Справа № 200/12790/19-а
Суддя: Зеленов А.С.
Дата ухвалення: 2020-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2020 р. Справа№200/12790/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Зеленова А.С.

за участю:

секретаря Сєдих В.В.,

представник позивача Трофімчука В.В.,

представника відповідача Вовченка С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу №200/12790/19-а за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Світоч до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 16 жовтня 2019 року №№, ,

В С Т А Н О В И В:

31 жовтня 2019 року шляхом надсилання поштою позивач, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Світоч звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 16 жовтня 2019 року №№,.

В обґрунтування позову зазначає, що підставою для прийняття вказаних повідомлень - рішень стали висновки Акту від11 вересня 2019 року №21/05-99-05-13/30835681про результати документальної планової виїзної перевірки СТОВ «Світоч». Даним актом встановлено порушення СТОВ «Світоч» вимог пп. 198.5 ст. 198, п.198.1 ст. 198, п. 1 89.9 ст. 189. п. 199.1 ст. 199. п.201.10 ст. 201. пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, пп.14.1.91 п. 14.1 ст. 14, пп.14.1.202 п.14.1 ст. 14. п. 44.1 ст. 44. п.198.1, п. 198.2 ст. 198. гі. 198.3 ст. 198. п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість за період з 01 квітня 2016 року по 31 березня 2019 року у сумі 1 163 046грн.

Зазначає, що висновки акту суперечать вимогам діючого законодавства, та не можуть бути підставою для винесення повідомлень-рішень, з огляду на що спірні податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

Просить суд визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 16 жовтня 2019 року №№,.

Відповідач позовні вимоги не визнав з підстав наведених у запереченнях, в яких зазначив, щоГоловним управлінням ДПС у Донецькій області проведено документальну планову виїзну перевірку СТОВ «Світоч», з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 липня 2016 року по 30 червня 2019 року, з питань правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2011 року по 30 червня 2019 року, за результатом якої складено акт від 11 вересня 2019 року№ 21/05-99-05-13/308356819.

Вказаною перевіркою встановлено порушення п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, пп. 198.5, п. 198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу Ураїни (чинного в періоді вчинення порушення) в результаті чого занижено податок на додану вартість за період з 01 квітня 2016 року по 31 березня 2019 року у сумі 1 163 046грн, в т.ч.:квітень 2017 року у сумі 26 253грн, (з врахуванням зменшеного від`ємного значення (р. 19 за березень 2017 у сумі 23 406грн); червень 2017 року у сумі 59 075грн, (з врахуванням зменшеного від`ємного значення (р. 19 за травень 2017 року у сумі 23 406грн); липень 2017 року у сумі 32 356грн; серпень 2017 року у сумі 204 584грн; вересень 2017 року у сумі 16003грн; жовтень 2017 року у сумі 43136грн; листопад 2017 року у сумі 79400грн; грудень 2017 року у сумі 1163грн; січень 2018 року у сумі 8 607грн; лютий 2018 року у сумі 6 676грн; березень 2018 року у сумі 10 895 грн; квітень 2018 року у сумі 58129грн; червень 2018 року у сумі 26 966грн, (з врахуванням зменшеного від`ємного значення (р. 19 за травень 2018 у сумі 22179грн); липень 2018 року у сумі 218 102грн, (з врахуванням зменшеного від`ємного значення (р. 19 за червень 2018 у сумі 22 283грн); серпень 2018 року у сумі 37196грн; вересень 2018 року у сумі 106918грн; жовтень 2018 року у сумі 13947грн; листопад 2018 року у сумі 15608грн; грудень 2018 року у сумі 2853 грн; січень 2019 року у сумі 6531грн; лютий 2019 року у сумі 60 671грн; березень 2019 року у сумі 18823грн; квітень 2019 у сумі 18024грн; травень 2019 року у сумі 60 927грн; червень 2019 року у сумі 30202грн.За таких обставин вважає, що податкові повідомлення-рішення, є правомірними. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги той факт, що відповідач діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України, керуючись ст. 44, 47 Кодексу адміністративного судочинства України, Головне управління ДПС у Донецькій області, просить відмовити у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС у Донецькій області від 16.10.2019 №№ , , у повному обсязі.

Ухвалою суду від 5 листопада 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі /том 1 а.с.1/.

22 листопада 2019 року через відділ діловодства та документообігу суду, засобами електронного звязку відповідачем надано відзив на позовну заяву разом з додатками/том 2 а.с.179-220/.

25 листопада 2019 року підготовче засідання відкладено до 9 грудня 2019 року у звязку із неявкою представника позивача.

У судовому засіданні, 9грудня 2019 року представником позивача надано відповідь на відзив з додатками /том 3 а.с.3-39/.

9грудня 2019 року у підготовчому провадженні оголошено перерву до 18грудня 2019 року для ознайомлення з відповіддю на відзив.

16грудня 2019 року через відділ діловодства та документообігу суду, позивачем надано доповнення до відповіді на відзив /том 3 а.с.42-43/ та клопотання про приєнання доказів до матеріалів справ из додатками /том 3 а.с.45-250, том 4 а.с.1-250, том 5 а.с.1-113/.

