Справа № 755/13564/19
Суддя: Гаврилова О. В.
Дата ухвалення: 2020-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Гаврилової О.В.

при секретарі - Передрій І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, адміністративну справу за позовною заявою громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області про скасування рішення про примусове повернення іноземця з України та заборону в`їзду, -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області про скасування рішення про примусове повернення іноземця з України та заборону в`їзду.

Відповідно до заявлених позовних вимог, позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області від 29 липня 2019 року про примусове повернення з України громадянина Афганістану ОСОБА_1 та заборону в`їзду строком на 3 роки.

Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що позивач маючи цілком обґрунтовані побоювання стати жертвою переслідувань у країні походження, а також у зв`язку із різким погіршенням безпечності перебування та ситуації загальнопоширеного насильства і систематичного порушення прав людини в Афганістані, перебуває в Україні. 29 липня 2019 року позивач звернувся до ЦМУ ДМС в м.Києві та Київській області із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. При цьому головним спеціалістом відділу протидії нелегальній міграції щодо позивача складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП - порушення правил перебування в Україні, а саме проживання без документів на право проживання в Україні. Також винесено постанову серії ПН ЦМУ №004689 про накладення на позивача адміністративного стягнення в розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700,00 грн. Зазначене рішення позивачем оскаржено до суду. Також, 29 липня 2019 року головним спеціалістом відділу протидії нелегальній міграції прийнято рішення про примусове повернення громадянина Афганістану ОСОБА_1 у строк до 31 липня 2019 року з подальшою забороною виїзду строком на 3 роки, яке отримано позивачем 29 липня 2019 року. Позивач вважає, що оскаржуване рішення про примусове повернення з України від 29 липня 2019 року прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення передчасного і неправомірного рішення, яке порушує його права. Внаслідок незнання позивачем положень національного законодавства та порядку його застосування позивач не зміг належним чином обґрунтувати недопустимість прийняття рішення про примусове повернення, можливість скористатись правовою допомогою співробітниками міграційної служби роз`яснено не було, під час прийняття оскаржуваного рішення перекладач не залучався та зміст рішення не роз`яснювався.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 29 серпня 2019 року відкрито провадження в даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 21 жовтня 2019 року зупинено провадження у справі №755/13564/19 за позовною заявою громадянина Афганістану ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області про скасування рішення про примусове повернення іноземця з України та заборону в`їзду до набрання законної сили судовим рішенням Дніпровського районного суду м.Києва в адміністративній справі №755/13563/19 за позовом громадянина Афганістану ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 31 січня 2020 року поновлено провадження в даній справі та призначено судове засідання.

На виконання вимог ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 29 серпня 2019 року, Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області подало витребувані судом документи.

Позивач громадянин Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, його представник - адвокат Красник С.М. подав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, при прийнятті рішення просив урахувати, що у справі №755/13563/19 скасовано постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Представник відповідача ЦМУ ДМС у місті Києві та Київській області в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнав та заперечував проти їх задоволення.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 288 КАС України позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Судом встановлено, що 29 липня 2019 року відносно громадянина Афганістану ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР ЦМУ №004689 за ч. 1 ст. 203 КУпАП.

Того ж дня було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ПН ЦМУ №004689 від 29 липня 2019 року, на громадянина Афганістану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного порушення, передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100,00грн.

Крім того, 29 липня 2019 року головним спеціалістом відділу протидії нелегальній міграції управління міграційного контролю, протидії нелегальній міграції та реадмісії ЦМУ ДМС у м.Києві та Київській області прийнято рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 , яким зобов`язано громадянина Афганістану ОСОБА_1 покинути територію України у термін до 31 липня 2019 року та заборонено в`їзд на території України строком на 3 роки до 29 липня 2022 року.

Як убачається зі змісту даного рішення, 29 липня 2019 року співробітниками ЦМУ ДМС у м.Києві та Київській області був виявлений громадянин Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходиться на території України з порушенням Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», а саме ухиляється від виїзду з України після закінчення терміну перебування. На територію України іноземець прибув 04 березня 2019 року авіаційним транспортом з приватною митою. Кордон України перетнув через пункт пропуску «Одеса». По закінченню дозволеного терміну перебування не покинув територію України через відсутність коштів на квітки до Афганістану. За посвідкою на тимчасове проживання або отримання дозволу на імміграцію в Україні - не звертався. За порушення правил перебування іноземних громадян на території України громадянин Республіки Афганістан ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 203 КУпАП. Встановлені обставини, а саме: нелегальне становище, відсутність у громадянина Республіки Афганістан ОСОБА_1 підстав для подальшого перебування на території України свідчать про те, що ним порушені вимоги ст. 4, ст. 15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»».

