Справа № 120/1200/19-а
Суддя: Шаповалова Тетяна Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

24 березня 2020 р. Справа № 120/1200/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шаповалової Т.М., розглянувши в письмовому провадженні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Фермерського господарства «Бондарук» до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року Фермерське господарство «Бондарук» (далі ФГ «Бондарук») звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Вінницькій області (далі відповідач), у якому просило суд визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення рішення від 25.02.2019 року за № , № , № та від 28.02.2019 року за № ; а також стягнути з відповідача судові витрати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ФГ «Бондарук» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року та складено акт № 126/1415/37836875 від 23.01.2019 року, у якому відповідач дійшов висновку, що ФГ «Бондарук» у 2016 році не могло бути платником єдиного податку четвертої групи у зв`язку з невідповідністю вимогам пп. 291.51.3 п. 291.51 ст. 291 Податкового кодексу України (далі ПК України) внаслідок наявності податкового боргу на 01 січня базового (звітного) року в сумі 10,33 грн.

За результатами вказаної перевірки відповідачем було винесено податкові повідомлення рішення від 25.02.2019 року та від 28.02.2019 року, в зв`язку з чим позивачу було збільшено податкові зобов`язання.

Позивач вважає податкові повідомлення-рішення від 25.02.2019 року та від 28.02.2019 року протиправними, що і стало підставою для звернення з цим позовом до суду.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 22.04.2019 року прийнято до свого провадження вказану адміністративну справу, вирішено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено підготовче засідання на 16.05.2019 року.

13.05.2019 року представник відповідача подав відзив на адміністративний позов, у якому зазначив, що кошти, які позивачем були сплачені на погашення зобов`язань за податковими повідомленнями-рішеннями були перераховані головним бухгалтером ФГ «Бондарук» ОСОБА_1 Галиною Михайлівною за особистим ідентифікаційним номером, тому дані кошти не були зараховані за призначенням.

ГУ ДФС у Вінницькій області в результаті проведеного аналізу ІС «Податковий блок» встановлено, що відповідно до індивідуальної картки платника податків ФГ «Бондарук» () рахувалася заборгованість станом на 01.01.2016 року по коду платежу 14010100 «податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» в сумі 10,33 грн.;

У зв`язку з чим, ГУ ДФС у Вінницькій області надіслано запит № 12655/10/02-32-14-15 від 19.11.2018 року ФГ «Бондарук» () про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень) щодо наявної заборгованості по коду платежу 14010100 станом на 01.01.2016 року в сумі 10,33 грн.

Згідно відповіді на запит №73 від 29.11.2018 року ФГ «Бондарук» не надано пояснень щодо вищевказаної заборгованості та повідомило, що ним було надано повний пакет документів необхідний для підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи у 2016 році та отримано повідомлення про те, що ФГ «Бондарук» у 2016 році є платником єдиного податку четвертої групи.

Відповідач вказує, що перевіркою встановлено, що на порушення пп. 291.51.3 п. 291.51 ст. 291 ПК України (із змінами та доповненнями) ФГ «Бондарук» в 2016 році не могло бути платником єдиного податку четвертої групи у зв`язку із невідповідністю вимогам зазначеного пункту в частині наявності податкового боргу станом на 1 січня базового (звітного) 2016 року.

Враховуючи наведене, представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити.

03.06.2020 року представник позивача подав відповідь на відзив, у кій просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 12.06.2019 року клопотання Фермерського господарства «Бондарук» про призначення судової економічно - бухгалтерської експертизи - задоволено. Призначено у справі судову економічно - бухгалтерську експертизу, проведення якої доручено Вінницькому відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Ухвалою суду від 19.11.2019 року поновлено провадження у справі за позовом Фермерського господарства «Бондарук» до Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, та призначено судове засідання у справі на 27.11.2019 року.

Ухвалою суду від 27.11.2019 року провадження у цій справі зупинено та справу передано для продовження проведення судової економічно-бухгалтерської експертизи.

Ухвалою суду від 30.01.2020 року поновлено провадження в цій справі та призначено справу до судового розгляду на 18.02.2020 року та копію висновку експерта № 4935/19-21 від 22.01.2020 року надіслано для ознайомлення учасникам справи.

Усною ухвалою суду від 24.02.2020 року, з занесенням до протоколу судового засідання, замінено відповідача Головне управління ДФС у Вінницькій області на його правонаступника Головне управління ДПС у Вінницькій області.

Ухвалою суду від 04.03.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 04.03.2020 року, а потім оголошено перерву в справі до 24.03.2020 року.

