Справа № 300/2511/19
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2020-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" березня 2020 р. справа № 300/2511/19
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Главача І.А.,
за участю секретаря судового засідання - Станішевської В.Р.,
позивача - не з`явилась,
відповідача - не з`явився,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.12.2019 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який подано до суду 21.01.2020. Відповідач не погоджується із заявленими позовними вимогами та їх обґрунтуванням, оскільки позивач порушив норми податкового законодавства, що стало наслідком донарахування та прийняття податкових - повідомлень рішень. Просить відмовити у задоволенні позову (а.с. 40-44).
04.02.2019 позивачем подано відповідь на відзив, в якій зазначила, що твердження відповідача у відзиві є помилковими та просила відхилити відзив, а позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с.84-85).
17.02.2020 відповідачем подано заперечення, відповідно до яких представник зазначає про правомірність нарахування контролюючим органом грошових зобов`язань та просить у задоволенні позову відмовити (а.с. 91-92).
Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином.
Представником відповідача подано клопотання, відповідно до якого відповідач підтримує правову позицію, викладену у відзиві на позов та запереченні на відповідь на відзив та заперечує проти задоволення позову; просить здійснювати розгляд справи без участі представників відповідача.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши докази, судом встановлено наступне.
Головним управлінням Державної фіскальної служби України проведено документальну невиїзну перевірку з питань достовірності, повноти нарахування, та своєчасності сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору з отриманих доходів від продажу об`єктів рухомого майна ОСОБА_1 за період з 01.01.2014 по 31.12.2015, за результатами якої складено акт перевірки№613/09-19-13-06/ НОМЕР_1 від 11.07.2019.
У висновках акту перевірки зафіксовано порушення ОСОБА_1 :
пп. 49.18.4, п.49.18 ст.49, п. 179.1 ст.179 Податкового кодексу України, а саме: неподання декларацій про майновий стан і доходи за 2014 рік та за 2015 рік;
пп.1.2, пп.1.6, п.16 прим. 1 підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу України, в результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з військового збору за період що перевірявся, в розмірі 5407,45 грн.
На підставі акту перевірки №613/09-19-13-06/ НОМЕР_1 від 11.07.2019 Головним управлінням Державної фіскальної служби України в Івано-Франківській області 14.08.2019 прийнято, серед іншого, податкові повідомлення-рішення:
Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернулась з даним позовом до суду.
Вирішуючи даний спір, суд виходив з наступного.
Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема: визначають вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України (далі- ПК України).
Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно пп. 14.1.54 п. 14.1 статті 14 ПК України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів.
При цьому, пп. 164.2.4 п. 164.2 статті 164 ПК України передбачено, що до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається частина доходів від операцій з майном, розмір якої визначається згідно з положеннями статтей 172-173 ПК України.
Стеттею 173 ПК України встановлено порядок оподаткування операцій з продажу або обміну об`єктів рухомого майна.
Так, згідно пунктів 173.1-173.2 статті 173 ПК України дохід платника податку від продажу (обміну) об`єкта рухомого майна протягом звітного податкового року оподатковується за ставкою, визначеною в пункті 167.2 статті 167 цього Кодексу
Дохід від продажу (обміну) об`єкта рухомого майна (крім легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів) визначається виходячи з ціни, зазначеної у договорі купівлі-продажу (міни), але не нижче оціночної вартості цього об`єкта, визначеної згідно із законом.
Дохід від продажу (обміну) легкового автомобіля, мотоцикла, мопеда визначається виходячи з ціни, зазначеної у договорі купівлі-продажу (міни), але не нижче середньоринкової вартості відповідного транспортного засобу або не нижче його оціночної вартості, визначеної згідно із законом (за вибором платника податку).
Середньоринкова вартість легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів визначається щокварталу центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері економічного розвитку, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (для кожної марки, моделі таких транспортних засобів з урахуванням року випуску та пробігу, на підставі аналізу фактичних цін продажу відповідних транспортних засобів), і оприлюднюється на офіційному веб-сайті цього органу в режимі вільного доступу до 10 числа місяця, наступного за звітним кварталом.
