Справа № 137/101/17
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2020-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

17 березня 2020 р. Справа № 137/101/17

Вінницький окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Крапівницької Н.Л.,

суддів: Воробйової І.А.,

Мультян М.Б.,

розглянувши у письмовому провадженні в місті Вінниці

заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Літинського районного суду від 28.03.2017 року в адміністративній справі №137/101/17 за позовом:

ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області

про визнання протиправними дій щодо відмови у перерахунку пенсії та зменшення її розміру і зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Літинського районного суду Вінницької області перебувала адміністративна справа №137/101/17 за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Літинському районі Вінницької області про визнання протиправними дій щодо відмови у перерахунку пенсії та зменшення її розміру і зобов`язання вчинення певних дій.

Постановою Літинського районного суду Вінницької області від 28.03.2017 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду України у Літинському районі Вінницької області відмовлено повністю.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24.05.2017 року постанову Літинського районного суду від 28.03.2017 року в адміністративній справі №137/101/17 за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Літинському районі Вінницької області про визнання протиправними дій щодо відмови у перерахунку пенсії та зменшення її розміру і зобов`язання вчинення певних дій скасовано. Прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність управління Пенсійного Фонду України у Літинському районі Вінницької області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за вислугу років у розмірі 90% від розміру середнього заробітку за посадою, з якої вийшов на пенсію. Зобов`язано управління Пенсійного фонду України у Літинському районі Вінницької області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , виходячи із розрахунку 90% від розміру середнього заробітку згідно довідки прокуратури Вінницької області №18/154 від 20.11.2012 року з 26.12.2015 року.

14.01.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся із заявою до Літинського районного суду Вінницької області про перегляд, у зв`язку з виключними обставинами, постанови Літинського районного суду Вінницької області від 28 березня 2017 в частині визнання протиправними дій управління Пенсійного Фонду України у Літинському районі Вінницької області щодо відмови у перерахунку пенсії і зобов`язанні вчинення в цій частині дій.

В обґрунтування поданої заяви вказано, що рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 року № 7-р(ІІ)2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. При цьому, установлено такий порядок виконання цього рішення: частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення; частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: "20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому, пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 15.01.2020 року адміністративну справа №137/101/17 за заявою ОСОБА_1 про перегляд, у зв`язку із виключними обставинами постанови Літинського районного суду Вінницької області від 28.03.2017 року в частині визнання протиправними дій управління Пенсійного Фонду України у Літинському районі Вінницької області щодо відмови у перерахунку пенсії і зобов`язанні вчинення в цій частині дій, передано на розгляд до Вінницького окружного адміністративного суду.

14.02.2020 року адміністративна справа №137/101/17 за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Літинському районі Вінницької області про визнання протиправними дій щодо відмови у перерахунку пенсії та зменшення її розміру і зобов`язання вчинення певних дій надійшла на адресу Вінницького окружного адміністративного суду.

Ухвалою суду від 19.02.2020 року прийнято до свого провадження адміністративну справу №137/101/17 за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Літинському районі Вінницької області про визнання протиправними дій щодо відмови у перерахунку пенсії та зменшення її розміру і зобов`язання вчинення певних дій та допущено заміну первинного відповідача у справі - управління Пенсійного фонду України у Літинському районі Вінницької області його правонаступником - Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Ухвалою суду від 19.02.2020 року призначено розгляд заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Літинського районного суду Вінницької області від 28.03.2017 року у справі №137/101/17 до розгляду на 17.03.2020 року о 13:00 в залі судового засідання №4 Вінницького окружного адміністративного суду, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Брацлавська, 14.

26.02.2020 року на адресу суду надійшла від ОСОБА_1 заява, у якій останній просить суд повернути йому сплачений судовий збір за подання до адміністративного суду заяви про перегляд постанови Літинського районного суду Вінницької області від 28 березня 2017 року.

03.03.2020 року на адресу суду від представника Відповідача надійшов відзив на заяву про перегляд рішення суду за виключними обставинами, у якому останній заперечує проти задоволення адміністративного позову. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що на момент звернення Позивача із заявою про перерахунок пенсії положення частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року № 1697-VII були чинними, а тому, прийняття рішення Конституційним Судом України від 13.12.2019 року у справі №7-р(ІІ)2019 на спірні правовідносини не впливає, оскільки останні виникли до прийняття зазначеного рішення.

