Справа № 750/1881/20
Суддя: Супрун О. П.
Дата ухвалення: 2020-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/1881/20
Провадження № 2-а/750/51/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2020 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:

суддіСупруна О.П.,
секретарДяченко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження адміністративну справу №750/1881/20 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Чернігівській області, поліцейського взводу №1 роти №3 БУПП в Чернігівській області ДПП Романька Віктора Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

в с т а н о в и в :

02 березня 2020 року до Деснянського районного суду м. Чернігова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Чернігівській області, поліцейського взводу №1 роти №3 БУПП в Чернігівській області ДПП Романька В.М. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК №2158404 від 25.02.2020. Свої вимоги мотивує тим, що 25 лютого 2020 року поліцейським взводу №1 роти №3 БУПП в Чернігівській області ДПП Романьком В.М. було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом - КУпАП) у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, чим порушено пункт 12.4 Правил дорожнього руху (далі за тестом - ПДР). Зазначає, що із вказаною постановою він не згоден, належні докази вчинення ним правопорушення відсутні, засіб вимірювання швидкості TruCAM LTI 20/20, який зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ197-12, є виключеним з Державного реєстру на підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №1362 від 02.11.2015 та сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки №UA-MI/1-2903-2012 від 29.08.2012 є нечинним з 02.11.2015, а тому його дані не є належними доказами. Крім того постанову складено відповідачем з порушенням положень КУпАП в частині розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 06.03.2020 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу в триденний строк з дня отримання копії ухвали усунути вказаний в ній недолік.

16.03.2020, на виконання вимог ухвали судді від 06.03.2020 про залишення позовної заяви без руху, позивачем усунуто недолік позовної заяви.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 березня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та призначено для розгляду по суті на 27.03.2020.

Позивач у судове засідання не з`явився, 26.03.2020 надіслав на електронну адресу суду заяву, в якій просив провести розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача - Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку.

Відповідач - поліцейський взводу №1 роти №3 БУПП в Чернігівській області ДПП Романько В.М. у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі та провести розгляд справи за його відсутності.

Згідно з частиною четвертою статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України) справа розглянута без застосування технічної фіксації.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 25.02.2020 у відношенні позивача поліцейським взводу №1 роти №3 БУПП в Чернігівській області ДПП Романьком В.М. було винесено постанову серії ЕАК №2158404 про накладення штрафу в розмірі 510 грн 00 коп. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 122 КУпАП.

Постановою встановлено, що 25.02.2020, о 14 год. 25 хв., на автомобільній дорозі «Київ - Чернігів - Нові Яриловичі», 113 км, в селі Красилівка Козелецького району Чернігівської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Renault Megan», державний номерний знак НОМЕР_1 , та рухався зі швидкістю 115 км/год., при цьому, перевищив встановлене обмеження швидкості руху транспортних засобів в населеному пункті на 65 км/год., чим порушив вимоги п. 12.4 ПДР України. Швидкість руху вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості руху транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 (серійний номер ТС 000535).

У позовній заяві позивач вказав на порушення відповідачем положень КУпАП в частині розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, що поліцейським взводу №1 роти №3 БУПП в Чернігівській області ДПП Романьком В.М. було винесено постанову без будь-якої підготовки справи до розгляду, без оголошення уповноваженої посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, досліджені докази та не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Також позивач зазначив про те, що засіб вимірювання швидкості TruCAM LTI 20/20, який зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ197-12 є виключеним з Державного реєстру на підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №1362 від 02.11.2015 та сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки №UA-MI/1-2903-2012 від 29.08.2012 є нечинним з 02.11.2015, а тому його дані не є належними доказами.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказуючи правомірність винесеної постанови, відповідач надав суду відеозапис подій, які мали місце під час руху транспортним засобом під керуванням позивача, де останній рухався зі швидкістю 115 км/год на автомобільній дорозі «Київ-Чернігів-Нові Яриловичі», 113 км, в с. Красилівка Козелецького району Чернігівської області.

Відповідно до частини першої статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279 1 - 279 4 цього Кодексу.

Аналізуючи відеозапис з нагрудної відеокамери СВ00024 інспектора патрульної поліції можна зробити висновок, що інспектор дотримався передбаченої законодавством процедури розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, ознайомив водія із правами, якими користується особа, стосовно якої проводиться розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно статті 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частинами 1, 2, 3 і 5 статті 122 КУпАП розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі (ч. 2 статті 258 КУпАП).

