Справа № 200/1376/20-а
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2020-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2020 р. Справа№200/1376/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Дмитрієва В.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та нечинним рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

5 лютого 2020 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та нечинним з моменту прийняття рішення №2548 від 28 вересня 2019 року про відмову в перерахунку пенсії; зобов`язання зарахувати до страхового стажу для пенсії час перебування на інвалідності у зв`язку із нещасним випадком на виробництві у період з 5 жовтня 2016 року по 31 серпня 2019 року, як пільговий стаж шахтаря згідно статті 14 Закону України Про пенсійне забезпечення; зобов`язання зарахувати до страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії по інвалідності згідно статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці періоди моєї роботи в ВП Шахта Котляревська ДП Селидіввугілля з 1 червня 2017 року по 31 серпня 2019 року; зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії по інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві у розмірі 80 % середньої заробітної плати, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність згідно статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці з 1 жовтня 2019 року на весь період отримання пенсії по інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії по збільшенню пільгового стажу згідно із Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці», проте відповідач відмовив у перерахунку пенсії, пославшись на відсутність відомостей про сплату єдиного соціального внеску за період роботи у ВП «Шахта Котляревського ДП «Селидіввугілля», чим порушив конституційні права позивача.

Відповідач позов не визнав, 20 березня 2020 року надав відзив на адміністративний позов за змістом якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач вказав, що позивачу відмовлено в перерахунку пенсії по збільшенню пільгового стажу, оскільки згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу (ОК-5), після призначення пенсії, страховий стаж становить 8 місяців, замість необхідних 2-х років передбачених Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці», що обумовлено несплатою страхувальником щомісячних платежів по єдиному соціальному внеску до Пенсійного фонду України за періоди роботи позивача з 1 червня 2017 року по 31 серпня 2019 року на підприємстві ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля».

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2020 року позовну заяву залишено без руху, у зв`язку із поданням позову без дотримання вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

На виконання ухвали суду позивач усунув виявлені недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 26 лютого 2020 року відкрито провадження в адміністративній справи, призначено судове засідання на 26 березня 2020 року та витребувано у відповідача докази.

У судове засідання 26 березня 2020 року сторони не з`явилися, про дату, час та місце засідання повідомлені належним чином.

На підставі частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України

суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у письмовому провадженні.

Згідно частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на нього, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта серія НОМЕР_1 , виданим 3 червня 1999 року Селидівського МВУМВС України в Донецькій області. Позивач перебуває на обліку у Селидовському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України та отримує пенсію по інвалідності 3 групи, що отримана внаслідок трудового каліцтва.

25 вересня 2019 року позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії по стажу відповідно до частини 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», додавши копію трудової книжки та пільгову довідку.

Рішенням Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про відмову в перерахунку пенсії № 2548 від 28 вересня 2019 року, позивачу відмовлено у перерахунку пенсії, оскільки згідно наданих документів та індивідуальних відомостей персоніфікованого обліку за період з 1 січня 2001 року по 31 серпня 2019 року встановлено, що після призначення пенсії, страховий стаж становить 8 місяців, замість необхідних 2-х років. Наявність такого стажу обумовлена несплатою страхувальником щомісячних платежів по єдиному соціальному внеску до Пенсійного фонду України за періоди роботи з 1 червня 2017 року по 31 серпня 2019 року підприємством ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля», що є порушенням вимог статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Не погодившись з рішенням пенсійного органу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Згідно частини 4 статті 42 Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

16 вересня 2008 року набув чинності Закон України "Про підвищення престижності шахтарської праці". Цей Закон спрямований на підвищення престижності-шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв`язанні соціально - побутових проблем шахтарів.

Дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Однією з умов особливостей застосування Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" є наявність 15 років роботи на роботах за списком №1.

Суд зазначає, що згідно заяви позивача, що була надана до пенсійного органу, ОСОБА_1 звертався щодо перерахунку пенсії по стажу згідно статті 42 Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно рішення відповідача, підставою відмови у здійснення перерахунку пенсії слугувало не відсутність 15 років роботи позивача на роботах за списком №1, а відсутність необхідних 2-х років страхового стажу після призначення пенсії, оскільки за певний період роботи відсутні відомості про сплату страхових внесків підприємством.

Таким чином, суд розглядає правомірність рішення пенсійного органу щодо відмови у перерахунку пенсії у зв`язку із не зарахуванням певного періоду роботи позивача на підставі відсутності відомостей про сплату єдиного внеску.

Так, у трудовій книжці позивачаСерія НОМЕР_2 містяться записи про роботу зокрема:

- з 10 листопада 2016 року по 10 січня 2017 року на підприємстві ВП «Шахта «Росія» ДП «Селидіввугілля» учнем електрослюсаря чергового по ремонту обладнання; з 11 січня 2017 року по теперішній час електрослюсарем черговим та з ремонту обладнання.

Проте такий період не зараховано до стажу роботи позивача у зв`язку з не сплатою страхових внесків.

Згідно наказу ДП «Селидіввугілля» №105 від 23 травня 2017 року Відокремлений підрозділ «Шахта «Росія» ДП «Селидіввугілля» з 18 липня 2017 року перейменовано на Відокремлений підрозділ «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля».

Частиною 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно частини 1 статті 15 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Відповідно до статті 11 цього Закону, обчислення страхових внесків застрахованих осіб здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Положеннями статті 20 Закону №1058-IV, сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Системний аналіз вказаних вище нормативно-правових актів дає підстави дійти висновку, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески.

Отже, періоди роботи, за які підприємство-страхувальник нарахувало застрахованій особі - працівнику заробітну плату та утримало з неї відповідні страхові внески (єдиний внесок), повинні зараховуватися до страхового стажу цієї застрахованої особи-працівника незалежно від того, чи сплатило фактично підприємство-страхувальник ці страхові внески, чи ні.

Так, згідно Індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 (форма ОК-5) страхувальником (код 33621594, ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» у період з червня 2017 року по січень 2020 року заробітна плата нараховувалася, проте страхові внески не сплачено.

При цьому, згідно довідки ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» №07-04/341 від 29 січня 2020 року, єдиний соціальний внесок, нарахований на заробітну плату працівників ВП ш."Росія" (ВП ш."Котляревська") ДП "Селидіввугілля" за період з 1 червня 2017 року по 31 березня 2019 року, у Покровську ОДПІ - перерахований повністю, за період з 1 квітня 2019 року по 31 серпня 2019 року у Покровську ОДПІ - перерахований частково. Крім того, згідно довідки ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» №04-22/342 від 29 січня 2020 року ОСОБА_1 дійсно працює на підприємстві ВП «Шахта «Котляревського» ДП «Селидіввугілля» на посаді електрослюсаря чергового та у період з 1 червня 2017 року по 31 серпня 2019 року роботодавець щомісячно нараховував єдиний соціальний внесок.

Суд зазначає, що працівник не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи до страхового стажу за порушення, яке вчинене роботодавцем - платником страхових внесків (єдиного внеску).

Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку (в індивідуальних відомостях про застраховану особу - позивача (форма Ок-5)) відомостей про сплату підприємством-роботодавцем страхових внесків (єдиного внеску) для нарахування пенсії за спірний період не є підставою для позбавлення особи права на пенсію.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27 березня 2018 року в справі №208/6680/16-а, від 24 травня2018 року в справі № 490/12392/16-а, від 4 вересня 2018 року в справі № 482/434/17, які відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Отже, орган Пенсійного фонду України неправомірно не зарахував вказані періоди до відповідного стажу, посилаючись на зазначені ним обставини, чим порушив пенсійні права позивача.

Таким чином, суд приходить висновку, про необхідність визнання протиправним та скасування рішення відповідача №2548 від 28 вересня 2019 року про відмову у перерахунку пенсії.

Стосовно позовних вимог в частині зобов`язання зарахувати до страхового стажу час перебування на інвалідності у зв`язку із нещасним випадком на виробництві, як пільговий стаж шахтаря суд зазначає, що спірне рішення не містить посилань щодо відмови у здійсненні такого зарахування, крім того, матеріали справи не містять заяви позивача до пенсійного органу щодо перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Разом з тим, як убачається з листа Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 9 жовтня 2019 року №194/0-01-01-08 для обчислення пенсії позивачу неможливо застосувати Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці», так як відсутні 15 років на підземних роботах за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України. При цьому вказано, що згідно абзацу 4 пункту 1 статті 24 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах лише для призначення пенсії за віком.

Суд зазначає, що згідно статті 1 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві та уранові руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Положеннями статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" встановлено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт,- професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Стосовно посилання відповідача, про зарахування до пільгового стажу період перебування позивача на інвалідності у зв`язку з трудовим каліцтвом може бути зарахований до пільгового стажу тільки під час призначення йому пенсії за віком, на підставі статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове держане пенсійне страхування», суд зазначає, що статтею 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт,- професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

В даному випадку, зазначена норма є імперативною і її зміст не прив`язується до пенсії за віком, оскільки абзац 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» вказує на мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці".

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Донецького апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2017 року у справі №239/667/16-а.

Враховуючи той факт, що суд не може підміняти пенсійний орган, який уповноважений на виконання функцій призначення та перерахунку пенсій громадянам, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача, буде зобов`язання відповідача повторно розглянути його заяву з врахуванням наведених обставин.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з такого.

Згідно положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як убачається з наявних матеріалів справи, при зверненні до адміністративного суду з позовною заявою, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн. Таким чином, судовий збір у зазначеному розмірі підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним рішення Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №2548 від 28 вересня 2019 року про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв праці, б. 6; ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) про перерахунок пенсії, з урахуванням висновків суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв праці, б. 6; ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.С. Дмитрієв