У судове засідання учасники справи не прибули, про дату, час та місце його проведення повідомлялись завчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Разом із тим, від сторін на адресу суду надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути заяву Позивача про перегляд за виключними обставинами судового рішення за відсутності учасників справи в письмовому провадженні. При цьому, згідно частини 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі, при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України з 1997 року та отримує пенсію за вислугою років.

У зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорсько-слідчим працівникам, позивач 26.12.2016 року звернувся до відповідача з заявою про перерахунок раніше призначеної йому пенсії відповідно до довідки прокуратури Вінницької області №187-277 від 21.12.2016 року.

Листом №559/06-33-2/02-1 від 12.03.2016 року відповідач відмовив у проведенні перерахунку пенсії Позивача з посиланням на ряд змін у законодавстві про пенсійне забезпечення прокурорів та відсутність, на даний час, законних підстав для проведення такого перерахунку.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом пункту шостого частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Статтею першою Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Умови пенсійного забезпечення відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників до 15.07.2015 року визначалися Законом України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ.

Відповідно до частини 13 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з частиною 18 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день йогозвільнення з роботи.

Колегія суддів зазначає, що станом на дату призначення пенсії Позивачу, положення статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ передбачали її виплату, а також можливість її перерахунку, зокрема, у зв`язку зі збільшенням розміру місячного заробітку (працюючого прокурора) за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію.

Разом із тим, станом на дату звернення Позивача із заявою про перерахунок пенсії правове регулювання відносин, що виникають у сфері пенсійного забезпечення прокурорів змінилося.

01.04.2015 року набрав чинності Закон № 213-VIII (крім, зокрема, положень пункту 15 розділу І цього Закону, що стосуються внесення змін до статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року № 1697-VII, які набрали чинності з 25.04.2015 року) ч. 15 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ замінено чотирма частинами у новій редакції (15-18).

Зокрема, частина п`ятнадцята (у новій редакції цієї статті) окрім іншого передбачає, що "максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність".

Щодо умов і порядку перерахунку такої пенсії, слід зазначити, що з 01.01.2015 року частину 18 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ викладено у новій редакції (у відповідності до Закону України від 28.12.2014 року № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України"), відповідно до якої умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Поряд із цим, з 15.07.2015 року набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року № 1697-VII (за винятком окремих його положень), який також містить положення щодо пенсійного забезпечення працівників прокуратури (стаття 86).

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 розділу ХІІ Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року № 1697-VII з набранням чинності цим Законом таким, що втратив чинність, зокрема, є Закон України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ, крім частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1.

Норми щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ, містились у частинах тринадцятій, вісімнадцятій статті 50-1 цього Закону, отже з набранням чинності Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року № 1697-VIІ ці положення статті 50-1 втратили чинність.

Стосовно правового регулювання перерахунку пенсії за Законом України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року № 1697-VII, слід зазначити, що згідно з частиною 13 статті 86 цього Закону пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами.

Згідно з частиною 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року № 1697-VII (у редакції Закону України від 28.12.2014 року № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України") умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Станом на дату звернення Позивача із заявою про перерахунок його пенсії, положення статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ (крім частин третьої, четвертої, шостої, одинадцятої) втратили чинність згідно з Законом України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VII. Визначення умов і порядку перерахунку пенсій, призначених працівникам прокуратури, за вказаним Законом віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України.

Відсутність затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури (як було передбачено частиною 18 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ, а потім - частиною 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року № 1697-VII) зумовило неможливість проведення відповідачем відповідно перерахунку.

Аналогічні правові висновки були викладені у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 року по справі № 127/11766/16-а, від 14.02.2018 року по справі № 569/5531/16-а, від 22.08.2018 року по справі № 754/15912/16-а тощо.

Разом із тим, рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019 (далі - Рішення № 7-р(ІІ)/2019) положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року № 1697-VII визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Аналогічна за змістом норма міститься у статті 91 Закону України від 13.07.2017 року № 2136-VIII "Про Конституційний Суд України".

Згідно з пунктом першим частини 5 статті 361 КАС України підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Частиною четвертою статті 368 КАС України передбачено, що за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Ухвалення Конституційним Судом України рішення про визнання неконституційною норми закону, який застосований судом до спірних відносин, є підставою для перегляду рішення суду за виключними обставинами.

Водночас, норма закону, визнана Конституційним Судом України неконституційною, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про її неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Колегія суддів зазначає, що у пункті 2 резолютивної частини Рішення № 7-р(ІІ)/2019 визначено, що положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, відповідні положення втратили чинність з 13.12.2019 року.

