Справа № 344/21836/19
Суддя: Бабій О. М.
Дата ухвалення: 2020-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/85/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Бабій О.М.,

секретаря Орнат Л.І.,

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці Державної фіскальної служби України, Галицької митниці Держмитслужби та Державної митної служби України про визнання протиправною постанови Державної фіскальної служби України в справі про порушення митних правил від 11 листопада 2019 року та скасування постанови заступника начальника УПМП та MB Івано-Франківської митниці ДФС Сучака Сергія Володимировича в справі про порушення митних правил № 90/20600/19 від 08 жовтня 2019 року , -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2019 року представник Кіршак Олег Степанович в особі представника - адвоката Андрусенко Ігоря Ярославовича звернувся в суд із адміністративним позовом до Івано-Франківської митниці Державної фіскальної служби України та Державної фіскальної служби України, про визнання протиправною постанови Державної фіскальної служби України в справі про порушення митних правил від 11 листопада 2019 року та скасування постанови заступника начальника УПМП та MB Івано-Франківської митниці ДФС Сучака Сергія Володимировича в справі про порушення митних правил № 90/20600/19 від 08 жовтня 2019 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 08 жовтня 2019 року заступником начальника УПМП та MB Івано-Франківської митниці ДФС Сучаком Сергієм Володимировичем прийнято постанову № 90/20600/19, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного Кодексу України (надалі - МК України) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5 419 грн. 44 коп. За підставу притягнення позивача до адміністративної відповідальності у постанові зазначено, що ФОП ОСОБА_1 шляхом заявлення в митній декларації № UA/410356 від 19 квітня 2019 року неправдивих відомостей щодо вартості товару, вчинено дії спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів, які підлягали сплаті за митне оформлення товару - легковий автомобіль, вживаний марки: «FORD», модель «FOCUS», кузов № НОМЕР_1 , тип двигуна - дизельний, номер двигуна - немає даних, об`єм двигуна - 1753 куб.см, потужність двигуна - 85 квт., календарний рік виготовлення - 2010, на суму 1 806 грн. 48 коп. Зокрема у графах № 22 та 42 митної декларації № UA/410356 від 19.04.2019 була вказана вартість товару - 7800 польських злотих. З даної вартості товару у графі № 47 митної декларації були розраховані митні платежі в розмірі 55 720 грн. 87 коп., які підлягали сплаті за митне оформлення товару. Під час здійснення митного контролю за даною митною декларацією було встановлено, що ФОП ОСОБА_1 Івано-Франківській митниці ДФС, було подано експортну митну декларацію митних органів Республіки Польща № 19PL341010Е0108629 від 12 квітня 2019 року в якій вказано, що вартість товару становить 8 600 польських злотих.

Вважає, що посадовою особою, яка прийняла рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, позбавлено його права бути присутнім при розгляді справи про порушення митних правил, а також права на захист. В період 03 жовтня 2019 року по 07 жовтня 2019 року позивач знаходився на стаціонарному лікуванні, а відтак не міг своєчасно отримати повідомлення про розгляд справи на 08 жовтня 2019 року.

У справі наявний єдиний документ який визначає вартість товару, а саме договір купівлі продажу-даного авто, у якому його вартість вказана - 7800 польських злотих. А тому зазначати будь-які інші відомості про вартість товару, декларант не повинен. Митна декларацію митних органів Республіки Польща № 19PL341010Е0108629 від 12 квітня 2019 року містить відомості тільки про приблизну теоретичну вартість автомобіля, що вбачається із інформаційного бюлетеня Казначейства Польщі № Z/46/2018 від 27 червня 2018 року. Наведене свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного Кодексу України.

Згідно протоколу про порушення митних правил від 13 травня 2019 року, його складено на ОСОБА_1 як громадянина України. В описовій частині протоколу вказано, що правопорушення вчинив ОСОБА_1 як фізична особа - підприємець, митний брокер. Постанова в справі про порушення митних правил від 08 жовтня 2019 року складено відносно ОСОБА_1 як громадянина. Тому постанова про порушення митних правил відносно нього, як громадянина, прийнята помилково.