23.03.2020 року представник відповідача подав заяву про відкладення розгляду справи на іншу дату, в зв`язку запровадженням карантинних заходів на території України відповідно до Постанови КМУ від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України короно вірусу COVID-19».

У судове засідання 24.03.2020 року сторони не з`явились, хоча про дату, час та місце його проведення повідомлені завчасно та належним чином.

Частиною 9 ст. 205 КАС України визначено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до положень ч. 9 ст. 205 КАС України, на думку суду, наявні підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

ФГ «Бондарук» згідно з відомостями, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 15.08.2011 року зареєстроване як юридична особа за № 0009594 та 16.08.2011 року взято на облік та перебуває на обліку у Вінницькій ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області.

Листом ГУ ДФС у Вінницькій області № 12655/10/02-32-14-15 від 19.11.2018 року проінформовано ФГ «Бондарук» про те, що у результаті проведено аналізу ІС «Податковий блок» встановлено, що відповідно до індивідуальної картки платника податків по коду платежу 14010100 по ФГ «Бондарук» рахується заборгованість станом на 01.01.2016 року у сумі 10,33 грн. та запропоновано надати відповідні пояснення.

ФГ «Бондарук» надало відповідь № 73 від 29.11.2018 року про те, що згідно з п. 8.1-8.4 ст. 298 ПК України дане господарство подало повний пакет документів необхідний для переходу та підтвердження статусу платника єдиного податку 4 (четвертої) групи у 2016 році, на що в подальшому отримало відповідне повідомлення від податкового органу про те, що ФГ «Бондарук» є платником єдиного податку.

На підставі направлення від 08.01.2019 року № 13 та наказів ГУ ДФС у Вінницькій області від 28.12.2018 року № 7817, від 03.01.2019 року № 28 ГУ ДФС у Вінницькій області проведена позапланова виїзна документальна перевірка ФГ «Бондарук» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року.

За результатами перевірки складено акт № 126/1415/37836875 від 23.01.2019 року.

На підставі викладених в акті перевірки даних, встановлено порушення:

1) пп. 291.51.3 п. 291.51 ст. 291 ПК України (із змінами і доповненнями) внаслідок чого ФГ «Бондарук» в 2016 році не могло бути платником єдиного податку четвертої групи у зв`язку із невідповідністю вимогам зазначеного пункту в частині наявності податкового боргу на 1 січня базового (звітного року), внаслідок чого завищено єдиний податок за 2016 рік в сумі 46352,25 грн.;

2) пп.134.1.1 п. 134 ст. 134 ПК України (із змінами і доповненнями) внаслідок чого ФГ «Бондарук» занижено податок на прибуток за 2016 рік, всього в сумі 487368 грн.;

3) п. 187.ст. 187, п.200.1 ст. 200 ПК України (із змінами і доповненнями) ФГ «Бондарук» занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість за вересень 2018 року 1536 грн., за жовтень 2018 року 13214 грн.:

4) пп. 49.18.3, п.п. ст. 49, п. 286.2 ст. 286 ПК України (із змінами і доповненнями), а саме: платником податку порушено встановлені терміни подання податкової декларації з плати за землю (земельного податку) за 2016 рік.

За результатами перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення рішення від 25.02.2019 року за № позивачу було збільшено податкові зобов`язання за платежем податок на прибуток на суму 487 368 грн. та нараховано 121 842 грн. штрафних санкцій, а також податковими повідомленнями - рішеннями від 25.02. 2019 року та 28. 02. 2019 року № , № , № , зменшено суму грошового зобов`язання за платежем єдиний податок на суму 32722, 47 грн., 2056, 16 грн. та 11577, 62 грн.

12.02.2019 року ФГ «Бондарук» подало до ГУ ДФС у Вінницькій області заперечення до акту перевірки № 126/1415/37836875 від 23.01.2019 року та просило визнати акт неправомірним та скасувати у частині: порушення позивачем пп. 291.51.3 п. 291.51 ст. 291 ПК України та пп.134.1.1 п. 134 ст. 134 ПК України.

Листом Головного управління ДФС у Вінницькій області № 2328/10/02-32-14-15 від 22.02.2019 року повідомлено позивача, що висновки акту від 23.01.2019 року №126/1415/37836875 залишено без змін, а заперечення ФГ «Бондарук» - без задоволення.

