Справа № 295/18383/19
Суддя: Семенцова Л. М.
Дата ухвалення: 2020-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2020 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду міста Житомира Семенцова Л.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до тимчасово виконуючого обов`язки начальника сектору телекомунікацій Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Носадчука Євгена Петровича про визнання протиправним та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що постановою т. в. о. начальника сектору телекомунікацій УПП в Житомирській області Носадчука Є.П. серії НК № 319126 від 09.12.2019 року в справі про адміністративне правопорушення її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425,00 грн. Позивач вказала, що 09.12.2019 року близько 10-ї год. вона підійшла до свого автомобіля марки «Volvo V40», д.н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований навпроти будівлі за адресою: м. Житомир, вул. Велика Бердичівська, 2, та сіла в нього, після чого відповідач звернувся до неї вимогою надати документи, серед яких вказав на страховий поліс, на підставі того, що вона скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме здійснила зупинку автомобіля в зоні дії знаку 5.41.1 «Пункт зупинки автобуса», чим порушила п. 15.9. «е» Правил дорожнього руху. Законних підстав пред`явити поліс в даному випадку вона не вбачала. Також позивач указала, що Правил дорожнього руху вона не порушувала.

Тому позивач просить визнати дії відповідача щодо складання постанови серії НК № 319126 від 09.12.2019 року про адміністративне правопорушення про накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн. за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП незаконними, визнати дану постанову протиправною та скасувати її, а провадження у справі закрити.

Ухвалою судді Богунського районного суду міста Житомира від 13.12.2019 року у зазначеній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін.

Від відповідача до суду не надходило відзиву на позовну заяву та надійшло письмове клопотання, в якому зазначено про невизнання позову, з доданим до нього витягом з Централізованої бази даних МТСБУ станом на 09.12.2019 року, згідно якого поліс на транспортний засіб із номером НОМЕР_1 не знайдено.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач була притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн., що підтверджується постановою т. в. о. начальника сектору телекомунікацій УПП в Житомирській області Носадчука Є.П. серії НК № 319126 від 09.12.2019 року, згідно якої позивач 09.12.2019 року о 10-15 год. в м. Житомирі, по вул. Великій Бердичівській, 2 здійснила зупинку автомобіля в зоні дії знаку 5.41.1 «Пункт зупинки автобуса», чим порушила п. 15.9 «е» Правил дорожнього руху, та не мала при собі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушила п. 2.1 «г» ПДР.

У п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Статтею 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху, проїзд на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху та порушення інших правил дорожнього руху.

Пунктом 15.9 «е» Правил дорожнього руху визначено, що зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знаку такої зупинки х обох боків.

Відповідно до ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Як встановлено пунктом 2.1 «г» Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 258 КУпАП України протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 280 КУпАП України визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При винесенні постанови інспектором повинно бути з`ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, але встановлені при розгляді справи обставини свідчать про неналежне з`ясування всіх обставин інспектором, що призвело до прийняття неправильного рішення по справі.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Ухвалою судді від 13.12.2019 року відповідачу запропоновано подати письмові заперечення проти позовної заяви та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються.

Однак відповідач не надав до суду відзиву на позовну заяву, направивши до суду витяг із Централізованої бази даних МТСБУ станом на 09.12.2019 року, з якого вбачається, що поліс на транспортний засіб із номером НОМЕР_1 не знайдено.

В оскаржуваній постанові не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок посадової особи про встановлення факту вчинення правопорушення, відсутнє посилання на докази, що в цілому свідчить про відсутність належного обґрунтування наведених в оскаржуваній постанові обставин та їх доведеності допустимими доказами, що призвели до притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Що стосується притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, то необхідно вказати, що право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та полісу (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Такі висновки викладені в постанові Верховного Суду від 25.09.2019 року у справах № 127/19283/17.

А також постанові від 21.11.2019 року у справі № 522/22180/16-а Верховний Суд зазначив, що не заслуговують на увагу зауваження позивача стосовно неможливості перевірки наявності у водія полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів поза межами процедур складання протоколу щодо порушення правил дорожнього руху чи оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди з таких підстав. Імперативні приписи абзацу другого частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух» і пункту 21.3 статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зобов`язують осіб, що керують транспортними засобами, мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Виключення з цього правила встановлені у пункті 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». З указаним законодавчо визначеним обов`язком водіїв корелюються встановлені пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» та статтею 53 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» повноваження органів Національної поліції щодо перевірки дотримання правил дорожнього руху, в тому числі в аспекті наявності у водія відповідного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Суд приймає до уваги наданий відповідачем витяг з Централізованої бази даних МТСБУ, відповідно до якого станом на 09.12.2019 року поліс на транспортний засіб із номером НОМЕР_1 не знайдено, що підтверджує відсутність у позивача поліса станом на 09.12.2019 року.

За таких обставин оскаржувана позивачем постанова в частині притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП була винесена правомірно та складена повноважною особою, тому підстав для визнання протиправними дій та рішень суб`єкта владних повноважень, а також скасування постанови в цій частині вимог позову суд не знаходить.

Поряд із тим, відповідачем не надано доказів на підтвердження правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки відповідачем не спростовано доводів позивача в цій частині вимог та не подано жодного безспірного доказу, який би свідчив про вчинення позивачем зазначеного адміністративного правопорушення. Так як відповідачем не виконано обов`язку щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення у виді вказаної постанови щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, тому суд вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з чим постанова у цій частині є протиправною і підлягає скасуванню, а справа в цій частині - закриттю.

Частиною 2 ст. 36 КУпАП визначено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Варто зауважити, що на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП стягнення в оскаржуваній постанові накладено за два адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП, в межах санкції ч. 1 ст. 126 КУпАП, тобто встановленої за більш серйозне правопорушення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн., притягнення позивача до адміністративної відповідальності за якою суд вважає правомірним.

Позивач звільнена від сплати судового збору за подання до суду адміністративного позову на підставі ч. 5 ст. 288 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 36, 122, 126, 251, 258, 279, 280, 283, 287, 288, 293 КУпАП, ст. ст. 5, 6, 72-77, 242-246, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову тимчасово виконуючого обов`язки начальника сектору телекомунікацій Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Носадчука Євгена Петровича про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 319126 від 09 грудня 2019 року, в частині притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

У задоволенні решти вимог позову відмовити.

Залишити без змін постанову тимчасово виконуючого обов`язки начальника сектору телекомунікацій Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Носадчука Євгена Петровича про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 319126 від 09 грудня 2019 року, в частині притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Богунський районний суд міста Житомира до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).

Відповідач: тимчасово виконуючий обов`язки начальника сектору телекомунікацій Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Носадчук Євген Петрович (адреса: 10031, м. Житомир, Покровська, 96).

Суддя Л.М. Семенцова