В момент подання декларації ОСОБА_1 не було на території Івано-Франківської області, а митна декларація подана не позивачем. В час подання вказаної митної декларації ОСОБА_1 приймав участь у розгляді справи про призупинення дії дозволу на провадження брокерської діяльності у місті Києві.

Постановою Державної фіскальної служби України від 11 листопада 2019 року постанову від 08 жовтня 2019 року залишено без змін, а скаргу позивача без задоволення. Дані постанови вважає незаконними і такими, що прийняті з порушенням Митного кодексу України.

09 січня 2020 року від представника Галицької митниці Держмитслужби до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник зазначив, що з даним адміністративним позовом Галицька митниця Держмитслужби не погоджується з мотивів неправильного використання норм матеріального права. Розгляд адміністративної справи неодноразово відкладався за клопотанням ОСОБА_1 . Клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату, ніж 08 жовтня 2019 року від позивача чи його захисника (представника), на адресу митниці не надходило. Також слід зауважити, що представник позивача вводить суд в оману, стверджуючи, що позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 03 жовтня 2019 року по 08 жовтня 2019 року, покликаючись на виписку до медичної картки (яка долучена до позову), оскільки в дійсності позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 01 липня 2019 року по 03 липня 2019 року. Щодо зазначення позивачем того, що у момент подання декларації його не було в Івано-Франківській області, оскільки він брав участь в розгляді справи про призупинення дії дозволу на провадження брокерської діяльності у ДФС України, то вважає, що факт свідомого заявлення позивачем неправдивих відомостей, необхідних для визначення митної вартості транспортного засобу з метою неправомірного зменшення розміру належних до сплати митних платежів в повній мірі доведено зібраними матеріалами, а відтак оскаржувана постанова від 08 жовтня 2019 року є законною та такою, що прийнята з дотриманням чинного законодавства України, а позов таким, що не підлягає до задоволення. Просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

21 січня 2020 року від представника Держмитслужби до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній вказав, що при декларуванні товару «Легковий автомобіль, вживаний, марки Ford, модель Focus, номер кузова - НОМЕР_1 » ОСОБА_1 в митній декларації № UA206010/2019/410356 заявив неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару чим вчинив дії, спрямовані на зменшення розміру митних платежів, які підлягали сплаті за митне оформлення. Подані до митної декларації № UA206010/2019/410356 документи не містили відомостей достатніх для можливості здійснення перевірки правильності визначення митної вартості, що стало підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості № 206000/2019/000420/1 Враховуючи вищевикладене, Держмитслужба вважає, що Івано-Франківською митницею ДФС обґрунтовано прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення дій, спрямованих на зменшення розміру митних платежів, які підлягали сплаті за митне оформлення транспортного засобу. Під час здійснення перевірки законності та обґрунтованості рішення митниці ДФС діяла в межах своєї компетенції та прийняла рішення, яке не породжує у позивача певних прав чи обов`язків, а отже і не є таким, що створює юридичних наслідків для позивача. Тому вважає даний позов безпідставним та таким що не підлягає задоволенню.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Ухвалою від 22 січня 2020 року замінено у справі первісного відповідача - Державну фіскальну службу України на належного відповідача - Державну митну службу України.

Відповідно до ухвали від 25 лютого 2020 року залучено до участі в справі у якості співвідповідача - Галицьку митницю Держмитслужби.

У судове засідання призначене для розгляду справи 24 березня 2020 року позивач та його представник не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що розписались у повідомленні про розгляд справи. У судовому засіданні 25 лютого 2020 року позов підтримали з підстав наведених в ньому.

Представник Галицької митниці Держмитслужби у судове засідання 24 березня 2020 року не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що розписалась у повідомленні про розгляд справи. У судовому засіданні 25 лютого 2020 року позов не визнала з мотивів наведених у відзиві на позовну заяву.

Представники Івано-Франківської митниці Державної фіскальної служби України та Державної митної служби України у судові засідання не з`являлись, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялись неодноразово, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень.

За змістом ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Із урахуванням наведеного судом ухвалено розгляд справи проводити в порядку письмового провадження на підставі наявних матеріалів.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали адміністративної справи про порушення митних правил, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ст. 485 Митного Кодексу України.

13 травня 2019 року головним державним інспектором ВМО № 1 митного поста «Прикарпаття» Івано-Франківської митниці ДФС Казюком Сергієм Вікторовичем складено протокол про порушення ОСОБА_1 митних правил, передбаченого ст. 485 Митного Кодексу України.

Згідно протоколу інспектором встановлено, що 19 квітня 2019 року ФОП ОСОБА_1 Івано-Франківській митниці ДФС, з метою проведення митного оформлення товару «Легковий автомобіль, вживаний, марки FORD, модель FOCUS, номер кузова - НОМЕР_1 , тип двигуна - дизельний, номер двигуна - немає даних, об`єм двигуна - 1753 куб.см, потужність двигуна - 85 квт, календарний рік виготовлення - 2010» із сплатою належних митних платежів та випуску його у вільний обіг на території України, була подана митна декларація, якій присвоєно - номер UA206010/2019/410356.

У якості документа, який містить відомості щодо вартості придбаного товару, одночасно митною декларацією, було надано Івано-Франківській митниці ДФС документ - договір купівлі-продажу б/н від 15 січня 2019 року, в якому зазначено, що, вартість товару «Легковий автомобіль, вживаний, марки FORD, модель FOCUS, номер кузова - НОМЕР_1 , тип двигуна - дизельний, номер двигуна - немає даних, об`єм двигуна - 1753 куб.см, потужність двигуна - 85 квт, календарний рік виготовлення - 2010» складає 7800 польських злотих.

Рівночасно, у графах № 22 та 42 митної декларації № UA/410356 від 19 квітня 2019 року вказана вартість товару - 7800 польських злотих.

З даної вартості товару у графі № 47 митної декларації були розраховані митні платежі в розмірі 55720,87 грн., які підлягали сплаті за митне оформлення товару.

Під час здійснення митного контролю за даною митною декларацією було встановлено, що ФОП ОСОБА_1 Івано-Франківській митниці ДФС, було подано експортну митну декларацію митних органів Республіки Польща № 19PL341010Е0108629 від 11 липня 2019 року в якій вказано, що вартість товару «Легковий автомобіль, вживаний, марки FORD, модель FOCUS, номер кузова - НОМЕР_1 , тип двигуна - дизельний, номер двигуна - немає даних, об`єм двигуна - 1753 куб.см, потужність двигуна - 85 квт, календарний рік виготовлення - 2010» становить 8600 польських злотих.

Згідно службової записки спеціалізованого підрозділу - відділу адміністрування митних платежів Івано-Франківської митниці ДФС від 23 квітня 2019 року № 238/09-70-19-24, різниця митних платежів між нарахованими за митною декларацією UА206010/2017/410356 від 19 квітня 2019 року та тими, які мали бути сплачені за умови врахування інформації про ціну товару в декларації митних органів Республіки Польщі №19PL341010E0108629 від 11 липня 2019 року, становить 1806 грн. 48 коп.

Такі дії інспектором митного поста розцінені як заявлення ОСОБА_1 в митній декларації № UA/410356 від 19 квітня 2019 року неправдивих відомостей щодо вартості товару, вчинення дій спрямованих на неправомірне зменшення розміру митних платежів, які підлягали сплаті за митне оформлення товару, що підпадає під ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України.

По суті правопорушення ОСОБА_1 у протоколі надано пояснення про те, що митну декларацію № 206010/2019/410356 на автомобіль марки «FORD», модель «FOCUS» до митного оформлення було подано його працівником ОСОБА_2 , але оскільки у програмному забезпеченні митниці відбулись непередбачувані збої і в графі № 54 митної декларації прізвище агента митного брокера без індивідуального номера не пропускало , то всі працівники-агенти декларували від його імені. Тому він не може дати відповіді, чому саме так задекларувала товар по вищевказаній митній декларації ОСОБА_2

08 жовтня 2019 року заступником начальника УПМП та MB Івано-Франківської митниці ДФС Сучаком Сергієм Володимировичем складено постанову в справі про порушення митних правил № 90/20600/19, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі трьохсот відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме 5 419 (п`ять тисяч чотириста дев`ятнадцять) гривень 44 копійки.

Не погоджуючись із даною постановою ОСОБА_1 оскаржив її до Державної фіскальної служби України.

Відповідно до постанови Державної фіскальної служби України від 11 листопада 2019 року постанову Івано-Франківської митниці Державної фіскальної служби України від 08 жовтня 2019 року у справі про порушення митних правил № 90/20600/19 залишено без змін.

Постанова Державної фіскальної служби України від 11 листопада 2019 року обгрунтована тим що Івано-Франківською митницею ДФС вмотивовано зроблено висновок про факт вчинення ОСОБА_1 протиправних дій, що містять ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, та обґрунтовано 08 жовтня 2019 року прийнято рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення митних правил в справі про порушення митних правил № 90/20600/19 від 08 жовтня 2019 року. Посилання скаржника на інформаційний бюлетень Казначейства Польщі від 27 червня 2018 року № Z/46/2018 є безпідставним, оскільки він не є нормативно-правим актом та не є обов`язковим для врахування органами доходів і зборів України. У матеріалах справи про порушення митних правил № 90/20600/19 та скарзі ОСОБА_1 відсутні дані про подання останнім до Івано-Франківської митниці ДФС клопотання про перенесення розгляду цієї справи на іншу дату, ніж 08 жовтня 2019 року. Таким чином, підстави для задоволення скарги ОСОБА_1 та скасування постанови Івано-Франківської митниці ДФС від 08 жовтня 2019 у справі про порушення митних правил № 90/20600/19 відсутні.

Відповідно до ст. 485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Стаття 49 МК України встановлює, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (ч. 2 та ч. 3 ст. 57 МК України).

Згідно із статтею 485 МК України передбачена наявність спеціальної протиправної мети - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини.

Тобто, для притягнення до відповідальності відповідно до статті 485 Митного кодексу України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку, неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 20 березня 2018 року по справі № 640/7258/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України. при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Із матеріалів справи вбачається, що на підтвердження митної вартості товару «Легковий автомобіль, вживаний, марки FORD, модель FOCUS, номер кузова - НОМЕР_1 , тип двигуна - дизельний, номер двигуна - немає даних, об`єм двигуна - 1753 куб.см, потужність двигуна - 85 квт, календарний рік виготовлення - 2010» митному органу надано договір купівлі-продажу б/н від 15 січня 2019 року, в якому зазначено вартість автомобіля - 7800 польських злотих, а також митну декларацію митних органів Республіки Польща № 19PL341010Е0108629 від 12 квітня 2019 року, де вартість даного транспортного засобу зазначена у розмірі 8 600 польських злотих.

Як зазначає позивач митна декларація митних органів Республіки Польща № 19PL341010Е0108629 від 12 квітня 2019 року містить відомості тільки про приблизну теоретичну вартість автомобіля. На підтвердження своїх доводів надав переклад інформаційного бюлетеня Казначейства Республіки Польща № Z/46/2018 від 27 червня 2018 року, у якому зазначено, що заповнення графи 46 експортної декларації в розділі «Загальне правило» свідчить про те, що статистична вартість означає приблизну теоретичну вартість товарів на момент і в місці їх вивезення за межі держави-члена ЄС, в якій вони перебували на момент звільнення від митної процедури.

Відповідачами дані твердженя оцінені критично. У відзивах на позовну заяву, а також в оскаржуваній постанові Державної фіскальної служби України від 11 листопада 2019 року вказано, що посилання позивача на інформаційний бюлетень Казначейства Польщі від 27 червня 2018 року № Z/46/2018 є безпідставним, оскільки він не є нормативно-правим актом та не є обов`язковим для врахування органами доходів і зборів України.

Частиною 2 статті 495 МК України передбачено, що посадова особа митного органу, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Тому під час вирішення питання притягнення позивача до адміністративної відповідальності митний орган зобов`язаний був встановити, чи митна декларація митних органів Республіки Польща № 19PL341010Е0108629 від 12 квітня 2019 року містить дійсну інформацію про вартість автомобіля, чи підпадає визначення митної вартості у такій декларації критеріям ст. 49 МК України, а саме чи базується така вартість на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар.

Даного обов`язку посадовою особою Івано-Франківської митниці Державної фіскальної служби України виконано не було. Доказів того, що зазначена у митній декларації митних органів Республіки Польща вартість автомобіля базується на фактично сплаченій ціні за автомобіль та суперечить відомостям зазначеним у договорі купівлі-продажу б/н від 15 січня 2019 року митним органом в процесі розгляду справи про порушення митних правил не здобуто. Тому провадження у справі про порушення митних правил відносно позивача неможливо вважати таким, що було здійснено на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи.

Враховуючи, що ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці Державної фіскальної служби України надано усі необхідні документи для визначення митної вартості імпортованого товару, її повноти і достовірності, визначення митної вартості не за основним методом визначення митної вартості товарів, зокрема не за ціною договору, і як наслідок притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України, не є обґрунтованим та суперечить основним принципам здійснення державної митної справи, визначеним статтею 8 Митного кодексу України, зокрема, законності, додержання прав, та охоронюваних законом інтересів осіб.

Частиною 1 статті 495 МК України передбачено, що доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Із матеріалів справи про порушення митних правил вбачається повідомлення, адресоване громадянці ОСОБА_2 , із проханням з`явитись до Івано-Франківської митниці Державної фіскальної служби України для надання пояснень у якості свідка.

Однак оскаржувана постанова в справі про порушення митних правил № 90/20600/19 від 08 жовтня 2019 року не містить посилання на пояснення такого свідка чи зазначення причин, які стали підставою неможливості відібрання у такого свідка показань. Наведене додатково свідчить про те, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності прийнята без з`ясування усіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 529 МК України постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачами, як суб`єктами владних повноважень, в даній адміністративній справі не виконано обов`язку щодо доведення правомірності прийнятих рішень про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, як і не надано належних доказів на підтвердження правомірності оскаржуваних постанов, та, зокрема, доказів вчинення позивачем відповідного порушення митних правил.

Згідно зі ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини 3 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин, суд дослідивши представлені наявні докази, вважає, що притягнення позивача ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил відбулося без повного та належного з`ясування всіх обставин справи і встановлення його вини, а тому постанову заступника начальника УПМП та MB Івано-Франківської митниці ДФС Сучака Сергія Володимировича в справі про порушення митних правил № 90/20600/19 від 08 жовтня 2019 року слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Разом з тим позов не містить правових підстав для визнання постанови Державної фіскальної служби України в справі про порушення митних правил від 11 листопада 2019 року протиправною, оскільки місцевий загальний суд як адміністративний, в силу ч. 3 ст. 286 КАС України, не вправі визнавати рішення суб`єктів владних повноважень протиправними, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 4 та 5 ст. 250 КАС України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

На підставі наведеного та ст. ст. 458, 485, 529-533 Митного кодексу України, ст. ст. 9, 77, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області, -

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці Державної фіскальної служби України, Галицької митниці Держмитслужби та Державної митної служби України про визнання протиправною постанови Державної фіскальної служби України в справі про порушення митних правил від 11 листопада 2019 року та скасування постанови заступника начальника УПМП та MB Івано-Франківської митниці ДФС Сучака Сергія Володимировича в справі про порушення митних правил № 90/20600/19 від 08 жовтня 2019 року - задовольнити частково.

Скасувати постанову заступника начальника УПМП та MB Івано-Франківської митниці ДФС Сучака Сергія Володимировича в справі про порушення митних правил № 90/20600/19 від 08 жовтня 2019 року.

Провадження у справі № 90/20600/19 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України - закрити.

В задоволенні решти вимог позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області.

Повний текст рішення складено та підписано 27 березня 2020 року.

Суддя Бабій О.М.