Що стосується наявності податкового боргу ФГ «Бондарук» станом на 1 січня 2016 року, то згідно даних інтегрованої картки платника податку 28.10.2015 року донараховано штрафні санкції за актом перевірки (поточний рік) на підставі податкового повідомлення-рішення (форма «Р») № від 28.10.2015 року в сумі 170 грн.; 09.11.2015 року збільшено боргу по штрафних санкціях нарахованих за актом у поточному році в сумі 170 грн.;

09.12.2015 року донараховано штрафні санкції за актом перевірки (поточний рік) на підставі податкового повідомлення-рішення (форма «Р») № від 10.12.2015 року в сумі 1020 грн.; 21.12.2015 року збільшено боргу по штрафних санкціях нарахованих за актом у поточному році в сумі 1020 грн.;

28.12.2015 року зараховано сплату суми податків і зборів єдиного внеску у сумі 1190 грн.; 28.12.2015 року зменшено боргу на суму 170 грн. по штрафних санкціях нарахованих за актом у поточному році (5.9). Нараховано пені (п.п. 129.1.1. ст. 129 ПК України) з 10.11.2015 року по 27.12.2015 року на податкове повідомлення рішення (форма «Р») № від 28.10.2015 року в сумі 5,90 грн. та заборгованість всього складає 1025,90 грн.;

28.12.2015 року зменшено боргу по штрафним санкціям нарахованих за актом у поточному році на суму 1020 грн. та нараховано пені (п.п. 129.1.1. ст. 129 ПК України) з 22.12.2015 року по 27.12.2015 року на податкове повідомлення рішення (форма «Р») № від 10.12.2015 року в сумі 4,43 грн. та заборгованість по пені станом на 31.12.2015 року всього складає 10,33 грн.

29.01.2016 року зараховано суму сплати податку 20 грн, чим погашено заборгованість по пені 10,33грн..

Також судом встановлено, що підставі акту про результати камеральної (електронної) перевірки даних, задекларованих у податковій звітності по ПДВ № 1031/15-01/37836875 від 28.10.2015 року, винесено податкове повідомлення - рішення № від 28.10.2015 року, яким ФГ «Бондарук» було нараховано штрафну санкцію за платежем з податку на додану вартість у сумі 170,00 грн.

Зазначена сума була видана під звіт із каси підприємства головному бухгалтеру ФГ «Бондарук» Гайовик Галині Михайлівні та в подальшому перерахована на вказані в повідомленні-рішенні реквізити, відповідно до виписки АТ «Райффайзен банк Аваль» від 11.11.2015 року та виписки по рахунку 0002 УК у м. Вінниці/м. Вінниця/14010100 від 11.11.2015 року (а.с. 63).

На підставі акту про результати камеральної (електронної) перевірки даних, задекларованих у податковій звітності по ПДВ № 1325/15-01/37836875 від 09.12.2015 року, винесено податкове повідомлення - рішення № від 10.12.2015 року яким ФГ «Бондарук» було нараховано штрафну санкцію за платежем з податку на додану вартість у сумі 1020 грн.

Для сплати цієї штрафної санкції кошти у сумі 600 грн. були видані під звіт із каси підприємства головному бухгалтеру ФГ «Бондарук» Гайовик Г.М. та в подальшому перераховані на вказані в повідомленні-рішенні реквізити, відповідно до виписки АТ «Райффайзен банк Аваль» від 24.12.2015 року та виписки по рахунку 0002 УК у м. Вінниці/м. Вінниця/14010100 від 24.12.2015 року (а.с. 64).

При цьому встановлено, що кошти у сумі 170 грн. та 600 грн. були сплачені головним бухгалтером ФГ «Бондарук» Гайовик Г.М. за особистим ідентифікаційним номером .

Крім того, 28.12.2015 року ФГ «Бондарук» на погашення зобов`язань за податковими повідомленнями-рішеннями від 28.10.2015 року та 10.12.2015 року було сплачено кошти у сумі 1190 грн., що підтверджується випискою по рахунку 0002 УК у м. Вінниці/м. Вінниця/14010100 від 28.12.2015 року (а.с. 65).

Згідно листа Управління Державної казначейської служби України у м. Вінниці Вінницької області № 02.52-06/786 від 19.06.2019 року вбачається, що відповідно до виписок по рахунку № НОМЕР_1 , на якому в 2015 році обліковувались надходження державного бюджету по місту Вінниці за ККДБ 14010100 «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)», на вищевказаний рахунок № НОМЕР_1 були зараховані кошти:11.11.2015 року в розмірі 170 грн. та 24.12.2015 року в розмірі 600 грн. від платника ОСОБА_2 ( НОМЕР_2 ) сплата грошових зобов`язань по актам перевірки від 28.10.2015 року №1031/15-01/37836875 та від 09.12.2015р. №1325/25-01/37836875; 28.12.2015 року в розмірі 1190 грн. від платника ФГ «Бондарук» (37836875) - податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) ФГ «Бондарук» через Гайовик Г.М.

