Справа № 640/3110/19
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2020-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2020 року м. Київ № 640/3110/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «ФОРТКОМ»
доГоловного управління ДФС у м. Києві Державної фіскальної служби України
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ФОРТКОМ» (далі також - позивач, ТОВ «ФОРТКОМ») з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (далі також - відповідач 1, ГУ ДФС у м. Києві) та Державної фіскальної служби України (далі також - відповідач 2, ДФС України), в якому просило суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в реєстрації такої, №1032285/39162202 від 21.12.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної №10 від 30.11.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну №10 від 30.11.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою фактичного її подання.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що позивач після направлення засобами електронного зв`язку податкової накладної №10 від 30.11.2018, виписаної на адресу контрагента-покупця ТОВ «Агол», для реєстрації такої в Єдиному реєстрі податкових накладних отримав квитанцію про зупинення реєстрації цієї податкової накладної з мотиву її відповідності вимогам п. 1.6 Критеріїв ризиковості платника податків. Як стверджує позивач, з метою спростування наявності підстав для зупинення реєстрації податкової накладної товариство надало контролюючому органу письмові пояснення по суті господарських операцій разом з копіями підтверджуючих документів. Проте Комісія органу ДФС безпідставно не враховувала та не проаналізувала зміст наданих позивачем документів і пояснень, прийнявши необґрунтоване та незаконне рішення про відмову в реєстрації податкової накладної.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.03.2019 відкрито провадження у справі №640/3110/19 за вказаним та дану справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Від відповідачів у встановлений судом строк відзиви на позовну заяву та/або додаткові матеріали до канцелярії суду не надійшли, хоча останні були належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі.

Натомість представником позивача через канцелярію подано відповідь на відзиви, у тексті якої позивач стверджував, що ТОВ «ФОРТКОМ» отримало від відповідачів ідентичні за змістом відзиви на позовну заяву. Ознайомившись зі змістом відзивів позивач дійшов висновку, що такі не місять жодних обґрунтувань та пояснень щодо підстав для відмови в реєстрації податкової накладної №10 від 30.11.2018.

Розглянувши подані представниками сторін документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

06.05.2014 між ТОВ «ФОРТКОМ» (як постачальником) і ТОВ «Агол» (як покупцем) укладено договір поставки №0605-2014, за умовами якого ТОВ «ФОРТКОМ зобов`язується поставляти на умовах вказаних у цьому договорі покупцеві товари, а покупець зобов`язується прийняти такі товари та сплатити за них грошову суму, визначену у прайс-листах (прейскурантах) та/або у виставлених рахунках-фактурах та/або у видатково-прибуткових накладних та/або актах приймання-передачі товару, що є невід`ємною частиною цього договору. Предметом поставки є комп`ютерна техніка, оргтехніка, комплектуючі та витратні матеріали до неї, ліцензійне програмне забезпечення, а також інші супутні та технічні товари. Поставка товарів здійснюється на умовах Інкотермс 2010 - EXW (м. Київ, вул. Козацька, буд. 120/4, літ. «Є»). Загальна кількість товарів, що підлягають поставці за цим договором, їх асортимент, номенклатура, види, марки визначаються заявками (замовленнями) покупця на основі прайс-листів (прейскурантів) і підтверджуються специфікаціями та/або видатково-прибутковими накладними та/або актом приймання-передачі товарів. Покупець повинен розрахуватись за поставлений товар не пізніше 14 календарних днів з дати поставки товару постачальником. Оплата здійснюється у розмірі повної вартості поставленої партії товарів, шляхом безготівкового переказу на поточний рахунок постачальника. Оплата здійснюється покупцем на підставі цього договору та рахунку-фактури та/або акту приймання-передачі товару, виставленого постачальником на повну вартість (ціну) поставленої партії товару.

На виконання умов цього договору поставки ТОВ «ФОРТКОМ» поставило на адресу ТОВ «Агол» партію товарів: відеокарти та жорсткий накопичувач, за наслідками чого склало видаткову накладну №Ф-001756 від 30.11.2018 на суму 115 271,10 грн. (з ПДВ). За змістом цієї видаткової накладної отримувачем товарів був директор ТОВ «Агол» ОСОБА_1 .

В той же день ТОВ «ФОРТКОМ» виставило ТОВ «Агол» рахунок-фактуру №Ф-001756 на суму 115 271,10 грн. (в т.ч. ПДВ - 19 211,85 грн.