Згідно з частиною першою статті 58 Конституції України закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у Рішенні від 09.02.1999 року № 1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що у регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма). За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто, до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Проте, надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Окрім того, колегія суддів враховує, що за змістом частини першої статті 97 Закону України "Про Конституційний Суд України" Суд у рішенні, висновку може встановити порядок і строки їх виконання.

Так, Конституційний Суд України у пункті 3 резолютивної частини Рішення № 7-р(ІІ)/2019 встановив такий порядок його виконання:

- частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

"20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

Отже, Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року № 1697-VII з 13.12.2019 року не містить вимоги про необхідність визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінетом Міністрів України.

Оскільки станом на день звернення Позивача до органу Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії, останній діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, відповідно, колегія суддів не встановила у його діях протиправності.

Відтак, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд, у зв`язку з виключними обставинами, постанови Літинського районного суду Вінницької області від 28 березня 2017 в частині визнання протиправними дій управління Пенсійного Фонду України у Літинському районі Вінницької області щодо відмови у перерахунку пенсії і зобов`язанні вчинення в цій частині дій, слід відмовити.

Щодо заяви ОСОБА_1 про повернення сплаченого судового збору за подання до адміністративного суду заяви про перегляд постанови Літинського районного-суду Вінницької області від 28 березня 2017 року у зв`язку з виключними обставинами в загальній сумі 704 грн, суд зазначає.

Як зазначено вище, дана заява надійшла на адресу суду 26.02.2020 року та обґрунтована відсутністю, станом на час подання до суду (11.01.2020 року) чітко визначено необхідність сплати судового збору за подання до адміністративного суду заяви про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Позивач вказує, що Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України, щодо вдосконалення порядку судових справ» від 15.01.2020 року (ч.4 ст.364 КАС України) чітко визначено, що судовий збір за подання і розгляд заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами не, сплачується».

Відтак, на думку ОСОБА_1 , наявні підстави для повернення йому сплаченого судового збору за подання до адміністративного суду заяви про перегляд постанови Літинського районного-суду Вінницької області від 28 березня 2017 року у зв`язку з виключними обставинами в загальній сумі 704 грн.

Визначаючись щодо заяви позивача про повернення судового збору, суд керується та виходить з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 361 КАСУ від 01.01.2020 року (у редакції що діяла на момент звернення до суду з первинною заявою 11.01.2020 року) Підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є: 1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане; 2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено судове рішення; 3) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні цієї справи судом.

Частиною 4 статті 364 КАСУ від 01.01.2020 року (у редакції що діяла на момент звернення до суду з первинною заявою 11.01.2020 року) передбачено, що за подання і розгляд заяви з підстави, визначеної пунктом 3 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, судовий збір не сплачується.

У силу ч.1 ст. 4 Закону "Про судовий збір" 01.01.2020 року (у редакції що діяла на момент звернення до суду з первинною заявою 11.01.2020 року), судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставки судового збору, зокрема, за подання до суду заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, встановлюються у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги (п.п.6 п.1 ч.2 ст. 4 Закону "Про судовий збір" 01.01.2020 року).

Враховуючи вищезазначене, на момент звернення ОСОБА_1 з первинною заявою 14.01.2020 року, законодавством чітко визначено необхідність сплати судового збору за подання до адміністративного суду заяви про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами у відповідному розмірі, що останнім і здійснено.

Посилання ОСОБА_1 на Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку судових справ» від 13.02.2020 року, як на підставу повернення судового збору за подання заяви про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, судом не береться до уваги, оскільки він прийнятий після звернення останнього до суду із первинною заявою та відповідно сплати судового збору, відтак не може застосовуватись до вказаних правовідносин.

З огляду на викладене, заява Позивача про повернення судового збору задоволенню не підлягає, а питання розподілу судових витрат у даній справі, судом не вирішується.

Керуючись статтями 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд, у зв`язку з виключними обставинами, постанови Літинського районного суду Вінницької області за №137/101/17 від 28 березня 2017 року в частині визнання протиправними дій управління Пенсійного Фонду України у Літинському районі Вінницької області щодо відмови у перерахунку пенсії і зобов`язанні вчинення в цій частині дій відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , т. моб. АДРЕСА_2 );

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, адреса: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, Вінницька область, 21100).

Головуючий суддя Н.Л. Крапівницька

Судді: І.А. Воробйова

М.Б. Мультян