18грудня 2019 року ухвалою суду, постановленною без видалення до нарадчої кімнати продовжено строк підготовчого провадження та оголошено переву для ознайомлення відповідача із наданими доказами та надання заперечень до 27 січня 2020 року.

22 січня 2020 року представником позивача надано заяву щодо надання ним доказів про розмір судових витрат /том 5 а.с.118/.

27 січня 2020 року судом закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 10 лютого 2020 року.

10 лютого 2020 року відкладено розгляд справи по суті у звязку із неявкою представника відповідача до 17 лютого 2020 року.

17 лютого 2020 року у судовому засіданні оголошено переву до 26 лютого 2020 року.

25 лютого 2020 року представником відповідача через відділ діловодства та документообігу суду, засобами електронного звязку надано додаткові пояснення з додатками /том 5 а.с.132-182/.

26 лютого 2020 року у судовому засіданні оголошено переву до 02 березня 2020 року.

27 лютого 2020 року представником відповідача через відділ діловодства та документообігу суду, засобами електронного звязку надано додаткові пояснення з додатками /том 5 а.с.187-203/.

02 березня 2020 року по справі оголошено перерву до 16 березня 2020 року.

16 березня 2020 року продовжено перерву по справі до 18 березня 2020 року.

Представник позивача у судовому засіданні надавав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, відповіді на відзив та додаткових поясненнях. Просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, з підстав наведених у відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях. Просив суд відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Позивач Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Світоч», зареєстроване як юридична особа, включене до ЄДРПОУ за номером 30835681, місцезнаходження юридичної особи: Донецька обл., с. Степанівка, вул. Степова, 4, 84043. Основні види діяльності вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний); допоміжна діяльність у рослинництві; післяурожайна діяльність; оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; оптова торгівля квітами та рослинами; роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами.

Відповідач Головне управління ДПС у Донецькій області є юридичною особою, органом державної влади. Статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності, порядок адміністрування податків та зборів, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю визначені Податковим кодексом України.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДПС у Донецькій області проведено документальну планову виїзну перевірку СТОВ «Світоч» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 липня 2016 року по 30 червня 2019 року, з питань правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2011 року по 30 червня 2019 року за результатом якої складено акт від 11 вересня 2019 року №21/05-99-05-13/308356819(надалі акт перевірки).

Проведеною перевіркою встановлено, що СТОВ «Світоч» порушено пп. 198.5 ст. 198, п.198.1 ст. 198, п. 1 89.9 ст. 189. п. 199.1 ст. 199. п.201.10 ст. 201. пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, пп.14.1.91 п. 14.1 ст. 14, пп.14.1.202 п.14.1 ст. 14. п. 44.1 ст. 44. п.198.1, п. 198.2 ст. 198. гі. 198.3 ст. 198. п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість за період з 01 квітня 2016 року по 31 березня 2019 року у сумі 1 163 046грн/том 1 а.с.26-119/.

Не погодившись із висновками акту перевірки, позивачем подано заперечення на акт /том 1 а.с.120-126/.

16 жовтня 2019 року на підставі акту перевірки №21/05-99-05-13/308356819від 11вересня 2019року, підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54, пункту 58.1 статті 58, ст.120-1 Податкового кодексу України прийнято податкові повідомлення-рішення:

- форми «Р» №, яким Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю Світоч збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 1 744 569грн, з яких 1163046грн сума грошового зобов`язання, 581523грн сума штрафних (фінансових) санкцій;

- форми «ПН» №, яким до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Світоч застосовано штрафні санкції з податку на додану вартість у сумі 432800грн/том 1 а.с.132,133/.

Позивач, не погоджуючись із вищезазначеним податковим повідомленням-рішенням, звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року № ETS N 005 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Частиною 1 ст. 6 КАС Українивстановлено, що суд при вирішеннісправикерується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободивизнаютьсянайвищимицінностями та визначаютьзміст і спрямованістьдіяльностідержави.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальностісторін та свободи в наданні ними суду своїхдоказів і у доведенні перед судом їхпереконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.Ціданівстановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннямисвідків.(ст.71 КАС України).

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести тіобставини, на якихґрунтуютьсяїївимоги та заперечення, крімвипадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єктвладнихповноважень не можепосилатися на докази, які не булипокладені в основу оскаржуваногорішення, за виняткомвипадків, коли віндоведе, що ним буловжитовсіхможливихзаходів для їхотримання до прийняттяоскаржуваногорішення, але вони не булиотримані з незалежнихвіднього причин.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Як вбачається з акту перевірки, підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення став висновок податкового органу про порушення позивачемпп. 198.5 ст. 198, п.198.1 ст. 198, п. 1 89.9 ст. 189. п. 199.1 ст. 199. п.201.10 ст. 201. пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, пп.14.1.91 п. 14.1 ст. 14, пп.14.1.202 п.14.1 ст. 14. п. 44.1 ст. 44. п.198.1, п. 198.2 ст. 198. гі. 198.3 ст. 198. п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість за період з 01 квітня 2016 року по 31 березня 2019 року у сумі 1 163 046грн.