Судом встановлено, що відповідно до листа № 7986/10/02-28-1504 від 23.02.2016 року Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області ФГ «Бондарук» () являється платником єдиного податку четвертої групи у 2016 році (а.с.66), тобто податковим органом підтверджено статус платника єдиного податку позивачу у 2016 році.

За результатами проведення судово-економічної експертизи, призначеної ухвалою суду від 12.06.2019 року, складено висновок експерта № 4935/19-21 від 22.01.2020 року відповідно до якого:

по першому питанню чи підтверджується документально перерахування коштів Фермерським господарством «Бондарук», , за результатами проведеної Вінницькою ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області камеральної (електронної) перевірки даних, оформленої Актом №1031/15-01/37836875 від 28.10.2015 року та податковим повідомленням - рішенням № від 28.10.2015 року ( відповідно до виписки АТ «Райфайзен банк Аваль» від 11.11.2015 року = на суму 170,00 грн. та виписки від 11.11.2015 року по рахунку № НОМЕР_3 УК у м. Вінниця 14010100 на суму 170,00 грн.) надано відповідь, що перерахування коштів ФГ «Бондарук» за результатами проведеної ОДПІ ГУ ДВС у Вінницькій області камеральної (електронної) перевірки даних, оформлених Актом № 1031/15-01/37836875 від 28.10.2015 року та податковим повідомленням-рішенням № від 28.10.2015 року (відповідно до виписки АТ «Райффайзен банк Аваль» від 11.11.2015 року на суму 170 грн. та виписки від 11.11.2015 року по рахунку № НОМЕР_1 УК у м. Вінниця 14010100 на суму 170 грн.) документально підтверджується;

по другому питанню чи підтверджується документально перерахування коштів Фермерським господарством «Бондарук», , за результатами проведеної Вінницькою ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області камеральної (електронної) перевірки даних, оформленої Актом №1325/15-01/37836875 від 09.12.2015 року та податковим повідомленням - рішенням № від 10.12.2015 року ( відповідно до виписки АТ «Райфайзен банк Аваль» від 24.12. 2015р. на суму 600,00 грн. та виписки від 24.12.2015 року по рахунку № НОМЕР_3 УК у м. Вінниця 14010100 на суму 600,00 грн.) надано відповідь, що перерахування коштів ФГ «Бондарук» за результатами проведеної ОДПІ ГУ ДВС у Вінницькій області камеральної (електронної) перевірки даних, оформлених Актом № 1325/15-01/37836875 від 09.12.2015 року та податковим повідомленням-рішенням № від 10.12.2015 року (відповідно до виписки АТ «Райффайзен банк Аваль» від 24.12.2015 року на суму 600 грн. та виписки від 24.12.2015 року по рахунку № НОМЕР_1 УК у м. Вінниця 14010100 на суму 600 грн.) документально підтверджується.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України.

Підпунктом 14.1.175.пункту 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до п.291.2 ст.291 ПК ( в редакції станом на 01.01.2016 року) спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою (п.291.3 ст.291 ПК).

Суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на чотири групи платників єдиного податку:

До четвертої групи відносяться сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків.

Відповідно до п.291.5-1.3. ст.291.5-1 ПК не можуть бути платниками єдиного податку четвертої групи, зокрема, суб`єкти господарювання, які станом на 1 січня базового (звітного) року мають податковий борг, за винятком безнадійного податкового боргу, який виник внаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

П.294.1 ст.294 ПК визначено, що податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку першої, другої та четвертої груп є календарний рік.

Платники єдиного податку четвертої групи самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням платника податку та місцем розташування земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу (ст.295.9 ПК).

Відповідно до п.297.1 ст.297 ПК платники єдиного податку звільняються від обов`язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з таких податків і зборів:

1) податку на прибуток підприємств;

2) податку на доходи фізичних осіб у частині доходів (об`єкта оподаткування), що отримані в результаті господарської діяльності платника єдиного податку першої - третьої групи (фізичної особи) та оподатковані згідно з цією главою;

3) податку на додану вартість з операцій з постачання товарів, робіт та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, крім податку на додану вартість, що сплачується фізичними особами та юридичними особами, які обрали ставку єдиного податку, визначену підпунктом 1 пункту 293.3 статті 293 цього Кодексу, а також що сплачується платниками єдиного податку четвертої групи;

4) податку на майно (в частині земельного податку), крім земельного податку за земельні ділянки, що не використовуються платниками єдиного податку першої - третьої груп для провадження господарської діяльності та платниками єдиного податку четвертої групи для ведення сільськогосподарського товаровиробництва;

5) рентної плати за спеціальне використання води платниками єдиного податку четвертої групи.