Відповідно до ч. 4 статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

У висновку Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України (далі - НКР) щодо застосування положень статті 258 КУпАП під час вирішення справ про оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених статтею 122 КУпАП (далі - Висновок) зазначено, що випадки розгляду справ про адміністративні правопорушення уповноваженими на те особами на місці вчинення правопорушення визначені статтею 258 КУпАП, в інших випадках справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем вчинення правопорушення, відповідно до статті 276 КУпАП.

При цьому варто звернути увагу на те, що словосполучення «на місці вчинення правопорушення», яке містяться у статті 258 КУпАП та словосполучення «за місцем вчинення правопорушення», вжитого у статті 276 КУпАП мають різний правовий зміст.

Зазначену проблему аналізував Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У пункті 2.4 мотивувальної частини цього рішення зазначено, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України. Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення «за місцем його вчинення», яке міститься в положенні частини першої статті 276 Кодексу, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

У згаданому Висновку НКР дійшла висновку: під час вирішення справ про оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених статтею 122 КУпАП, положення статті 258 КУпАП не застосовуються; винесення постанов у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 122 КУпАП, уповноваженими на те особами одразу після складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення є неправомірним.

Такий висновок НКР ґрунтувався на тому, що положення статті 258 КУпАП не розповсюджувалися на статтю 122 КУпАП.

Окрім того, проаналізувавши п. 2.3 наведеного вище рішення Конституційного Суду України, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що Конституційний Суд, говорячи про порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП, мав на увазі виключно випадки застосування скороченого провадження у справах, на які не розповсюджуються вимоги статті 258 КУпАП.

Однак, вже після прийняття Конституційним Судом зазначеного рішення, норми КУпАП та, зокрема, статті 258 зазнали змін, в результаті чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції розповсюджено вимоги ч. 4 статті 258 - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місті вчинення правопорушення.

Таким чином, аналіз законодавчих норм, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, Висновку, рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015, дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР (стаття 122 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення.

При цьому, положення ст. ст. 278, 279 КУпАП, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення, на спірні правовідносини не розповсюджуються, оскільки в даному випадку КУпАП передбачає спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення.

Отже, інспектор Романько В.М. при винесенні постанови на місці вчинення адміністративного правопорушення відносно позивача діяв в рамках чинного законодавства України та у спосіб, визначений законом.

Також суд враховує, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 № UА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12 (а.с. 58).

При цьому, чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Більше того, така процедура як «сертифікація» взагалі не міститься в нормах чинного законодавства України.

Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05.04.2012 № 437 і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08.02.2016 № 193.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/16649, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 30.09.2019 та чинного до 30.09.2020, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20 №ТС 000722, є придатним до застосування та відповідає вимогам технічної документації на вимірювач.

При цьому, можливість використання виробу «TruCam LTІ 20/20» виробництва LaserTechnologyInc, США також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27.09.2018 №04/02/03-3008.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року № 1362 пристрій TruCam був виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки. У разі виключення затвердженого типу засобів вимірювальної техніки із Державного реєстру, заборонялося їх серійне виробництво або ввезення на територію України. Таким чином, оскільки прилад TruCam було введено в експлуатацію в період його перебування в Державному реєстрі, відповідно його подальша експлуатація відповідає нормам чинного законодавства.

Отже, лазерний вимірювач швидкості TruCam LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому, враховується максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах: ± 2км/год. в діапазоні від 2 км/год. до 200 км/год.; ± 1 % в діапазоні від 201 км/год. до 320 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 2 км/год. до 320 км/год.

Таким чином, зазначене спростовує доводи позивача про невідповідність роздруківки фотознімка здійсненого приладом TruCam LTI20/20 до належних доказів у справі, та спростовує висновки суду першої інстанції про необхідність долучення відповідного відеозапису з приладу TruCam, оскільки з наданого до суду матеріалу фотофіксації вбачається можливим встановити факт правопорушення позивачем, що свідчить про достатність цього доказу для встановлення повноти обставин справи.

Із зафіксованої на фотознімку адреси, а саме: 113 км а/д М01 Київ - Чернігів - Н.Яриловичі вбачається, що правопорушення вчинено позивачем саме в межах населеного пункту.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Чернігівській області, поліцейського взводу №1 роти №3 БУПП в Чернігівській області ДПП Романька Віктора Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 77, 241-246, 250, 268, 269, 271, 286 КАС України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Чернігівській області, поліцейського взводу №1 роти №3 БУПП в Чернігівській області ДПП Романька Віктора Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції в особі територіального підрозділу - Управління патрульної поліції в Чернігівській області, місцезнаходження: вул. Громадська, 66, м. Чернігів.

Відповідач: поліцейський взводу №1 роти №3 БУПП в Чернігівській області ДПП Романько Віктор Миколайович, місцезнаходження місця служби: вул. Громадська, 66, м. Чернігів.

Суддя