зв`язком із конкретною правовою ситуацією, набором фактів, умов та обставин, за яких розгорталися події, не мають жодного значення. Сплив чи настання строку набувають (можуть набувати) правового сенсу в сукупності з подіями або діями, для здійснення чи утримання від яких встановлюється цей строк.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 13 червня 2017 року у справі №21-1393а17 та Верховним Судом у постанові від 13 грудня 2018 року у справі №800/434/17.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд оцінює правомірність поведінки суб`єкта владних повноважень через призму критеріїв, визначених частиною другою статті 2 КАС України.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач довів, що у даному випадку у нього були відсутні підстави для поновлення діяльності приватного виконавця Клеха А.Є., оскільки саме по собі закінчення строку зупинення діяльності приватного виконавця як заходу дисциплінарного стягнення не є підставою для поновлення такої діяльності. Закон пов`язує можливість поновлення діяльності приватного виконавця у розглядуваному випадку лише зі складенням іспиту останнім. Після успішного складення іспиту Міністерство юстиції України зобов`язане поновити діяльність приватного виконавця шляхом видачі відповідного наказу, при цьому закон встановлює строк для вчинення такої дії протягом трьох робочих днів з дня встановлення обставин для її поновлення (тобто, складення іспиту).

Позивач із заявою про складення іспиту не звертався та вважав, що підстави для складання іспиту відсутні, оскільки не затверджено Порядок підвищення кваліфікації приватним виконавцем (у тому числі порядок складання іспиту відповідно до частин першої та другої статті 33 Закону). Проте суд із такими аргументами не погоджується, позаяк будь-які винятки для поновлення діяльності приватного виконавця, зупиненої на підставі пункту 4 частини першої статті 42 цього Закону, цей Закон №1403-VIII не містить; відсутні тут положення про «автоматичне» поновлення діяльності після спливу строку зупинення діяльності, застосованого як дисциплінарне стягнення.

Відтак, у суду немає підстав вважати, що відповідач діяв не у спосіб, визначений Законом №1403-VIII, з його боку відсутній факт неналежного чи несвоєчасного виконання обов`язкових дій, адже прийняття рішення про поновлення діяльності позивача залежить від складення іспиту останнім.

При цьому позивач у позовній заяві не заявляв вимоги щодо порушення порядку розгляду його звернення від 12 грудня 2019 року, а також не оскаржував дії (бездіяльність) відповідача стосовно незабезпечення останнім проведення іспиту перед поновленням діяльності чи бездіяльність щодо незатвердження Порядку підвищення кваліфікації приватних виконавців, відтак оцінку правомірності поведінки відповідача суд надає у межах позовних вимог, тобто, на предмет дотримання відповідачем вимог закону, з якими пов`язана можливість поновлення діяльності приватного виконавця ОСОБА_1 у зв`язку із закінченням строку призначеного дисциплінарного стягнення.

Водночас, суд зауважує, що станом на день розгляду справи та вирішення спору по суті діяльність приватного виконавця Клеха А.Є. поновлена в Єдиному реєстрі приватних виконавців України (а.с.72). Таке поновлення здійснено відповідачем на підставі наказу від 17 березня 2020 року №994/5 «Про поновлення діяльності приватного виконавця Клехо А.Є.», який виданий на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2019 року у справі №140/2740/19 за позовом приватного виконавця ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Дисциплінарної комісії приватних виконавців про визнання протиправними та скасування рішення, наказу, зобов`язання вчинити дії, яке набрало законної сили 04 березня 2020 року (а.с.71).

З урахуванням встановлених обставин та наведених вище норм законодавства суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову про визнання протиправною бездіяльності Міністерства юстиції України щодо непоновлення діяльності приватного виконавця Клеха А ОСОБА_2 та зобов`язання видати наказ про поновлення діяльності.

Керуючись статтями 2, 72-77, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Міністерства юстиції України (01001, місто Київ, вулиця Архітектора Городецького, 13, ідентифікаційний код юридичної особи 00015622) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Суддя Ж.В. Каленюк