Справа № 440/696/18
Суддя: Кос І. Б.
Дата ухвалення: 2020-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер №440/696/18
Провадження № 2-а/943/87/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2020 року

Суддя Буського районного суду Львівської області Кос І.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в залі суду в м. Буську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до інспектора взводу ОДДЗ батальйону №2 УПП у Львівській області Далекорей Олександра Васильовича (м. Львів, вул. Перфецького, 19) про скасування постанови в справі про притягнення до адміністративної відповідальності, -

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора взводу ОДДЗ батальйону №2 УПП у Львівській області Далекорей Олександра Васильовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення від 14.04.2018 року серії ВР № 032523 про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 121 КУпАП. Просить суд скасувати зазначену постанову відповідача, як незаконну та необгрунтовану.

В обґрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що відповідачем відносно нього 14 квітня 2018 року було винесено постанову, якою на позивача було накладено адміністративне стягнення в розмірі 340,00 грн. за ч. 1 ст. 121 КУпАП за порушення ним вимог п. 31.4.3 ПДР України через керування транспортним засобом, у якого не світила ліва фара у режимі ближнього світла в темну пору доби, яку позивач вважає незаконною та необгрунтованою, оскільки він не знав, коли вона вийде з ладу. Перед виїздом транспортного засобу позивач перевірив технічну справність автомобіля та усі зовнішні світлові прилади, які були справними та працювали. Під час руху в темну пору доби позивач здійснив наїзд на вибоїну, після чого в нього перестала працювати ліва фара ближнього світла. З огляду на те, що позивач не мав змоги її замінити через відсутність СТО і АЗС, а тому з мінімальною швидкістю продовжував рух та невдовзі був зупинений відповідачем поблизу с. Великосілки. Відтак позивач вважає, що у його діях відсутній склад вказаного адміністративного правопорушення, а тому просив скасувати оскаржувану постанову відповідача як таку, що винесена незаконно.

Позовна заява перебувала на розгляді судді Буського районного суду Львівської області Мельника С.Р. , який був звільнений у відставку та відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями була передана судді Косу І.Б. від 07.11.2019, а тому в силу вимог ч. 14 ст. 31 КАС України розгляд цієї справи розпочався з початку.

Ухвалою судді від 20.02.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі без повідомлення сторін та встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - п`ятиденний строк для подання відповіді на відзив. Копії ухвал про відкриття спрощеного позовного провадження надіслано сторонам.

Крім того, сторонам було роз`яснено зміст частини 5 статті 262 КАС України, відповідно до якої суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідач, який належним чином повідомлявся про відкриття провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, а тому в силу ч. 6 ст. 162 КАС України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Клопотань від будь-якої зі сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно із ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 280 КпАП України КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається із оскаржуваної постанови інспектора інспектора взводу ОДДЗ батальйону №2 УПП у Львівській області Далекорей Олександра Васильовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 14.04.2018 року серії ВР № 032523, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн, позивач ОСОБА_1 14 квітня 2018 року о 04 год. 40 хв. на 503 км автодороги Київ-Чоп (М06) керував транспортним засобом марки «Opel Vivaro», номерний знак НОМЕР_1 , у якому в темну пору доби не працювала ліва фара в режимі ближнього світла, чим порушив вимоги п. 31.4.3 «в» ПДР України, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 121 КУпАП.

Частиною першою статті 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається із доводів позовної заяви, що позивачем визнаються наведені в оскаржуваній постанові відповідача фактичні обставини щодо керування ним транспортним засобом із непрацюючою лівою фарою ближнього світла в темну пору доби номерним знаком, що було виявлено відповідачем та винесено оскаржувану постанову.

При цьому позивач висловив свою незгоду із рішенням відповідача, оскільки вважає відсутність у його діях складу вищевказаного адміністративного правопорушення через те, що він перед виїздом перевірив технічну справність автомобіля та усі зовнішні світлові прилади, які були справними, а під час руху в темну пору доби здійснив наїзд на вибоїну, після чого в нього перестала працювати ліва фара ближнього світла. З огляду на те, що позивач не мав змоги її замінити через відсутність СТО і АЗС, а тому з мінімальною швидкістю продовжував рух та невдовзі був зупинений відповідачем поблизу с. Великосілки. Проте доказів цьому суду не надав.

Крім того, відповідно до підпункту «в» пункту 31.4.3 ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

В силу вимог пункту 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Крім того, підпунктом «б» пункту 31.6 ПДР України забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

Тобто зазначені положення законодавства вимагають від водія постійно контролювати рух транспортного засобу та вживати заходів щодо усунення його несправностей аж до повної зупинки такого. У той же час наведені позивачем причини, які є недоведеними та не звільняють водія від відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом із тим, в силу вимог частини першої статті 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Оскільки відповідачем визнано те, що він керував транспортним засобом в темну пору доби із непрацюючою ліфою фарою в режимі ближнього світла, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, а оскаржувана постанова винесена відповідачем на підставі, у межах повноважень та у визначений законодавством спосіб, із використанням наданого повноваження, а тому підстав для скасування оскаржуваної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі суд не вбачає.

Ураховуючи наведене і керуючись ст.ст. 6, 8, 9, 10, 77, 78, 242-246, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

у х в а л и в:

залишити без змін постанову в справі про адміністративне правопорушення від 14.04.2018 року серії ВР № 032523 про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 121 КУпАП, а позовну заяву ОСОБА_1 , - без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Відповідач: інспектор поліції Далекорей Олександр Васильович (м. Львів, вул. Перфецького, 19).

Суддя І. Б. Кос