П.298.8 ст.298 ПК передбачено, що порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування платниками єдиного податку четвертої групи здійснюється відповідно до підпунктів 298.8.1-298.8.4 цієї статті.

Відповідно до п.п.298.8.1 ст.298 ПК сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають до 20 лютого поточного року:

загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку);

звітну податкову декларацію з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки - контролюючому органу за місцем розташування такої земельної ділянки;

розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову та митну політику;

відомості (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок.

У відомостях (довідці) про наявність земельних ділянок зазначаються дані про кожний документ, що встановлює право власності та/або користування земельними ділянками, у тому числі про кожний договір оренди земельної частки (паю).

Статтею 299 ПК встановлено порядок реєстрації та анулювання реєстрації платників єдиного податку

Так, реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

У разі відсутності визначених цим Кодексом підстав для відмови у реєстрації суб`єкта господарювання як платника єдиного податку контролюючий орган зобов`язаний протягом двох робочих днів від дати надходження заяви щодо переходу на спрощену систему оподаткування зареєструвати таку особу платником єдиного податку.

П.299.6 ст.299 ПК визначено виключні підстави для прийняття контролюючим органом рішення про відмову у реєстрації суб`єкта господарювання як платника єдиного податку:

1) невідповідність такого суб`єкта вимогам, встановленим статтею 291 цього Кодексу;

2) наявність у суб`єкта господарювання, який утворюється у результаті реорганізації (крім перетворення) будь-якого платника податку, непогашених податкових зобов`язань чи податкового боргу, що виникли до такої реорганізації;

3) недотримання таким суб`єктом вимог, встановлених підпунктом 298.1.4 пункту 298.1 статті 298 цього Кодексу.

Відповідно до п.299.10 ст.299 ПК реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі:

1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву;

2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення;

3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу;

4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків.

Абз. 2 п.299.11 ст.299 ПК передбачено, що у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення виїзних документальних перевірок платника єдиного податку четвертої групи невідповідності вимогам підпункту 4 пункту 291.4 та пункту 291.5-1 статті 291 цього Кодексу (291.5-1.3. суб`єкт господарювання, який станом на 1 січня базового (звітного) року має податковий борг, за винятком безнадійного податкового боргу, який виник внаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) у податковому (звітному) році або у попередніх періодах, такому платнику за такі періоди нараховуються податки та збори, від сплати яких він звільнявся як платник єдиного податку четвертої групи, та штрафні (фінансові) санкції (штрафи), передбачені главою 11 розділу II цього Кодексу. Такий платник податку зобов`язаний перейти до сплати податків за загальною системою оподаткування, починаючи з наступного місяця після місяця, у якому встановлено таке порушення.

Статтею 19 ПК України визначено представників платника податків:

Платник податків веде справи, пов`язані зі сплатою податків, особисто або через свого представника. Особиста участь платника податків в податкових відносинах не позбавляє його права мати свого представника, як і участь податкового представника не позбавляє платника податків права на особисту участь у таких відносинах.

Представниками платника податків визнаються особи, які можуть здійснювати представництво його законних інтересів та ведення справ, пов`язаних із сплатою податків, на підставі закону або довіреності. Довіреність, видана платником податків - фізичною особою на представництво його інтересів та ведення справ, пов`язаних із сплатою податків, має бути засвідчена відповідно до чинного законодавства.

Представник платника податків користується правами, встановленими цим Кодексом для платників податків.

П.п.4.1.4. п.4.1. ст.4 Податкового кодексу України встановлює, що презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Відповідно до п. 56.21 ст.56 Податкового Кодексу України регламентує, що у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно - правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Із системного аналізу зазначених норм ст.4 та ст.56 ПК, суб`єкт владних повноважень під час прийняття рішень зобов`язаний дотримуватись встановленої законом процедури, з урахуванням принципу пропорційності, зокрема з дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване таке рішення контролюючого органу.