Як виняток із положень пункту 173.1 цієї статті, дохід, отриманий платником податку від продажу (обміну) протягом звітного (податкового) року одного з об`єктів рухомого майна у вигляді легкового автомобіля та/або мотоцикла, та/або мопеда, не підлягає оподаткуванню.
Дохід, отриманий платником податку від продажу (обміну) протягом звітного (податкового) року двох та більше об`єктів рухомого майна у вигляді легкового автомобіля та/або мотоцикла, та/або мопеда, підлягає оподаткуванню за ставкою, визначеною пунктом 167.2 статті 167 цього Кодексу.
Так, пунктом 167.2 статті 167 ПК України визначено, що ставка податку становить 5 відсотків бази оподаткування у випадках, прямо визначених цим розділом.
Зі змісту наведених норм випливає, що дохід від продажу (обміну) легкового автомобіля, мотоцикла, мопеда визначається виходячи з ціни, зазначеної у договорі купівлі-продажу (міни), але не нижче середньоринкової вартості відповідного транспортного засобу, або не нижче його оціночної вартості, визначеної згідно із законом (за вибором платника податку).
Також згідно пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.
Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.
Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.
Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.
Пунктом 173.3 статті 173 ПК України визначено, що у разі, якщо стороною договору купівлі-продажу об`єкта рухомого майна є юридична особа чи фізична особа - підприємець, така особа вважається податковим агентом платника податку та зобов`язана виконати всі визначені цим розділом функції податкового агента. При цьому податковий агент утримує податок за ставками, визначеними відповідно до пунктів 173.1 або 173.2 цієї статті з урахуванням інформації про черговість продажу рухомого майна, зазначеної платником податку у договорі купівлі-продажу чи в окремій заяві.
У разі продажу (обміну) об`єкта рухомого майна за посередництвом юридичної особи (її філії, відділення, іншого відокремленого підрозділу) або представництва нерезидента чи фізичної особи - підприємця або укладення та оформлення договорів відчуження транспортних засобів у присутності посадових осіб органів, які здійснюють реєстрацію (перереєстрацію) транспортних засобів, такий посередник або відповідний орган виконує функції податкового агента стосовно подання до контролюючого органу інформації про суму доходу та суму сплаченого до бюджету податку в порядку та строки, встановлені для податкового розрахунку, а платник податку під час укладання договору зобов`язаний самостійно сплатити до бюджету податок з доходу від операцій з продажу (обміну) об`єктів рухомого майна.
Крім того, згідно пункту 173.4 статті 173 ПК України під час проведення операцій з відчуження об`єктів рухомого майна в порядку, передбаченому цією статтею, зокрема: при продажу (обміні) легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів відповідні договори посвідчуються нотаріусом за наявності документа про сплату до бюджету продавцем (сторонами договору міни) податку, обчисленого виходячи із зазначеної у договорі купівлі-продажу (міни), але не нижче середньоринкової вартості таких транспортних засобів; якщо при продажу (обміні) легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів проводиться їх оцінка відповідно до закону, нотаріус посвідчує відповідні договори за наявності документа про сплату до бюджету продавцем (сторонами договору міни) податку, обчисленого виходячи з такої оціночної вартості таких транспортних засобів, та документа про оцінку транспортних засобів; суб`єкт господарювання, який надає послуги з укладення біржових угод або бере участь в їх укладенні за наявності оціночної вартості такого рухомого майна та документа про сплату податку сторонами договору, щокварталу подає до контролюючого органу інформацію про такі угоди, включаючи інформацію про суму доходу та суму сплаченого до бюджету податку, в порядку та строки, встановлені для податкового розрахунку.
Нотаріус щокварталу подає до контролюючого органу за місцем розташування державної нотаріальної контори або робочого місця приватного нотаріуса інформацію про посвідчені договори купівлі-продажу (міни), про вартість кожного договору та про суму сплаченого податку у порядку, встановленому цим розділом для податкового розрахунку.
