Справа № 500/2438/19
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2020-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2020 рокуЛьвівСправа № 500/2438/19 пров. № А/857/2050/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Пліша М.А.,

Ільчишин Н.В.,

секретаря судового засідання Максим Х.Б.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Баб`юк П.М.), ухвалене у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження в м.Тернополі 24 грудня 2019 року у справі №500/2438/19 за позовом Головного управління ДПС у Тернопільській області до Тернопільської міської ради про визнання протиправними та скасування рішень державного реєстратора,

В С Т А Н О В И В:

22.10.2019 Головне управління ДПС у Тернопільській області звернулось в суд з позовом до Тернопільської міської ради, просило визнати протиправними та скасувати рішення державного реєстратора Тернопільської міської ради про відмову у державній реєстрації від 16.08.2019 №48264624 та від 14.08.2019 №48232036; зобов`язати Тернопільську міську раду зареєструвати у податкову заставу майно ТОВ «Агрокомбінат-Тернопіль» згідно із актом опису майна від 05.09.2012 №18472/7/19-43, а саме, об`єкти нерухомого майна за адресами: м. Тернопіль, вул. Кардинала Й. Сліпого, 1; м. Тернопіль, вул. Поліська, 14, та видати відповідне рішення.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що заяву про реєстрацію у податкову заяву майна ТОВ «Агрокомбінат-Тернопіль» позивачем подано до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради 02.08.2019 згідно з актом опису майна від 05.09.2012, тобто, з пропущенням встановленого Порядком №586 п`ятиденного строку. Суд першої інстанції зазначив, що державним реєстратором внесено відповідні реєстраційні записи, а саме, заміна предмета податкової застави згідно з актом опису майна ТОВ «Агрокомбінат-Тернопіль» №18472/7/19-43 від 05.09.2012 щодо заміни предмета податкової застави, що підтверджується наявними в матеріалах справи витягами про реєстрацію в Державному реєстрі рухомого майна №37893741 від 19.09.2012, №37692596 від 06.09.2012, №46305470 від 09.02.2015. Суд першої інстанції зазначив, що підставою для прийняття рішеннь про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №48232036 від 14.08.2019 та №48264624 від 16.08.2019 стали встановлені наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. За таких обставин, системно проаналізувавши приписи законодавства України, надавши оцінку наявним в матеріалах справи доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим, оскільки відповідачем доведено правомірність вчинення дій та прийняття рішень. Також, суд першої інстанції зазначив, що предметом розгляду в даній справі є правомірність рішень державного реєстратора щодо відмови у державній реєстрації обтяжень на підставі поданих позивачем заяв про їх реєстрацію, а не щодо їх перенесення з іншого реєстру.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Тернопільській області подало апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року та винести постанову, якою позов задовольнити. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що спірні приміщення перебувають у власності ТОВ «Агрокомбінат-Тернопіль», тоді як факт отримання нового свідоцтва та поділу приміщення на дві частки не може слугувати підставою для відмови в державній реєстрації податкової застави, адже приміщення знаходяться за тією ж адресою та зареєстровані за тим же власником і відповідно є тим самим майном, що описано в акті опису майна (щодо зміни предмета податкової застави) від 05.09.2012 №18472/7/19-43. Скаржник зазначає, що частиною 1 статті 24 Закону №1952-ІV визначено вичерпний перелік підстав для відмови у державній реєстрації, серед яких пропуск строку відсутній. Скаржник наголошує, що повторно звернувся з заявою щодо реєстрації податкової застави на підставі акта опису від 05.09.2012 №18472/7/19-43, оскільки державний реєстратор не виконав вимог Наказу від29.07.2004 №73/5.

Учасники справи явку повноважних представників в судове засідання не забезпечили, належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи, що відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України та статті 230 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, секретарем забезпечено ведення протоколу судового засідання.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України відповідає.

З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що Закрите акціонерне товариство «Агрокомбінат» () зареєстроване як юридична особа 27.09.2000 за місцезнаходженням: місто Тернопіль, вулиця Поліська, будинок 14.

Станом на 11.09.2019 у ЗАТ «Агрокомбінат» наявний податковий борг в сумі 922050,57 грн (а.с.14).

Тернопільською об`єднаною державною податковою інспекцією Тернопільської області Державної податкової служби складено акт опису активів, на які поширюється право податкової застави і належать ЗАТ «Агрокомбінат» від 26.01.2010 №3828/7/24-0143 (а.с.41-43).