За вказаним рахунком-фактурою ТОВ «Агол» сплатило всю вартість партії товарів, що засвідчується даними наявних у матеріалах справи роздруківки електронного платіжного доручення №40623 від 30.11.2018 та копій банківської виписки по розрахунковому рахунку ТОВ «ФОРТКОМ» в АТ «ОТП Банк».

Керуючись приписами п. 187.1 ст. 187, п. 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України (щодо правила «першої події»), ТОВ «ФОРТКОМ» виписало на адресу контрагента-покупця (ТОВ «Агол») податкову накладну від 30.11.2018 №10 на суму 115 271,10 грн. (в т.ч. ПДВ 19 211,85 грн.), номенклатура товарів: відеокарта та жорсткий накопичувач відповідних моделей, коди згідно УКТ ЗЕД - і .

За наслідками надіслання податкової накладної від 30.11.2018 №10 до ДФС України засобами електронного зв`язку з метою здійснення реєстрації такої накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі також - Реєстр), 13.12.2018 ТОВ «ФОРТКОМ» отримало електронну квитанцію про те, що: документ прийнято, проте реєстрацію такої зупинено. В якості підстави для зупинення реєстрації даної податкової накладної ДФС України зазначено наступну: «Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 30.11.2018 №10 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Одночасно платнику було запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК.

У зв`язку з цим 19.12.2018 ТОВ «ФОРТКОМ» з метою спростування висновку контролюючого органу щодо наявності підстав для зупинення податкової накладної від 30.11.2018 №10 надіслало до ДФС України повідомлення за №1 про подання пояснень та копій документів щодо податкової накладної, реєстрацію якої зупинено. У тексті поданих разом із зазначеним Повідомленням пояснень Товариство повідомило про обставини виникнення господарських відносин між ТОВ «ФОРТКОМ» і ТОВ «Агол» з посиланням на реквізити укладеного договору та складених первинних документів, а також пояснило суть господарської операції на підставі якої було виписано спірну податкову накладну. Окремо ТОВ «ФОРТКОМ» навело обставини щодо вчинених господарських операцій з постачальником реалізованого ТОВ «Агол» товару - ТОВ «Елко Україна». Крім того, на підтвердження наведених у поясненнях обставин ТОВ «ФОРТКОМ» надіслало до органу ДФС копії відсканованих первинних та інших документів (а саме: договорів поставок з постачальником та покупцем товарів, видаткових накладних, рахунків-фактур, специфікацій, платіжних доручень).

За результатами розгляду отриманих документів комісія ГУ ДФС у м. Києві яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийняла рішення від 21.12.2018 за №1032285/39162202 про відмову у реєстрації податкової накладної від 30.11.2018 №10 в Єдиному реєстрі податкових накладних. В якості підстави для прийняття такого рішення зазначено наступне: «ненадання платником податків копій документів -

розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків».

Не погоджуючись із законністю такого рішення Комісії ГУ ДФС у м. Києві, платник (позивач) в січні 2019 року надіслав до ДФС України скаргу на це рішення комісії регіонального органу ДФС. Проте, як видно з тексту наявної у матеріалах справи копій рішення Комісії з питань розгляду скарг при ДФС України від 14.01.2019 №2539/39162202/2 скарга ТОВ «ФОРТКОМ» була залишена без задоволення, а рішення контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної - без змін.

Вважаючи такі дії та рішення відповідачів протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України) передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України (п. 201.16 ст. 201 ПК України).

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» від 21.02.2018 №117 (що набула чинності з 22.03.2018 та діяла до 01.02.2020) було затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №117); Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації; Порядок розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

Згідно з п. 5, 6 Порядку №117 податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

У разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

За змістом п. 2 Порядку №117 критерій оцінки ризиків, достатній для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, - визначений показник моніторингу, що характеризує ризик; ризик порушення норм податкового законодавства - ймовірність складання та надання податкової накладної / розрахунку коригування для реєстрації в Реєстрі з порушенням норм підпункту «а»/«б» пункту 185.1 статті 185, підпункту «а»/«б» пункту 187.1 статті 187, абзацу першого пунктів 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 ПК України за наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено у такій податковій накладній / розрахунку коригування та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість виконання свого податкового обов`язку.