Органи, у присутності посадових осіб яких між фізичними особами здійснюються укладення та оформлення договорів купівлі-продажу (міни, поставки), а також інших договорів, здійснюють у встановленому законом порядку реєстрацію таких транспортних засобів за наявності оціночної або середньоринкової вартості такого рухомого майна та документа про сплату податку сторонами договору, обчисленого в установленому цим Кодексом порядку, та щокварталу подають до контролюючого органу інформацію про такі договори (угоди), включаючи інформацію про суму доходу та суму сплаченого до бюджету податку, в порядку та строки, встановлені для податкового розрахунку.
Для цілей цього пункту платник податку самостійно визначає суму податку і сплачує його до бюджету через банківські установи.
Також відповідно до пункту 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 №1388 державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Не допускаються до державної реєстрації транспортні засоби з правим розташуванням керма (за винятком транспортних засобів, які були зареєстровані в підрозділах Державтоінспекції до набрання чинності Законом України "Про дорожній рух").
Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку: договори, укладені на товарних біржах на зареєстрованих в уповноваженому органі МВС бланках; укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; укладені та оформлені в центрах надання адміністративних послуг у присутності адміністраторів таких центрів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; договори купівлі-продажу транспортних засобів, що підлягають першій державній реєстрації в сервісних центрах МВС, за якими продавцями виступають суб`єкти господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами, і які підписані від імені таких суб`єктів уповноваженою особою; договір комісії між власником транспортного засобу і суб`єктом господарювання, який за таким договором є комісіонером, та договір купівлі-продажу транспортного засобу, за яким продавцем є такий суб`єкт господарювання, які підписані від імені суб`єкта господарювання уповноваженою особою, - у разі продажу транспортних засобів суб`єктами господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії, укладеного з власником транспортного засобу; свідоцтва про право на спадщину, видані нотаріусом або консульською установою, чи їх дублікати; рішення про закріплення транспортних засобів на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняті власниками транспортних засобів чи особами, уповноваженими управляти таким майном; рішення власників майна, уповноважених ними органів про передачу транспортних засобів з державної в комунальну власність чи з комунальної власності в державну власність; копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин; довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску; акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, виданий підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило на транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів такого транспортного засобу та конкретного одержувача; митна декларація ( 450-2012-п ) на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або електронна митна декларація, або видане органом доходів і зборів посвідчення про реєстрацію в уповноважених органах МВС транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договір фінансового лізингу; акт про проведені електронні торги або постанова та акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, видані органом державної виконавчої служби або приватним виконавцем; договір купівлі-продажу транспортного засобу, укладений за результатами прилюдних торгів (аукціону) або електронних торгів, за яким продавцем виступає Національне агентство з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.
Державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов`язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.
Таким чином, державна реєстрація транспортних засобів проводиться за наявності документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів та за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов`язкових платежів).
При цьому податок при укладенні та оформленні, посвідченні відповідних договорів купівлі-продажу легкових автомобілів обчислюється виходячи із ціни, зазначеної у договорі купівлі-продажу, але не нижче їх середньоринкової вартості, або виходячи з оціночної вартості таких транспортних засобів, та сплачується платником податку до бюджету.
Так, під час документальної невиїзної перевірки позивача контролюючим органом згідно отриманої податкової інформації Регіонального сервісного центру МВС в Івано-Франківській області встановлено, що фізичною особою-платником податків ОСОБА_1 в 2014-2018 роках імпортовано на митну територію України сім транспортних засобів, по яких оформлено передачу права власності іншим особам, в тому числі: в 2014 році - 1 транспортний засіб (вантажний автомобіль), в 2015 році - 4 транспортні засоби (3-легкові автомобілі, 1 - вантажний автомобіль), в 2016 році - 1 транспортний засіб (легковий автомобіль), в 2018 році - 1 транспортний засіб (легковий автомобіль).