22.05.2012 ЗАТ «Агрокомбінат» припинено шляхом реорганізації та 23.05.2012 зареєстровано юридичну особу правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрокомбінат Тернопіль» () із місцезнаходженням юридичної особи: Київська область, Києво-Святошинський район, місто Вишневе, вулиця Промислова, будинок 5, що підтверджено витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (а.с.10-13).

05 вересня 2012 року ТОВ «Агрокомбінат-Тернопіль» звернулося у Тернопільську об`єднану державну податкову інспекцію із заявою про заміну предмета податкової застави у зв`язку з необхідністю відчуження такого (а.с.37-40).

05.09.2012 Тернопільською об`єднаною державною податковою інспекцією Тернопільської області Державної податкової служби складено акт опису майна ТОВ «Агрокомбінат-Тернопіль» №18472/7/19-43 щодо заміни предмета податкової застави (а.с.35-36), згідно з яким з податкової застави звільняється нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 . АДРЕСА_2 3, а також нежитлове приміщення крамниці по АДРЕСА_3 , натомість, до податкової застави, серед іншого, зокрема, рухомого майна, перелік якого міститься в додатках до акта, внесено приміщення по АДРЕСА_4 , набуте на підставі договору купівлі-продажу від 03.04.2003, будівлі по АДРЕСА_1 .Поліська, 14, набуті згідно з рішенням виконкому Тернопільської міської ради від 23.09.2004 №826, а також нерухоме майно по АДРЕСА_5 , набуте на підставі рішення господарського суду Тернопільської області від 13.10.2005.

Згідно з витягами про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №37893741 від 19.09.2012, №37692596 від 06.09.2012, №46305470 від 09.02.2015 внесено відповідні реєстраційні записи, а саме заміна предмета податкової застави згідно з актом опису майна ТОВ «Агрокомбінат-Тернопіль» №18472/7/19-43 від 05.09.2012 щодо заміни предмета податкової застави (а.с.32-34).

Відповідно до інформаційних довідок №175249169 від 26.07.2019 та №180679831 від 12.09.2019 в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та Реєстр прав власності на нерухоме майно, Державний реєстрі Іпотек, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ТОВ «Агрокомбінат-Тернопіль» не внесені записи про обтяження нерухомого майна, що описане актом опису майна №18472/7/19-43 від 05.09.2012 (а.с.18-31).

02 серпня 2019 року Головне управління ДФС у Тернопільській області звернулося до відділу державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради з заявою про реєстрацію у податкову заставу майна ТОВ «Агрокомбінат-Тернопіль» згідно з актом опису майна від 05.09.2012 №18472/7/19-43 (а.с.17).

За результатами розгляду вказаної заяви державним реєстратором прав на нерухоме майно Тернопільської міської ради прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 14.08.2019 №48232036 та від 16.08.2019 №48264624 (а.с.15-16).

В рішенні від 14.08.2019 №48232036 встановлено, що подані документи не відповідають вимогам, встановленим Законом та наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

В рішенні від 16.08.2019 №48264624 встановлено, що подані документи не відповідають вимогам, встановленим Законом, наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями, Головне управління ДПС у Тернопільській області звернулось із позовом д суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Підпунктом 14.1.155 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, в редакції чинній на час складення акта опису майна від 05.09.2012 №18472/7/19-43, (далі ПК України) податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом. У разі невиконання платником податків грошового зобов`язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.

Відповідно до положень статті 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Згідно з пунктом 89.2 статті 89 ПК України з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно.

Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики (пункт 89.3 статті 89 ПК України).

Заміна предмета застави може здійснюватися тільки за згодою органу державної податкової служби (пункт 89.7 статті 89 ПК України).

Орган державної податкової служби зобов`язаний безоплатно зареєструвати податкову заставу у відповідному державному реєстрі (пункт 89.8 статті 89 ПК України).

Нормативно-правовим актом, який регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав, є Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-IV в редакції чинній на час звернення позивача із відповідною заявою (далі - Закон №1952-IV).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 2 Закону №1952-IV заявниками є, зокрема, орган державної влади, його посадова особа, якими встановлено, змінено або припинено обтяження, особа, в інтересах якої встановлено, змінено або припинено обтяження, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення обтяження речових прав.

Пунктом 4 частини 1 статті 4 Закону №1952-IV встановлено, що державній реєстрації прав підлягає заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Згідно з статтею 18 Закону №1952-IV державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Статтею 24 Закону №1952-IV закріплено вичерпний перелік підстав з яких може бути відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень, серед яких: подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем.

За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав. Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття.

Відмова в державній реєстрації прав з підстав, не передбачених частиною першою цієї статті, заборонена.

Умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державної реєстрації речових прав на нерухоме майно визначено Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (далі Порядок №1127).