Відповідно до п. 13 Порядку №117 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

З наявних у справі матеріалів суд встановив, що реєстрація описаної вище податкової накладної позивача була зупинена з наступної підстави: «ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку».

У взаємозв`язку з цим суд зважає на те, що за змістом п. 10 Порядку №117 критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади. Мінфін у дводенний строк погоджує або надсилає ДФС на доопрацювання визначені у цьому пункті критерії та перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку. Про визначені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, ДФС інформує Комітет Верховної Ради України з питань податкової та митної політики. ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Отже, з аналізу наведених норм слідує, що критерії ризиковості мали визначатися ДФС України та обов`язково погоджуватися Міністерством фінансів України.

Державна фіскальна служба України листом №959/99-99-07-18 від 21.03.2018 визначила Критерії ризиковості платника податку та Критерії ризиковості здійснення операцій, а листом №960/99-99-07-18 від 21.03.2018 - Перелік показників, що визначають позитивну податкову історію платника податку.

Зокрема, пп. 1.6 п. 1 цього листа №959/99-99-07-18 від 21.03.2018 визначено, що платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо, зокрема: комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим);

дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації;

платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;

платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс);

наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

У разі якщо платник податків, внесений до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пункті 1.6 цих Критеріїв, платника виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання за рішенням комісій головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС.

Проаналізувавши наведені положення Критеріїв ризиковості платника податку суд дійшов висновку, що пп. 1.6 п. 1 цих Критеріїв не визначає самостійні критерії ризиковості платника податків, а лише дає підстави комісіям головних управлінь ДФС обласного рівня винести відповідного платника податків на розгляд комісії, і лише за результатами проведення засідання Комісії - прийняти рішення про його віднесення до переліку ризикових суб`єктів господарювання.

В ході судового розгляду цієї справи представник відповідачів не надав суду жодних належних і допустимих доказів того, що Комісією Головного управління ДФС у м. Києві взагалі приймалось рішення про віднесення ТОВ «ФОРТКОМ» до переліку ризикових суб`єктів господарювання.

Також судом було встановлено та сторонами не заперечувалося те, що Критерії ризиковості платника податку, визначені у листі ДФС України №959/99-99-07-18 від 21.03.2018, взагалі не були погоджені та затверджені Мінфіном.

Крім того, у своїх постановах від 20.11.2019 №560/279/19, від 02.04.2019 у справі №822/1878/18, від 21.05.2019 у справі №815/2791/18, від 09.07.2019 у справі №140/2093/18 та 30.07.2019 у справі №320/6312/18 Верховний Суд під час перегляду в порядку касаційного провадження схожих адміністративних справ надав наступну правову оцінку законності підстав зупинення реєстрації податкової накладної. Так, Касаційний суд зазначив, що акти, які затверджують критерії ризиковості здійснення операцій мають на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, а відтак підлягають обов`язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством. Листи міністерств, інших органів виконавчої влади у розумінні ст. 117 Конституції України не є нормативно-правовими актами, а відтак не є джерелом права відповідно до ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України. У зв`язку з цим Верховний Суд дійшов висновку, що зупинення реєстрації податкових накладних на підставі критеріїв ризиковості, встановлених листом ДФС, порушує принцип правової визначеності та передбачуваності, а відтак, є неправомірним.

В силу положень ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до п. 12, 13 Порядку №117, у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів (п. 18 Порядку №117).

Суд звертає увагу на те, що у квитанції від 13.12.2018 про реєстрацію податкової накладної від 30.11.2018 №10 не було зазначено переліку документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної.

Приписами п. 19, 20 Порядку №117 визначено, що Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Відповідно до п. 21 Порядку №117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Дослідивши та проаналізувавши зміст поданого позивачем контролюючому органу пакету документів суд вважає, що у розглядуваному випадку позивачем були надані контролюючому органу детальні пояснення та копії підтверджуючих документів, яких було цілком достатньо для прийняття Комісією рішення про реєстрацію податкової накладної від 30.11.2018 №10.

