Справа № 1.380.2019.004536
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2020-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

31 березня 2020 року
Київ
справа №1.380.2019.004536
адміністративне провадження №К/9901/8726/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Білак М.В.,
суддів: Губської О.А., Калашнікової О.В.,
перевіривши касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 5 листопада 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року у справі №1.380.2019.004536 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в :
Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив: визнати протиправними дії комісії з розгляду рапортів військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 щодо не направлення на подальший розгляд командиру військової частини НОМЕР_1 рапорту з клопотанням про виплату позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань за 2019 рік; скасувати рішення про відмову позивачу в отриманні матеріальної допомоги згідно з протоколом №7 від 8 липня 2019 року; визнати дії командування військової частини НОМЕР_1 протиправними щодо невиплати позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2019 рік в зв`язку з важким станом здоров`я та захворювань членів сім`ї; зобов`язати комісію з розгляду рапортів військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 повторно розглянути документи позивача, щодо виплати йому матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2019 рік в розмірі місячного грошового забезпечення, згідно його рапорту від 2 березня 2019 року з врахуванням обставин наведених позивачем у позовній заяві та вчинити дії щодо надання
пропозиції командиру військової частини НОМЕР_1 щодо включення позивача до наказу на першочергову виплату матеріальної допомоги згідно рапорту від 27 березня 2019 року зареєстрованим за вх. №1954 від 28 березня 2019 року;
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 5 листопада 2019 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року позов задоволено частково. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 вирішити питання щодо виплати позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2019 рік. В задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено.
У поданій касаційній скарзі представник відповідача з посиланням на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
На підставі аналізу доводів касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
Положеннями пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України та статті 14 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 30 вересня 2016 року №1402-VIII гарантовано право особи на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.
Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.
8 лютого 2020 набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII (далі Закон № 1700-VII) займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Як вбачається з рішення Львівського окружного адміністративного суду від 5 листопада 2019 року зазначену справу судом першої інстанції розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, а відтак ухвалені у цій справі рішення касаційному оскарженню не підлягають.
Крім того, приймаючи зазначене рішення суди попередніх інстанцій врахували правовий висновок Верховного Суду у аналогічних правовідносинах викладений у постанові №808/115/17 від 31 липня 2017 року.
На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.
Отже, зміст вказаних норм та проведений аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої й апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у розглядуваному випадку обставин, наведених у підпунктах «а»-«в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Отже, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 328, 333 КАС України, Верховний Суд

у х в а л и в :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 5 листопада 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року у справі №1.380.2019.004536.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

М.В. Білак
О.А. Губська
О.В. Калашнікова,
Судді Верховного Суду