Крім того, надаючи оцінку спірним правовідносинам суд також враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, у справі "Рисовський проти України" ЄСПЛ зазначив про особливу важливість принципу "належного урядування", який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП], заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, "Онер`їлдіз проти Туреччини" [ВП], заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.comS.r.l. проти Молдови", заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і "Москаль проти Польщі", заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року).

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії", заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії", заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини", п. 128, та "Беєлер проти Італії", п. 119).

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі "Лелас проти Хорватії", п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки", п. 58, а також рішення у справі "Ґаші проти Хорватії", заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі "Трґо проти Хорватії", заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року).

Натомість у спорі між сторонами судом встановлено недотримання відповідачем принципу "належного урядування" в розумінні практики ЄСПЛ.

Так, відповідач підтвердив позивачу статус платника єдиного податку четвертої групи в 2016 році, тобто його відповідність вимогам Податкового кодексу, встановлених для таких платників.

Разом з тим, через значний проміжок часу, податковим органом під час проведення перевірки виявлено наявність заборгованості станом на 01.01.2016 року в розмірі 10,33 грн. При цьому, відповідно до вимог п.п.298.8.1 ст.298 ПК сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають до 20 лютого поточного року пакет документів, а податковий орган в свою чергу перевіряє відповідність суб`єкта вимогам ст.291 ПК України та підтверджує його статус або відмовляє в такому.

Тобто відповідачем для підтвердження позивачу статусу платника єдиного податку четвертої групи здійснювалася перевірка його відповідності ст.291 ПК, в тому числі відповідач повинен був досліджувати питання про наявність податкового боргу та за наявності такого відмовити у підтвердженні відповідного статусу. В такому випадку позивач мав би перейти на сплату інших податків і зборів, визначених Податковим кодексом в 2016 році, і не ніс би відповідальності у вигляді штрафних санкцій, нарахованих йому податковим органом за наслідками перевірки, що в даному випадку є надмірним тягарем, який виник внаслідок помилки державного органу.

В даному випадку, позивачем було сплачено суму зобов`язань визначених податковими повідомленнями рішеннями від 28.10.2015 року та 09.12.2015 року та не було відомо про нарахування пені та наявність боргу станом на 01.01.2016 року.

Згідно листа Управління Державної казначейської служби України у м. Вінниці Вінницької області № 02.52-06/786 від 19.06.2019 року вбачається, що відповідно до виписок по рахунку № НОМЕР_1 , на якому в 2015 році обліковувались надходження державного бюджету по місту Вінниці за ККДБ 14010100 «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)», на вищевказаний рахунок № НОМЕР_1 були зараховані кошти:11.11.2015 року в розмірі 170 грн. та 24.12.2015 року в розмірі 600 грн. від платника ОСОБА_2 ( НОМЕР_2 ) сплата грошових зобов`язань по актам перевірки від 28.10.2015 року №1031/15-01/37836875 та від 09.12.2015р. №1325/25-01/37836875; 28.12.2015 року в розмірі 1190 грн. від платника ФГ «Бондарук» (37836875) - податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) ФГ «Бондарук» через Гайовик ОСОБА_3 ..

Разом з тим, згідно даних облікової картки платника зарахування коштів 11.11.2015 року та 24.12.2015 року не відбулося, так як платником в даних випадках була ОСОБА_2 , а тому позивачу нараховано пеню.

Що стосується висновку експерта за результатами судово-економічної експертизи від 22.01.2020 року №4935/19-21, то суд звертає увагу, що за своїм змістом він грунтується виключно на аналізі нормативно-правових актів, їх застосуванні до спірних правовідносин і стосується питань права, що суперечить ч.2 ст.101 КАС України, оскільки при розгляді справи судом правову оцінку обставинам справи надає суд, такі функції суду не можуть підмінятися експертом. А тому суд критично ставиться до такого висновку експерта та задовольняє позов з інших мотивів наведених вище.

Враховуючи наведене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення -скасуванню.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з того, що згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені ним судові витрати зі сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення Головного управління ДФС у Вінницькій області від 25.02.2019 року за № , № , № та від 28.02.2019 року за № .

Стягнути на користь Фермерського господарства «Бондарук» сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 9833,43 грн. (дев`ять тисяч вісімсот тридцять три гривень 43 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено та підписано суддею 26.03.2020 року.

Позивач: Фермерське господарство «Бондарук» (, вул. Гонти, 30а, м. Вінниця, 21100)

Відповідач: Головне управління ДПС у Вінницькій області ( , м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100).

Суддя Шаповалова Тетяна Михайлівна