Згідно з пунктом 7 Порядку №1127 для державної реєстрації прав заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації.

Відповідно до абзацу 2 пункту 12 Порядку №1127 під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор обов`язково використовує відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, які є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, а також відомості з інших інформаційних систем, доступ до яких передбачено законодавством, у тому числі відомості з Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру документів.

Згідно з пунктом 23 Порядку №1127 за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор приймає відповідне рішення, яке повинне містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття, з відповідним обґрунтуванням їх застосування.

З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що заяву про реєстрацію у податкову заставу майна ТОВ «Агрокомбінат-Тернопіль» згідно з актом опису майна від 05.09.2012 позивачем подано до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради 02.08.2019.

Державним реєстратором внесені реєстраційні записи щодо заміни предмета податкової застави в частині рухомого майна згідно з актом опису майна ТОВ «Агрокомбінат-Тернопіль» №18472/7/19-43 від 05.09.2012, що підтверджується наявними в матеріалах справи витягами про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №37893741 від 19.09.2012, №37692596 від 06.09.2012, №46305470 від 09.02.2015. Станом на час вирішення справи зазначені записи містяться в Державному реєстрі рухомого майна.

Згідно з рішенням відповідача від 14.08.2019 №48232036, підставою для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень на нерухоме майно стало те, що подані документи не відповідають вимогам, встановленим Законом та наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Відповідно до статті 22 Закону №1952-IV документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, якщо інше не встановлено судом.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 10 Закону №1952-IV державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема, відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах.

Відповідно до Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.10.2011 №1141 державний реєстратор під час розгляду заяви використовує відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та/або Державного реєстру іпотек, які є невід`ємною архівною складовою Реєстру речових прав. Такі відомості використовуються для встановлення наявності (відсутності) записів про державну реєстрацію прав, їх обтяжень, у тому числі з метою їх перенесення до Державного реєстру прав.

Відповідно до акта опису майна, у податкову заставу вносяться будівлі по АДРЕСА_5 , що належать ТОВ «Агрокомбінат-Тернопіль» на підставі рішення виконкому Тернопільської міської ради №826 від 23.09.2004 та нерухоме майно по АДРЕСА_1 .Поліська, 14, яке належить ТОВ «Агрокомбінат-Тернопіль» на підставі рішення господарського суду Тернопільської області від 13.10.2005.

Однак, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень право власності на будівлі по АДРЕСА_5 за ЗАТ «Агрокомбінат» зареєстровано на підставі свідоцтва про право власності від 15.11.2004 без номера.

Так, згідно із рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №48264624 від 16.08.2019 підставою для прийняття такого стали наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, оскільки відповідно до акта опису майна у податкову заставу вносяться приміщення по АДРЕСА_4 , які належить ТОВ «Агрокомбінат-Тернопіль» на підставі договору купівлі-продажу від 03.04.2003,

Водночас, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень розділ на даний об`єкт нерухомого майна було закрито 18.02.2015 у зв`язку з поділом такого. Такого об`єкта нерухомого майна як приміщення по АДРЕСА_4 , який належить на праві власності ТОВ «Агрокомбінат-Тернопіль» не має, натомість, існують два інші об`єкти нерухомого майна за вказаною адресою.

При цьому, як вірно зазначено судом першої інстанції, перенесення відомостей які містяться у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна до Державного реєстру прав, не є предметом розгляду в даній справі, тоді як з врахуванням пункту 1 частини 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки реєстрація податкової застави спірного нерухомого майна відбулась у 2012 році у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (а.с.33, 34), відповідно до чинного на той час законодавства, то таке обтяження є дійсним, поки не буде зняте у встановленому законом порядку.

Повторна реєстрація такого обтяження щодо одного й того ж нерухомого майна і з тих самих підстав законодавством не передбачена.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі зазначено, суд апеляційної інстанції, надаючи правову оцінку аргументам сторін, приходить до висновку, що відповідачем згідно із Законом №1952-ІV встановлено невідповідність заявлених прав і отриманих документів вимогам законодавства, а також виявлено наявність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, а тому правомірно, в межах законодавчо наданих повноважень, прийнято рішення про відмову в державній реєстрації.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, враховуючи положення статті 316 КАС України, прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що судом першої інстанції у рішенні викладено мотиви правомірності оскаржуваних рішень державного реєстратора Тернопільської міської ради про відмову у державній реєстрації, на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись статтями 230, 241, 243, 308, 310, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року у справі №500/2438/19 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді М. А. Пліш
Н. В. Ільчишин
Повне судове рішення оформлене суддею-доповідачем 30.03.2020 згідно з ч.3 ст.321 КАС України