Частиною 2 ст. 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основним законодавчим актом, що регулює спірні правовідносини є Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

За визначенням статті 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Пунктом 7 ч.1 ст.1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Відповідно до частин 1, 3 статті 13 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» в`їзд в Україну іноземцю або особі без громадянства не дозволяється: в інтересах забезпечення національної безпеки України або охорони громадського порядку; якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні; якщо при клопотанні про в`їзд в Україну така особа подала про себе завідомо неправдиві відомості або підроблені документи; якщо паспортний документ такої особи, віза підроблені, зіпсовані чи не відповідають установленому зразку або належать іншій особі; якщо така особа порушила у пункті пропуску через державний кордон України правила перетинання державного кордону України, митні правила, санітарні норми чи правила або не виконала законних вимог посадових та службових осіб органів охорони державного кордону, органів доходів і зборів та інших органів, що здійснюють контроль на державному кордоні; якщо під час попереднього перебування на території України іноземець або особа без громадянства не виконали рішення суду або органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або мають інші не виконані майнові зобов`язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи пов`язані з попереднім видворенням, у тому числі після закінчення терміну заборони подальшого в`їзду в Україну; якщо така особа намагається здійснити в`їзд через контрольні пункти в`їзду-виїзду на тимчасово окуповану територію без спеціального дозволу або така особа під час попереднього перебування на території України здійснила виїзд із неї через контрольний пункт в`їзду-виїзду.

Рішення про заборону в`їзду в Україну приймається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, Службою безпеки України або органом охорони державного кордону.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, може супроводжуватися забороною щодо подальшого в`їзду в Україну строком на три роки. Строк заборони щодо подальшого в`їзду в Україну обчислюється з дня винесення такого рішення.

Порядок дій посадових осіб територіальних органів, територіальних підрозділів Державної міграційної служби України під час прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України визначає Інструкція про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року №353/271/150 (далі - Інструкція).

Пункт 1.6 Інструкції вказує, що підставами для прийняття рішення про примусове повернення іноземців за межі України є: дії іноземців, що порушують законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства; дії іноземців, що суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку; якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 31 жовтня 2019 року у задоволенні адміністративного позову громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та зобов`язання вчинити дії - відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2019 року рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 31 жовтня 2019 року скасовано та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м.Києві та Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та зобов`язання вчинити дії задоволено, постановлено скасувати постанову ПН ЦМУ 004689 від 29 липня 2019 року щодо накладення адміністративного стягнення на громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Отже, постанову ПН ЦМУ 004689 від 29 липня 2019 року щодо накладення адміністративного стягнення на громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 за вчинення адміністративного порушення, передбаченого ч.1 ст.203 КУпАП, яка стало підставою для прийняття рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни від 29 липня 2019 року, скасовано.

Слід зазначити те, що згідно з приписами ч.1 ст.11 Закону України «Про засади державної мовної політики», основною мовою роботи, діловодства і документації органів державної влади та органів місцевого самоврядування є державна мова, отже згідно вимог чинного законодавства, розгляд справи та складання рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни здійснюється виключно українською мовою, а у разі, якщо особа не володіє нею - за участю перекладача.

Вищевказаною постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2019 року встановлено: «що з наявного в матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення жодним чином не вбачається, що позивач вільно володіє українською мовою та правилами її правопису.

В матеріалах адміністративної справи жодних доказів, які б підтверджували що при складанні протоколу чи винесенні постанови був залучений належний перекладач, не міститься.

Отже, враховуючи те, що позивач є іноземцем (т.б. громадянами ІРА), не розуміє української мови, а відповідачем не було залучено до участі у справі «перекладача», колегія суддів вважає, що в даному випадку, позивач фактично був позбавлений можливості подавати докази своєї невинуватості, заявляти клопотання та користуватись іншими правами, передбаченими ч.1 ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України.

Отже, при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності позивача Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби України у м.Києві та Київській області позбавило можливості позивача внаслідок неволодіння українською мовою розуміти наслідки дій суб`єкта владних повноважень щодо вирішення його питання правомірності перебування на Україні».

Таким чином, порушення процедури вирішення питання про примусове повернення позивача до країни походження або третьої країни є безумовною підставою для скасування оскаржуваного рішення.

У відповідності з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що обґрунтування позивача знайшли своє підтвердження під час дослідження доказів, тому позовні вимоги громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Законом України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», статтями 5, 19, 20, 72, 77, 78, 90, 241-246, 288 КАС України, -

у х в а л и в:

Адміністративний позов громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ) до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області (02152, м. Київ, вул. Березняківська, 4-А) про скасування рішення про примусове повернення іноземця з України та заборону в`їзду - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області від 29 липня 2019 року про примусове повернення з України громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 та заборону в`їзду строком на 3 роки.

Відповідно до ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п.п. 15.5 п.15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя :