Справа № 160/13521/19
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2020-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіГорбалінського В.В.
за участі секретаря судового засіданняСітайло О.В.
представник позивача представник відповідача Зеленяк Є.С. Суріна О.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРВЕСТ КО» до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною постанови про накладання штрафу, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «ХАРВЕСТ КО» (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати постанову «ДН2544/262НП-2/СПТД-ФС/557 від 06.11.2019 року Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладання штрафу уповноваженими особами, якою накладено на ТОВ «ХАРВЕСТ КО» штраф у розмірі 417 300 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про те, що оскаржувана постанова, прийнята відповідачем, є протиправною та необґрунтованою, оскільки твердження відповідача про неможливість інспекційного відвідування та створення позивачем йому перешкод у проведенні інспекційного відвідування спростовуються фактом того, що позивач не спричиняв активних дій для створення перешкод у проведенні інспекційного відвідування.
Крім того, позивач зазначає, що відповідач не дотримався вимог Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №509, який затверджений постановою Кабінету міністрів України від 17.07.2013 року (далі Порядок №509) щодо належного повідомлення позивача про розгляд справи та забезпечення його права на участь у розгляді справи.
Ухвалою суду від 20.01.2020 року відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
12.02.2020 року від відповідача надано письмовий відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, оскільки інспектору праці було створено перешкоди у проведенні інспекційного відвідування, оскільки за місцезнаходженням підприємства був відсутній його керівник, що унеможливило проведення заходу контролю.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві та у письмових поясненнях, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на письмовий відзив, що міститься в матеріалах справи, у зв`язку з чим у задоволенні позовної заяви просив відмовити.
Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до наказу від 10.09.2019 року № 591-І, направлення на інспекційне відвідування від 10.09.2019 року №198-н було призначено проведення інспекційного відвідування з питань додержання вимог законодавства про працю у ТОВ «ХАРВЕСТ КО» з 11.09.2019 року по 16.09.2019 року.
11.09.2019 року було розпочато інспекційне відвідування у ТОВ «ХАРВЕСТ КО».
За адресою ТОВ «ХАРВЕСТ КО» перебувала ФОП ОСОБА_1 , яка повідомила, що здає в оренду приміщення ТОВ «ХАРВЕСТ КО», однак керівника та працівників Товариства виявлено не було.
11.09.2019 року інспекторами відповідача під час телефонної розмови було повідомлено керівника Товариства Ковтун О.О. про неможливість проведення інспекційного відвідування, також було повідомлено керівника Товариства, що інспекційне відвідування буде призупинене та поновлено 13.09.2019 року.
Також, 11.09.2019 року посадовими особами відповідача було повідомлено уповноважену особу позивача про необхідність надання документів у строк до 13.09.2019 року.
Враховуючи означене, посадовими особами відповідача 11.09.2019 року було складено акт №ДН2544/262/НП про неможливість проведення інспекційного відвідування та вимога про надання документів №2544/262/НД.
11.09.2019 року відповідачем було отримано лист від позивача, в якому повідомлялось, що керівник підприємства відсутній за адресою реєстрації підприємства у зв`язку з відрядженням з виробничих потреб.
13.09.2019 року на підставі наказу «Про поновлення інспекційного відвідування» №600-Іпо та направлення від 13.09.2019 року №214-н інспекційне відвідування було поновлене.
13.09.2019 року інспектором праці контролюючого органу було складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування №ДН2544/262/НП-2 з підстав того, що позивачем створено перешкоди у проведенні інспектором праці інспекційного відвідування шляхом відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням.
На підставі виявленого порушення контролюючий орган направив повідомлення на адресу Товариства, яким призначив розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю.
На підставі Акту №ДН2544/262/НП-2 від 13.09.2019 року першим заступником начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Осадчим Ігорем Михайловичем було прийнято постанову №ДН2544/262/НП-2/СПТД-ФС/557 від 06.11.2019 року про накладення штрафу на Товариство з обмеженою відповідальністю «ХАРВЕСТ КО» у розмірі 417 300,00 (чотириста сімнадцять тисяч триста гривень 00 копійок).
Відтак, правомірність підстав, законність і обґрунтованість винесення оскаржуваних припису та постанов про накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю «ХАРВЕСТ КО» штрафу є предметом розгляду даної адміністративної справи.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю затверджено ПКМУ від 21.08.2019 № 823 «Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю» (далі - Порядок № 823), в редакції чинній на день здійснення правовідносин.
Відповідно до п. 2 Порядку № 823 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань або невиїзних інспектувань інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.
Відповідно до пп. 2 п.5 Порядку № 823 інспекційні відвідування проводяться за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин.
Згідно з п.8 Порядку № 823 Про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі. Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.
Згідно з п.10 Порядку № 823 тривалість інспекційного відвідування, невиїзного інспектування не може перевищувати 10 робочих днів. Перебіг строку для проведення інспекційного відвідування, невиїзного інспектування починається з дня, наступного за днем надання об`єктом відвідування документів і пояснень, необхідних для їх проведення.
Згідно з пп 7 п.11 Порядку № 823 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно без попереднього повідомлення мають право отримувати від органів державної влади, об`єктів відвідування інформацію та матеріали, необхідні для проведення інспекційного відвідування, невиїзного інспектування.
Відповідно до п.12 Порядку № 823 вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій або витягів з документів, пояснень, доступу до всіх видів приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання.
Відповідно до п.16,18,20 Порядку № 823 у разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 11 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, перевищення строків проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, визначених пунктом 10 цього Порядку, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування із зазначенням відповідних підстав, який у разі можливості підписується об`єктом відвідування або іншою уповноваженою ним особою.
У разі відсутності/ненадання документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, об`єкту відвідування надсилається копія акта про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування та письмова вимога із зазначенням строку поновлення та/або надання документів. На час виконання такої вимоги строк проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування зупиняється.
Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування.
Згідно ч.2 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.
Відтак, суд зазначає, що, під поняттям "створення перешкод" законодавець розуміє активну поведінку посадової особи об`єкту відвідування, направлену на перешкоджання інспектору праці під час здійснення інспекційного відвідування отримувати необхідну для цього інформацію та належним чином реалізувати свої повноваження, що є підставо для складання акту про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.
До інших підстав для складання акту про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування законодавець відносить відсутність об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням, а також відсутність документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, тобто такий акт складається у випадку неможливості проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, не пов`язаного із створенням перешкод.
Водночас, саме по собі складання посадовими особами Держпраці акту про неможливість проведення інспекційного відвідування через відсутність посадових осіб об`єкта інспектування за своїм місцезнаходженням станом на час виходу посадових осіб Держпраці на місце для проведення такого інспектування, без виявлення ознак перешкоджання об`єктом відвідування проведенню інспекційного відвідування, не може вважатись достатньою самостійною підставою для притягнення до відповідальності за абз. 6 ч. 2 статті 265 КЗпП України (за недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні).
Директором ТОВ «ХАРВЕСТ КО» Ковтуном О.О. видано наказ №КМ-19 від 09.09.2019 року «Про направлення у відрядження ОСОБА_2 », яким направлено у відрядження ОСОБА_2 до ТОВ «Агрокомцентр», ПНД ККФ «КОНКОРД-ГЕЙ» для придбання матеріалів та запчастин необхідних для термінового ремонту комбайну, строком на 4 дні.
На підтвердження оформлення відрядження працівників представником позивача до суду надано наказ про відрядження від 09.09.2019 року №КМ-19, посвідчення про відрядження із відмітками про вибуття у відрядження , прибуття в пункти призначень, вибуття з них і прибуття до постійного місця постійної роботи, копія квитанції про витрати на паливо.
Зазначені обставини, як вже зазначалося вище, відповідачем не спростовані.
За таких обставин, суд вважає документально підтвердженим факт перебування директора в період проведення інспекційного відвідування у відрядженні у м. Павлограді до ТОВ «Агрокомцентр», ПНД ККФ «КОНКОРД-ГЕЙ», з якими ТОВ «ХАРВЕСТ КО» перебуває в господарських відносинах.
Отже, відсутність керівника підприємства ТОВ «ХАРВЕСТ КО», під час спроби посадовими особами відповідача здійснити інспекційне відвідування позивача, не може розцінюватись як створення перешкод у проведенні інспекційного відвідування.
Крім того, як підтверджується матеріалами справи, керівником ТОВ «ХАРВЕСТ КО» Ковтуном О.О. було повідомлено відповідача про можливість участі у проведенні інспекційного відвідування з 16.09.2019 року, після повернення із відрядження.
При цьому, листом 17.09.2019 року керівником ТОВ «ХАРВЕСТ КО» Ковтуном О.О. було виконано вимоги відповідача щодо надання необхідних для проведення інспекційного відвідування документів, що також вказує на хибність та необґрунтованість висновків відповідача про перешкоджання проведення інспекційного відвідування.
Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправною та скасування постанови Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ДН2544/262НП-2/СПТД-ФС/557 від 06.11.2019 року.
Втім, щодо посилання позивача належного повідомлення про розгляд справи та забезпечення його права на участь у розгляді справи, суд вказує на таке.
Станом на дату проведення перевірки та винесення постанови про накладення штрафу діяв Порядок накладання штрафів за порушення законодавства по працю та зайнятість населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 р. №509 із змінами, внесеними 30.08.2019 року.
Відповідно до п. 3 Порядку №509 справа про накладення штрафу розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.
Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.
Згідно із п.4 Порядку №509 під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.
За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.
Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінсоцполітики, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову. У разі надсилання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка.

Отже, виходячи зі змісту зазначених норм, суд робить висновок про відсутність обов`язкову відповідача про повідомлення суб`єкта господарювання щодо розгляду його справи.

Окрім цього, в означеному порядку також відсутня норма яка б вказувала на можливість присутності уповноваженого представника суб`єкту господарювання.

Відтак, суд робить висновок про необґрунтованість висновків позивача щодо обов`язку належного повідомлення про розгляд справи та забезпечення його права на участь у розгляді справи про накладення штрафу.

В силу вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно ч. 2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 77, 90, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРВЕСТ КО» до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною постанови про накладання штрафу - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову ДН2544/262НП-2/СПТД-ФС/557 від 06.11.2019 року Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладання штрафу уповноваженими особами, якою накладено на ТОВ ХАРВЕСТ КО штраф у розмірі 417 300 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРВЕСТ КО» судовий збір у розмірі 6 259,50 грн.

Відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, проте, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст рішення суду складений 02 березня 2020 року.

Суддя В.В. Горбалінський