Зі змісту акта №613/09-19-13-06/ НОМЕР_1 від 11.07.2019 вбачається, що оскільки фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 на дату оформлення матеріалів перевірки не представлено додаткових документів (в т.ч. цивільно-правових договорів купівлі-продажу) щодо ціни реалізації колісних транспортних засобів, для визначення бази оподаткування податком (збором) від продажу (обміну) об`єктів рухомого майна перевіркою використано дані автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор».
При цьому зі змісту акта №613/09-19-13-06/ НОМЕР_1 від 11.07.2019 вбачається, що таке визначення вартості транспортних засобів з використанням даних автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» контролюючим органом було здійснено на підставі пункту 7.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 (далі Методика № 142/5/2092), яка передбачає визначення середньої ринкової ціни КТЗ як величини, яка визначається статистичними методами, еквівалентна найбільш вірогідній вартості продажу (пропозиції до продажу), сукупності КТЗ визначеної моделі з відповідними строком експлуатації і пробігом на визначений момент часу, у конкретному регіоні чи місцевості з дотриманням вимог, що відповідають поняттю "ринкова вартість" та передбачає визначення митної вартості транспортних засобів з урахуванням ціни КТЗ за інформацією з довідкової літератури, коефіцієнту ринку регіону та вартісного еквіваленту суми податків, зборів, інших обов`язкових платежів під час митного оформлення згідно з чинним законодавством.
Однак таке самостійне визначення контролюючим органом середньоринкової вартості проданих ОСОБА_1 транспортних засобів на підставі пункту 7.4 Методики №142/5/2092 та з використанням даних автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» суперечить приписам пункту 173.1 статті 173 Податкового кодексу України, яка передбачає визначення доходу від продажу (обміну) легкового автомобіля, мотоцикла, мопеда, виходячи з ціни, зазначеної у договорі купівлі-продажу (міни), але не нижче середньоринкової вартості відповідного транспортного засобу або не нижче його оціночної вартості, визначеної згідно із законом (за вибором платника податку).
При цьому, середньоринкова вартість легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів визначається щокварталу центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері економічного розвитку, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (для кожної марки, моделі таких транспортних засобів з урахуванням року випуску та пробігу, на підставі аналізу фактичних цін продажу відповідних транспортних засобів), і оприлюднюється на офіційному веб-сайті цього органу в режимі вільного доступу до 10 числа місяця, наступного за звітним кварталом.
Самостійне визначення конролюючим органом під час проведення перевірки платника податків середньоринкової вартості відчуженого таким платником транспортного засобу податковим законодавством не передбачено.
Натомість на виконання вимог п. 173.1 статті 173 ПК постановою Кабінету Міністрів України від 10.04.2013 №403 затверджено Порядок визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, який встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів (далі - транспортні засоби) з метою визначення доходу від їх продажу (обміну) для цілей обкладення податком на доходи фізичних осіб (далі - Порядок №403).
Пунктами 3-4 вказаного Порядку №403 передбачено, що середньоринкова вартість транспортного засобу розраховується за методом аналогії цін ідентичних транспортних засобів за такою формулою:
Сср = Цн х (Г / 100) х (1 ± (Гк / 100),
де Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні;
Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від строку експлуатації згідно з додатком 1;
Гк - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від пробігу згідно з додатком 2.
Джерелом інформації про ціни нових транспортних засобів в Україні є офіційні прайс-листи виробників (дилерів) або довідкові дані про ціни щодо ідентичних або аналогічних нових транспортних засобів в Україні чи країнах-виробниках (експортерах) з урахуванням податків та зборів, що визначаються відповідно до законодавства.
Згідно п. 11 Порядку №403 коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від строку експлуатації визначається як середнє значення співвідношення ціни транспортних засобів, що були у використанні, до ціни аналогічних нових транспортних засобів та не може бути меншим ніж 4.
За правилами п. 12 Порядку №403 коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від пробігу визначається з урахуванням фактичного та нормативного середньорічного пробігу транспортних засобів.
