Справа № 2а-9964/10/1370
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2020-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 2а-9964/10/1370
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2020 року

10 год. 26 хв. м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П., за участю секретаря судового засідання Гордійчук Г.В., представника позивача Підгайного О.І. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податку

у с т а н о в и в:

Державна податкова інспекція у Жовківському районі Львівської області звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 , третя особа Львівський відділ реєстраційно-екзаменаційної роботи Державної автомобільної інспекції Головного управління міністерства внутрішніх справи у Львівській області, про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів.

Постановою суду від 17.02.2011 позов задоволено повністю. Стягнено з ОСОБА_1 на користь місцевого бюджету Жовківського району Львівської області податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин в розмірі 58610 (п`ятдесят вісім тисяч шістсот десять) гривень рівно.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.02.2014 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 17.02.2011 у справі № 2а-9964/10/1370 без змін.

Постановою Верховного Суду від 24.09.2019 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 17.02.2011 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.02.2014 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що суди попередніх інстанцій не надали будь-якої правової оцінки обставинам щодо можливості (неможливості) перетину ОСОБА_1 митного кордону Республіки Німеччина та укладення договору купівлі-продажу автомобіля від 10.09.2008, не перевірили такі та не встановили, тоді як зазначені обставини входять до предмета доказування і підлягають обов`язковому встановленню судом. Також судами не досліджено дотримання позивачем процедури стягнення податкового боргу.

Матеріали справи № 2а-9964/10/1370 надійшли на адресу суду 07.11.2019 за вх. № 41274.

На виконання приписів ст. 31 Кодексу адміністративного судочинства України та за результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями таку передано для розгляду судді Качур Р.П.

Ухвалою суду від 11.11.2019 прийнято до свого провадження адміністративну справу № 2а-9964/10/1370, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою від 18.12.2019, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, судом виключено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета на стороні відповідача Львівський відділ реєстраційно-екзаменаційної роботи Державної автомобільної інспекції Головного управління МВС у Львівський області та проведено процесуальну заміну позивача на Головне управління ДФС у Львівській області.

Ухвалою суду від 23.01.2020 судом замінено позивача Головне управління ДФС у Львівській області його правонаступником Головним управлінням ДПС у Львівській області.

Ухвалою суду від 23.01.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених позовній заяві, просила позовні вимоги задовольнити.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення ШКІ 680, у судове засідання не прибув, причин неявки суду не повідомив.

Суд всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та встановив таке.

Згідно з довідкою ДПІ у Жовківському районі Львівської області № 11695/17-0 від 17.08.2010 на ім`я ОСОБА_1 зареєстровано автомобіль Iveco Ford (державний номерний знак НОМЕР_1 ) 2000 року випуску, відомостей про сплату ОСОБА_1 податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів у базах даних (електронних реєстрах) немає (а.с. 6).

З розрахунку суми податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів при першій реєстрації транспортного засобу встановлено, що відповідач повинен був сплатити 58 610 грн податку з власників транспортних засобів

Згідно з запрошенням № 10148/17-0 від 17.07.2010 позивач запрошував відповідача 27.07.2010 прибути до податкового органу щодо питання першої реєстрації автомобіля в Україні у 2009-2010 роках, для надання пояснень про проведення процедури постановки на облік транспортного засобу та пред`явлення документів, що підтверджують сплату податку. (а.с. 8).

Львівським відділом реєстраційно-екзаменаційної роботи Управління державтоінспекції Головного управління МВС у Львівській області № 9/2074 від 31.08.2010 підтвержено здійснення першої реєстрації 16.03.2010 на ім`я ОСОБА_1 автомобіля Iveco Ford 2000 року випуску ДНЗ НОМЕР_1 (а.с. 10, 11).

Відсутність надходження до місцевого бюджету коштів зі сплати податку з власників транспортних засобів у сумі 58 610 грн за реєстрацію у березні 2010 року автомобіля Iveco Ford 2000 року випуску ДНЗ НОМЕР_1 стала фактичною підставою для звернення Інспекції до суду із цим позовом.

