Справа № 520/2538/2020
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2020-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

30 березня 2020 р. № 520/2538/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зоркіної Ю.В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1 ) до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради (просп. Науки, буд. 17-А, м. Харків, 61166, ) про визнання дії протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить суд:

визнати неправомірні дії Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради в відмові нарахувати та виплатити суму пільг на оплату житлово-комунальних послуг у грошовій формі, виходячи з 100% пільги на всіх членів сім`ї по квартирі АДРЕСА_1 ;

зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради нарахувати та виплатити суму пільг на оплату житлово-комунальних послуг у грошовій формі, виходячи з 100% пільги на всіх членів сім`ї: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 .

В обґрунтування вказаних вимог позивач зазначав, що він є інвалідом війни ІІ групи, у зв`язку з чим, згідно вимог ст.ст.2,7,13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» йому та членам його родини, що мешкають разом з ним надаються пільги щодо плати за житло, комунальні послуги та паливо, проте відповідачем протиправно у наданні пільг у розмірі 100 знижки відмовлено.

Ухвалою від 27.02.2020 у справі відкрито провадження та запропоновано відповідачу надати відзив на адміністративний позов.

12.03.2020 відповідачем надано відзив на адміністративний позов, у якому зазначено, що у спірних правовідносинах відповідач діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, оскільки до членів родини позивача належить лише його дружина, розмір пільг обрахований у межах соціальних норм з розрахунку 100 відсотків на двох осіб та додатково 75 відсотків на трьох осіб, які мають самостійні пільги у відповідності до вимог ст.12 Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд встановив наступні обставини.

Позивач є особою з інвалідністю внаслідок війни 2-ї групи та мешкає за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб (довідка про склад сім`ї) від 10.02.2020 № е74fае37-9297-4728-аа55-b113d8508d35 за вказаною адресою разом з позивачем зареєстровані: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6

Позивачем подано до відповідача заяву про встановлення пільг по сплаті за користування житлово-комунальними послугами, за результатами розгляду якої листом від 23.01.2020 № М-1-35/0/309-20.02.-39 повідомлено, що позивач має пільговий статус «особа з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи», перебуває на обліку в ЄДАР осіб, які мають право на пільги в Шевченківському районі м.Харкова та відповідно має право на 100 відсоткову знижку по сплаті за користування житлово-комунальними послугами у межах середніх норм споживання. Зазначено, що до членів сім`ї при наданні пільг належить дружина ОСОБА_3 . На інших осіб, які проживають за вказаною адресою зазначена пільга не поширюється, крім того за вказаною адресою зареєстрований ОСОБА_4 , який має статус «учасник бойових дій» з сім`єю з двох осіб, який має самостійні пільги по сплаті за користування житлово-комунальними послугами за Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі 75 % .

Вважаючи відмову оформлену листом від 23.01.2020 необґрунтованою позивач звернувся до суду.

По суті заявлених позовних вимог суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-ХІІ (далі по тесту Закон № 3551-ХІІ) цей закон спрямований на захист ветеранів війни шляхом: створення належних умов для підтримання здоров`я й активного довголіття; організації соціального та інших видів обслуговування, зміцнення матеріально-технічної бази створених для цієї мети закладів і служб та підготовки відповідних спеціалістів; виконання цільових програм соціального і правового захисту ветеранів війни; надання пільг, переваг та соціальних гарантій у процесі трудової діяльності відповідно до професійної підготовки і з урахуванням стану здоров`я.

Згідно п. 4-6 ч. 1 ст. 13 Закону № 3551-ХІІ особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам надаються такі пільги:

100-процентна знижка плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством (21 кв. метр загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю);

100-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання. Площа житла, на яку надається знижка, при розрахунках плати за опалення становить 21 кв. метр опалювальної площі на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю. Для сімей, що складаються лише з непрацездатних осіб, надається 100-процентна знижка за користування газом для опалювання житла на подвійний розмір нормативної опалювальної площі (42 кв. метри на кожну особу, яка має право на знижку плати, та 21 кв. метр на сім`ю);

100-процентна знижка вартості палива, в тому числі рідкого, в межах норм, встановлених для продажу населенню, для осіб, які проживають у будинках, що не мають центрального опалення

Пільги щодо плати за житло, комунальні послуги та паливо, передбачені пунктами 4-6 цієї статті, надаються інвалідам війни та членам їх сімей, які проживають разом з ними, незалежно від виду житла чи форми власності на нього (ч. 2 ст. 13 Закону № 3551-ХІІ).

Відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок надання пільг, передбачених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 16.02.1994 № 94 пільги щодо оплати житла та комунальних послуг надаються ветеранам війни, особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, і особам, на яких поширюється чинність зазначеного Закону, незалежно від того, хто є наймачем і яка форма власності житлового фонду, з урахуванням членів їх сім`ї, які проживають разом з ними, виходячи із встановлених чинним законодавством норм житла та розміру плати за користування ним.

Постановою КМУ від 17.04.2019 № 373 «Деякі питання надання житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг у грошовій формі» визначено, що якщо в одному житловому приміщенні право на пільги на оплату житлово-комунальних послуг мають кілька пільговиків, розрахунок суми пільги здійснюється одному із таких пільговиків, який має право на більший за розміром відсоток знижки плати, з урахуванням розміру пільг інших пільговиків (пункт 6 постанови)

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" фінансування витрат, пов`язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів.

Частиною 3 ст. 102 Бюджетного кодексу України встановлено, що за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот надаються житлові субсидії населенню та пільги ветеранам війни; особам, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Приписами ч. 5 ст. 51 Бюджетного кодексу України визначено, що при наданні пільг та здійсненні видатків з бюджету щодо їх виплати до членів сім`ї пільговика належать: дружина (чоловік), їхні неповнолітні діти (до 18 років); неодружені повнолітні діти, визнані інвалідами з дитинства I та II групи або інвалідами I групи; особа, яка проживає разом з інвалідом війни I групи та доглядає за ним, за умови що інвалід війни не перебуває у шлюбі; непрацездатні батьки; особа, яка знаходиться під опікою або піклуванням громадянина, який має право на пільги, та проживає разом з ним.

Проаналізувавши зміст наведених правових норм, суд зазначає, що Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" визначає види пільг та категорії осіб, на яких вони поширюються, а Бюджетний кодекс України конкретизує певні процедури та критерії надання таких пільг. При цьому, норми зазначених актів законодавства, на думку суд, повинні застосовуватись в їх сукупності, оскільки не суперечать, а доповнюють одна одну.

Зокрема, ст. 51 Бюджетного кодексу України, зміст якої наведено вище, конкретизовано вимоги до членів сім`ї пільговика, які враховуються при наданні пільг.

Доказів того, що інші особи (окрім дружини позивача), які зареєстровані у квартирі за адресою АДРЕСА_1 належать до осіб , визначених ч.5 ст.51 Бюджетного кодексу України матеріали справи не містять. Тоді як факт родинних відносин в розумінні сімейного чи цивільного законодавства, а також спільне проживання з позивачем і ведення спільного господарства, сам по собі не є достатньою підставою для віднесення осіб, які мешкають разом з позивачем, окрім дружини, до категорії осіб, передбачених ст. 51 Бюджетного кодексу України.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , його дружина ОСОБА_5 та їх неповнолітній син ОСОБА_6 не є членами сім`ї позивача, на яких згідно з положеннями законодавства надається знижка у розмірі 100 відсотків на оплату за користування комунальними послугами.

Суд не знаходить підстав для поширення на спірні правовідносини положень рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») з огляду на те, що про тлумачення положень Закону № 3551-ХІІ в зазначеному рішенні не йдеться.

Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15.05.2019 у справі 219/10374/15.

Щодо посилань позивача на положення рішень Конституційного Суду України від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 58, 60 Закону України "Про Державний бюджет України на 2001 рік" та Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пунктів 2, 3, 4, 5, 8, 9 частини першої статті 58 Закону України "Про Державний бюджет України на 2001 рік" і підпункту 1 пункту 1 Закону України "Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів" (справа щодо пільг, компенсацій і гарантій) та від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" (справа про соціальні гарантії громадян), то суд вважає їх не обґрунтованими, оскільки вказані рішення стосувалися обмеження пільг та соціальних гарантій та не визначали складу членів сім`є особи, яка має право на пільги в порядку, визначеному Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до ст.ст. 7,9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 241-247, 255, 293, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення виготовлено 30.03.2020

Суддя Зоркіна Ю.В.