Таким чином, зважаючи на наявність у позивача передбачених законодавством документів, які підтверджують реальність господарської операції, на підставі якої виписано спірну податкову накладну, достатність таких документів для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, а також беручи до уваги висновок Верховного Суду про неправомірність дій органу ДФС щодо зупинення реєстрації податкових накладних платників податків на підставі Критерії ризиковості, суд дійшов висновку про відсутність у комісії ГУ ДФС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, правових підстав для прийняття рішення від 21.12.2018 за №1032285/39162202 про відмову у реєстрації податкової накладної позивача від 30.11.2018 №10. Як наслідок суд погоджується із правомірністю заявленої позивачем вимоги про визнання протиправним та скасування такого рішення суб`єкта владних повноважень.

Щодо правомірності заявленої позивачем вимоги про зобов`язання ДФС України здійснити реєстрацію податкової накладної від 30.11.2018 №10 в Єдиному реєстрі податкових накладних, то суд зазначає наступне.

За змістом ч. 3 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Оскільки в ході розгляду даної справи суд дійшов висновку про необхідність скасування рішення Комісії при ГУ ДФС у м. Києві про відмову у реєстрації вказаної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, то останнє тягне за собою необхідність зобов`язання ДФС України вчинити дії з метою відновлення порушених прав позивача.

Відповідно до п.п. 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних (в останній чинній редакції), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: 1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; 2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду).

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому, датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду (п. 20 Порядку №1246).

За таких обставин, суд вважає, що наявні обґрунтовані підстави для задоволення позовної вимоги позивача, шляхом зобов`язання ДФС України зареєструвати податкову накладну від 30.11.2018 №10 датою її отримання ДФС (тобто, 13.12.2018), що, водночас, з урахуванням наведеного, не є втручанням в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень (ДФС України), а є належним та достатнім способом відновлення порушеного права позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та наданих учасниками справи доказів, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи платіжного доручення від 18.02.2019 №79, ТОВ «ФОРТКОМ» під час звернення до суду з цим адміністративним позовом сплатило судовий збір у розмірі 3 842 грн.

Відповідно до тексту поданої позовної заяви, позивачем у межах цього спору заявлено одну основну позовну вимогу немайнового характеру, а саме - про визнання протиправним та скасування рішення Комісії ГУ ДФС у м. Києві про відмову у реєстрації податкової накладної, а також похідну від вказаної позовної вимоги - вимогу зобов`язального характеру.

Таким чином, при подані цієї позовної заяви до адміністративного суду позивачем було зайво сплачено судовий збір у сумі 1 921 грн.

У зв`язку з цим суд вказує про присудження на користь позивача відповідно до норм Кодексу адміністративного судочинства України судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 1 921 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів (тобто, по 960,50 грн. з кожного відповідача).

Що стосується решти сплаченої позивачем при поданні цього позову суми коштів (1 921 грн.) в оплату судового збору, то питання щодо їх повернення може бути розглянуте судом за наслідками подання позивачем до суду окремої заяви про повернення судового збору, сплаченого у більшому розмірі ніж передбачено законодавством (відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір»).

Керуючись статтями 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 134, 139, 1 - 246, 250, 255, 257 - 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРТКОМ» (ідентифікаційний код 39162202, адреса: 03680, м. Київ, вул. Козацька, 120/4, поверх 2) до Головного управління ДФС у м. Києві (ідентифікаційний код 39439980, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) та Державної фіскальної служби України (ідентифікаційний код 39292197, адреса: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, при Головному управлінні ДФС у м. Києві від 21.12.2018 за №1032285/39162202, яким було відмовлено в реєстрації податкової накладної Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРТКОМ» (ідентифікаційний код 39162202) від 30.11.2018 №10 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну від 30.11.2018 №10, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «ФОРТКОМ» (ідентифікаційний код 39162202), в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її отримання, а саме - 13.12.2018.

Присудити здійснені Товариством з обмеженою відповідальністю «ФОРТКОМ» (ідентифікаційний код 39162202, адреса: 03680, м. Київ, вул. Козацька, 120/4, поверх 2) документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 960,50 грн. (дев`ятсот шістдесят гривень 50 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві (ідентифікаційний код 39439980, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).

Присудити здійснені Товариством з обмеженою відповідальністю «ФОРТКОМ» (ідентифікаційний код 39162202, адреса: 03680, м. Київ, вул. Козацька, 120/4, поверх 2) документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 960,50 грн. (дев`ятсот шістдесят гривень 50 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (ідентифікаційний код 39292197, адреса: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок