Справа № 520/94/20
Суддя: Мінаєва К.В.
Дата ухвалення: 2020-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

24 березня 2020 р. № 520/94/20

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Мінаєвої К.В.,

за участю секретаря судового засідання - Остропільця Є.Є.,

розглянувши без участі сторін у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення судових витрат за надання правничої допомоги в адміністративній справі

за позовом Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 )

до Дисциплінарної комісії приватних виконавців (вул. Архітектора Городецького, буд. 13,м. Київ,01001, Міністерства юстиції України (вул. Городецького, буд. 13,м. Київ,01001, )

третя особа: Державне підприємство "Національні інформаційні системи" (вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 4,м. Київ 53,04053, )

про визнання протиправними та скасування рішення і наказу,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2020 р. адміністративний позов Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області ОСОБА_1 до Дисциплінарної комісії приватних виконавців, Міністерства юстиції України, третя особа: Державне підприємство "Національні інформаційні системи" про визнання протиправними та скасування рішення і наказу - задоволено.

17.03.2020 р. від представника позивача надійшла заява, в якій просив суд ухвалити додаткове судове рішення по справі, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 судові витрати за надання правничої допомоги у розмірі 13000,00 грн.

Відповідно ч.3, 5 ст.143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 3 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Оскільки адміністративна справа №520/94/20 була розглянута в загальному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні, ухвалою суду від 17.03.2020 р. розгляд заяви представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи на 24 березня 2020 р.

У судове засідання, призначене 24 березня 2020 року, сторони не прибули. Повідомлені судом про дату, час та місце судового засідання належним чином.

20.03.2020 р. від представника відповідача надійшов відзив на заяву про ухвалення додаткового рішення та клопотання про зменшення розміру витрат на правничу (правову допомогу). Зазначив, що витрати на професійну допомогу в розмірі 13000 грн. є завищеними, належним чином не обґрунтованими та становлять надмірний тягар для відповідача. У зв`язку з чим просить суд відмовити у задоволенні заяви представника позивача та зменшити розмір витрат на професійну правову допомогу до 3000 грн.

19.03.2020 р. від третьої особи надійшла заява про розгляд справи без участі представника за наявними у справі документами.

З урахуванням ч. 3 ст. 252 КАС України суд вважає за можливе розглянути питання щодо ухвалення додаткового судового рішення без участі сторін.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Частинами 1, 2, 3 ст.134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частинами 4, 5 ст. 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 1, 7 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Частиною 9 ст. 139 КАС України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Як слідує з матеріалів справи, в обґрунтування заяви про стягнення судових витрат представником позивача надано копії:

- договору про надання правової допомоги №б/н від 18.11.2019 р. із Адвокатським бюро "Сергія Нелюби";

- ордер №1008056 на підставі договору про надання правової допомоги №б/н від 18.11.2019 р., підписаний адвокатом Нелюбою Сергієм Анатолійовичем;

- калькуляція-рахунок №1 від 16.03.2020 р.;

- акт виконаних робіт від 17.03.2020 р.;

- квитанція АТ КБ Приватбанк №0.0..1 від 17.03.2020 р. про сплату 13000,00 грн. ОСОБА_1 на рахунок Адвокатського бюро Сергія Нелюби з призначенням платежу - за надання правової допомоги у справі №520/94/20 згідно калькуляції від 16.03.2020 р.;

- меморіальний ордер №@2PL567085 від 17.03.2020 р. на суму 13000,00 грн.;

- додатковий договір до договору про надання правової допомоги №б/н від 18.11.2019 р.;

- шлюбний договір від 16.03.2020 р., укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Відповідно до акту виконаних робіт від 17.03.2020 р. до договору про надання правової допомоги №б/н від 18.11.2019 р. позивачу було надано послуги, а саме:

- складання тексту позовної заяви в інтересах ОСОБА_1 про оскарження дій Дисциплінарної комісії приватних виконавців, Міністерства юстиції України (справа №520/94/20) - 6 год., 6000,00 грн.;

- складання тексту відповіді на відзив на позовну заяву у справі №520/94/20 - 4 год., 4000,00 грн.;

- ознайомлення із матеріалами справи №520/94/20 - 1 год., 1000,00 грн.;

- участь у судових засіданнях 27.02.2020 р., 12.03.2020 р., - 2 год., 2000,00 грн.;

З матеріалів справи судом встановлено, що договір про надання правової допомоги укладено між позивачем та Адвокатським бюро "Сергія Нелюби". Як зазначає представник позивача в заяві про ухвалення додаткового судового рішення, позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 є чоловіком та дружиною.

Суд зазначає, що відповідно до положень ч.1, 6 ст.14 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатське бюро є юридичною особою, створеною одним адвокатом, і діє на підставі статуту. Найменування адвокатського бюро повинно включати прізвище адвоката, який його створив. Адвокатське бюро може залучати до виконання укладених бюро договорів про надання правової допомоги інших адвокатів на договірних засадах.

Однак, ОСОБА_2 особисто надавав правничу допомогу у справі №520/94/2020 своїй дружині - позивачці ОСОБА_1 . Фактично робота за договором про надання правової допомоги була виконана до ухвалення судом рішення у даній справі - до 12.03.2020 р.

Положеннями ч.2 ст.7 Сімейного Кодексу України, сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками.

Частиною 1 ст.9 СК України передбачено, що подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім`ї та родичі, відносини між якими регулює цей Кодекс, можуть врегулювати свої відносини за домовленістю (договором), якщо це не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів та моральним засадам суспільства.

Згідно ч.1 ст.92 СК України, шлюбний договір може бути укладено особами, які подали заяву про реєстрацію шлюбу, а також подружжям.

Представником позивача було надано до суду шлюбний договір, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 16.03.2020 р. Відповідно умов даного договору, грошові кошти, розміщені на банківських рахунках чоловіка у період перебування у зареєстрованому шлюбі з усіма нарахуваннями (відсотки, компенсація, тощо), а також готівкові кошти будуть вважатися приватною власністю чоловіка. Отже, відповідно шлюбного договору від 16.03.2020 р. грошові кошти кожного з подружжя не поширюється правила спільної сумісної власності, а такі кошти є особистою приватною власністю кожного з подружжя.

Разом з тим суд зазначає, що оскільки на час виконання робіт за договором про надання правової допомоги та на час прийняття судом рішення у цій справі (12.03.2020 р.) на майно подружжя поширювався інший правовий режим, суд не приймає в якості належного доказу шлюбний договір від 16.03.2020 р., та вважає відсутніми належні докази понесення витрат на правничу допомогу у справі №520/94/2020 позивачем ОСОБА_1 .

Враховуючи надані до матеріалів справи представником позивача докази, якими він підтверджує обставини понесення позивачем вказаних судових витрат, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення такої заяви представника позивача.

Відповідно ч.4, 5 ст.252 КАС України, про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу. Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Отже, у задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення к справі №520/94/20 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 139, 252, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення судових витрат за надання правничої допомоги в адміністративній справі за позовом Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області ОСОБА_1 до Дисциплінарної комісії приватних виконавців, Міністерства юстиції України, третя особа: Державне підприємство "Національні інформаційні системи" про визнання протиправними та скасування рішення і наказу - відмовити.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення виготовлено 26 березня 2020 року.

Суддя Мінаєва К.В.