У разі коли фактичний середньорічний пробіг транспортних засобів є вищим, ніж їх нормативний середньорічний пробіг, середньоринкова вартість зменшується, а у разі, коли фактичний середньорічний пробіг є нижчим, ніж нормативний середньорічний пробіг, середньоринкова вартість збільшується.
Між тим, зі складеного відповідачем акта №613/09-19-13-06/ НОМЕР_1 від 11.07.2019 неможливо встановити, як саме здійснювався розрахунок вартості спірних легкових автомобілів. Цей додаток містить лише кінцевий результат розрахунку відповідачем середньоринкової вартості реалізованих позивачем спірних автомобілів за відсутності детальних обчислень та вказівки на використані під час розрахунку числові показники.
Відповідно, підстав стверджувати, що здійснюючи розрахунок середньоринкової вартості ГУ ДФС в Івано-Франківській області враховувало пробіг та строк експлуатації цих автомобілів, у суду немає, тому відсутні правові підстави для визнання зазначеної відповідачем бази оподаткування (вартості відчужених позивачем транспортних засобів) обґрунтованими.
Також слід зазначити, що спірні транспортні засоби були реалізовані позивачем у 2014 та 2015 роках, в той час як податковим органом була визначена вартість таких транспортних засобів на момент перевірки, зокрема у червні 2019 року, що не дає підстав стверджувати про актуальність визначених відповідачем цін на відповідні транспортні засоби станом на дату їх продажу позивачем.
З наведених доказів вбачається, що неможливо встановити середньоринкову вартість транспортних засобів, відчужених позивачем на користь фізичних осіб на момент такого продажу, відповідно, немає підстав стверджувати, що відповідачем вірно визначено базу оподаткування відповідно до статті 173 Податкового кодексу України та правомірно нараховано ОСОБА_1 податок з доходів фізичних осіб та військовий збір.
Натомість в матеріалах справи містяться довідка-рахунок Серії ВІА № 827654 від 02.12.2014., відповідно до якої автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель TRANSPORTER, номер кузова НОМЕР_2 продано ОСОБА_2 за 31 100,00 грн.; довідка довідка-рахунок Серії ААЕ №111295 від 27.05.2015., відповідно до якої автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель GOLF, номер кузова НОМЕР_3 продано ОСОБА_3 за 24 300,00 грн. та довідка довідка-рахунок Серії ААЕ № 385711 від 18.11.2015 про продаж ОСОБА_4 автомобіля марки AUDI, модель А6, номер кузова НОМЕР_5 за 31 500,00 грн. (а.с. 25, 26, 27).
Також позивачем додано до позовної заяви квитанції від 23.04.2015 та від 28.05.2015 про сплату податку з доходів фізичних осіб від отримання доходів з реалізації об`єктів рухомого майна (а.с. 28).
Окрім того, суд звертає увагу, що спірні транспортні засоби перереєстровані на нових власників, про що зазначено відповідачем в додатку №1 до акта №613/09-19-13-06/ НОМЕР_1 від 11.07.2019 та підтверджує сплату позивачем передбачених законодавством податків і зборів (обов`язкових платежів), оскільки відповідно до п. 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 №1388 державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов`язкових платежів).
Аналогічне положення міститься і в пункті 173.4 статті 173 ПК України, відповідно до якого органи, у присутності посадових осіб яких між фізичними особами здійснюються укладення та оформлення договорів купівлі-продажу (міни, поставки), а також інших договорів, здійснюють у встановленому законом порядку реєстрацію таких транспортних засобів за наявності оціночної або середньоринкової вартості такого рухомого майна та документа про сплату податку сторонами договору, обчисленого в установленому цим Кодексом порядку.
Згідно частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Однак, в порушення наведених норм відповідачем не виконано обов`язку щодо доказування правомірності своїх рішень.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, з Головного управління ДПС в Івано-Франківській області за рахунок бюджетних асигнувань слід стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 768,40 грн (а.с.3).
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Відповідач - Головне управління ДПС в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ - 43142559, вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018).

Суддя Главач І.А.

Рішення складене в повному обсязі 27 березня 2020 р.