Разом з тим у Єдиному державному реєстрі судових рішень наявний вирок Шевченківського районного суду міста Львова від 01.07.2013 у справі № 1-233/11 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/33195653), яким встановлено, що ОСОБА_2 , обіймаючи посаду начальника Львівського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи УДАІ ГУ МВС України у Львівській області, протягом січня - березня 2010 року здійснив реєстрацію транспортних засобів без сплати та з частковою сплатою податку з власників транспортних засобів, у тому числі: транспортного засобу IVECO FORD 2000 року випуску, зареєстрованого 10.06.2009 на ім`я ОСОБА_1 , несплата податку 58 610,00 грн.

Слідчий відділ прокуратури Львівської області ще в 2010 році порушив кримінальну справу № 181-0290 щодо службових осіб Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України. На стадії досудового розслідування кримінальної справи № 181-0311 (виділеної з кримінальної справи № 181-0290) порушено кримінальну справу №181-0062 за фактом шахрайства, вчиненого невстановленими особами в особливо великих розмірах, підроблення документів та використання невстановленими особами завідомо підроблених документів за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1, ч. 3 ст. 358 КК України, яку внесено до ЄРДР за №0001674 і яку розслідує слідчий відділ Залізничного районного відділу Львівського міського управління МВС України у Львівській області. Матеріали цього кримінального провадження об`єднано з матеріалами іншого кримінального провадження №0001639.

Кримінальне провадження №0001639 (виділене зі справи, по якій вже постановлено описаний вище вирок) за фактом шахрайства, вчиненого невстановленими особами в особливо великих розмірах, підроблення документів та використання невстановленими особами завідомо підроблених документів за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1, ч. 3 ст. 358 КК України, триває.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує такі обставини справи та норми діючого на момент виникнення спірних правовідносин законодавства.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи (далі - юридичні особи), а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства (далі - фізичні особи), які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до статті 2 цього Закону є об`єктами оподаткування.

Статтею 5 зазначеного Закону (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується фізичними особами - перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому провадиться технічний огляд.

У разі відсутності документів про сплату податку або документів, що дають право на користування пільгами, перша реєстрація в Україні, реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку і технічний огляд транспортних засобів не провадяться.

Відповідно до статті 6 названого Закону (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі виявлення юридичних чи фізичних осіб, які не сплачували податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вони зобов`язані сплатити податок не більш як за три попередні роки.

Враховуючи наведені вище норми, проведенню державної реєстрації транспортного засобу обов`язково передує попередня сплата за нього податку з власників транспортних засобів.

Реєстрація транспортного засобу без сплати встановленого законом податку тягне за собою відповідальність посадових осіб Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області, які здійснили таку реєстрацію.

Відсутність надходження податку в дохід бюджету не є підставою для стягнення такого з відповідача.

На момент реєстрації транспортних засобів на ім`я відповідача, єдиний на території України «Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року №1388 (далі - Порядок).

Згідно з п. 2 Порядку такий є обов`язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Представники власників транспортних засобів виконують обов`язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень.

Відповідно абз. 1 п. 3 Порядку державна реєстрація транспортних засобів проводиться в числі іншого з метою здійснення контролю за дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів.

Згідно з частиною 4 пункту 8 Порядку державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів, а також внесення в установленому порядку інших платежів.

Пунктом 3.4 Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженої Наказом МВС №379 (надалі - Інструкція), встановлено, що працівниками РЕП ДАІ здійснюється контроль за внесенням обов`язкових платежів власниками транспортних засобів, у тому числі податку з власників транспортних засобів.

Згідно з п. 3.11 Інструкції після проведення всіх перевірок у заяву про реєстрацію транспортного засобу уповноваженою посадовою особою РЕП ДАІ, яка приймає рішення, вноситься чіткий запис про прийняте щодо реєстрації транспортного засобу рішення, яке підтверджується підписом із зазначенням П.І.Б. та дати.

Пунктом 8 Порядку встановлено, що державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів.

Відповідно до пункту 3.1 Інструкції для проведення реєстрації транспортного засобу посадовими особами РЕП ДАІ приймаються до розгляду письмові заяви власників транспортного засобу.

Згідно з п. 3.2 Інструкції особа власника транспортного засобу або уповноваженої ним особи встановлюється на підставі паспорта громадянина України або іншого документа, що його замінює.

Відтак обов`язковою передумовою прийняття посадовою особою відповідного державного органу рішення про першу реєстрацію в Україні транспортного засобу з присвоєнням державного номерного знака Закон визначає факт пред`явлення заявником оригіналу квитанції (платіжного доручення) про сплату податку. Відсутність документів про сплату податку є умовою, що зумовлює відмову у вчиненні реєстраційної дії.

УДАІ ГУ МВС України у Львівській області на ім`я відповідача зареєстровано транспортний засіб марки Iveco Ford (державний номерний знак НОМЕР_1 ) 2000 року випуску на підставі заяви № 981 від 13.03.2010. На цій заяві посадова особа МРЕВ проставила відмітку про перевірку сплати заявником вказаних сум транспортного податку; у графі «перевірено» є підпис уповноваженої особи МРЕВ (а.с. 56).

Отже, наявні докази свідчать про те, що на момент реєстрації автомобіля ОСОБА_1 надавав для перевірки докази (квитанцію) про сплату податку у сумі 58 610,00 грн; причини ненадходження до бюджету коштів за реєстрацію зазначеного автомобіля та ще понад тисячі інших автомобілів вже вісім років розслідуються в порядку кримінального судочинства, результати розслідування в контексті спірних правовідносин відсутні.

Крім того суд зазначає, що відповідачем не надано усіх аркушів закордонного паспорта, що унеможливлює встановлення місця його фактичного перебування під час виникнення спірних правовідносин, тому його покликання на те, що він був відсутній у Німеччині під час укладення договору купівлі-продажу автомобіля не підтверджені письмовими доказами і не беруться судом до уваги.

Щодо дотримання позивачем процедури стягнення податкового боргу, суд зазначає таке.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач звернувся до суду з цим позовом про стягнення боргу, що виник на підставі довідки про результати перевірки повноти та своєчасності сплати податку з власників транспортних засобів № 11695/17-0 від 17.08.2010 (а.с. 6).

Відповідно до пункту 1.2 статті 1 Закону України «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) податкове зобов`язання це зобов`язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Податковий борг (недоїмка) це податкове зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов`язання (пункт 1.3 статті 1 названого Закону (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Порядок узгодження сум податкових зобов`язань визначений статтею 5 цього Закону.

Статтею 5 цього ж Закону (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) регламентовано порядок узгодження сум податкових зобов`язань, оскарження рішень контролюючих органів та визначення податкового боргу, які, зокрема, зводяться до того, що нарахування контролюючим органом податкового зобов`язання відбувається шляхом направлення платнику податкового повідомлення та його подальшого узгодження або оскарження.

Судом встановлено, що податковим органом не приймалося жодного податкового рішення стосовно відповідача.

Відповідно до приписів ст. 6 Закону України «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», що діяв на час виникнення спірних правовідносин, у разі коли сума податкового зобов`язання розраховується контролюючим органом відповідно до статті 4 цього Закону, такий контролюючий орган надсилає платнику податків податкове повідомлення, в якому зазначаються підстава для такого нарахування, посилання на норму податкового закону, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок податкових зобов`язань, сума податку чи збору (обов`язкового платежу), належного до сплати, та штрафних санкцій за їх наявності, граничні строки їх погашення, а також попередження про наслідки їх несплати в установлений строк та граничні строки, передбачені законом для оскарження нарахованого податкового зобов`язання (штрафних санкцій за їх наявності).

Податкове зобов`язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту. Узгоджена сума податкового зобов`язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Аналіз положень наведених норм свідчить про законодавчо визначений порядок узгодження сум податкового зобов`язання контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень шляхом прийняття податкових повідомлень-рішень.

У межах спірних правовідносин контролюючим органом відповідного рішення не приймалось, що виключає визнання податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів податковим боргом та, як наслідок, звернення позивача до суду за його стягненням.

Відповідно до приписів ст. 242 КАС України, при вирішенні справи суд враховує позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 23.01.2018 у справі № 2а-6598/11/1370.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на наведене, суд доходить висновку, що підстави для стягнення з відповідача податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів відсутні, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25,72-77, 90, 139, 241-246, 250, пп. пп. 15.5 п. 15 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України, суд -

в и р і ш и в:

1. У задоволенні адміністративного позову Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податку відмовити.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 27.03.2020.

Суддя Р.П. Качур