Суд не погоджується з такими висновками податкового органу, з таких підстав.

Згідно усталеної позиції Верховного Суду України, Верховного Суда та Вищого адміністративного суду України при розгляді справ даної категорії судам належить з`ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції та установлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Таким чином, в межах даного спору слід встановити факт здійснення (реальність) господарських операцій СТОВ «Світоч» з його контрагентами, мету придбання та обставини використання придбаних товарів/послуг у власній господарській діяльності позивача, встановити спеціальну податкову правосуб`єктність учасників господарської операції.

Підпунктом 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що господарська діяльність це - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до підпункту 14.1.191 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України зазначено, що постачання товарів це будь-яка передача права на розпорядження товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.

Відповідно до підпункту 14.1.203 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу Українипродаж (реалізація) товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів. Не вважаються продажем товарів операції з надання товарів у межах договорів комісії (консигнації), поруки, схову (відповідального зберігання), доручення, довірчого управління, оперативного лізингу (оренди), інших цивільно-правових договорів, які не передбачають передачі прав власності на такі товари.

Відповідно до підпункту 14.1.231 Кодексу вбачається, що розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Відповідно до частини першої статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно з абзацом другим пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за номером 168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Так, між Товариством з обмеженою відповідальністю «АФ Агросервіс» (Виконавець) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Світоч» (Замовник) укладено договори на виконання сільськогосподарських робіт від 04 січня 2017 року №04012 та від 20 червня 2018 року №20061/том 1 а.с.213,214/.

Відповідно до умов договорів ТОВ «АФ Агросервіс» (Виконавець) виконувало за дорученням СТОВ «Світоч» сільськогосподарські роботи, а саме по обработці грунту, сівбі та догляду, збору сільськогосподарських культур.

На виконання умов якого,ТОВ «АФ Агросервіс» проведено роботи по обработці грунту, сівбі та догляду, збору сільськогосподарських культур.

Вищенаведений договори є чинними, не були визнані судом недійсним та були діючими на момент виниклих правовідносин.

Знаходження в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ТОВ «АФ Агросервіс»() за юридичною адресою, станом на час вчинення правочину, підтверджується відповідними відомостями, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

На підтвердження виконання правочину поставки ТМЦ, позивачем надано наступні документи:

- акт надання послуг №213 від 30 листопада 2018 року;

- акт здачі-прийняття робіт №ОУ-0000055 від 31 жовтня 2017 року;

- рахунок-фактура №СФ-0000151 від 31 жовтня 2017 року;

- акт звірки за 2017 рік;

- податкові накладні від 31 жовтня 2017 року №6, від 30 листопада 2018 року №11;

- рахунок на оплату №СФ-0000239 вівд 30 листопада 2018 року;

- звіт по дебетовим та кредитним операціям по рахунку за грудень 2018 року;

- банківська виписка за грудень 2018 року/том 1 а.с.213-225/.

Вказані обставини фінансово-господарських взаємовідносин Позивача з ТОВ «АФ Агросервіс» були відображені у бухгалтерському обліку.

Придбані роботи були виконані ТОВ «АФ Агросервіс» та відображено в бухгалтерському обліку.

За наслідками господарської операції ТОВ «АФ Агросервіс» () видало позивачу податкові накладні, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Суму податку на додану вартість згідно вказаних податкових накладних позивач включив до складу податкового кредиту жовтня 2017 року та листопада 2018 року, що відобразив у відповідних податкових деклараціях в розрізі контрагентів, які подано до податкового органу, де в Додатку №5 до декларації , в розділі ІІ Податковий кредит визначено контрагента ТОВ «АФ Агросервіс»().

Суд не погоджується із відповідачем про наявність порушень п.198.5. ст.198, п. 201.10 ст.201 ПК України, з огляду на що висновок про заниження показників рядка 4.1 Декларацій, на загальну суму ПДВ 258 506грн не знайшов свого підтвердження під час розгляду справи по суті.

Відповідач в аті перевірки щащначає про завищення позивачем податкового кредиту по податку на додану вартість на суму 289226грн за операціями з ТОВ «УКР АЛЬФА ІНВЕСТ», код за , ПП «ПРОМ-Д», код за , ТОВ «АГРОІНДУСТРІЯ ПЛЮС», код за , ТОВ «УКР ТРАНС ЛАЙН», код за , ТОВ «НІКА-АГРОТРЕЙД», код за , що не мали реального товарного характеру.

СТОВ «Світоч», на порушення вимоги п. 44.1 ст. 44, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового Кодексу України безпідставно сформовано податковий кредит з ПДВ за операціями з ТОВ «УКР АЛЬФА ІНВЕСТ», код за ,ПП «ПРОМ-Д», код за , ТОВ «АГРОІНДУСТРІЯ ПЛЮС», код за , ТОВ «УКР ТРАНС ЛАЙН», код за ,ТОВ «НІКА-АГРОТРЕЙД», код за що не мали реального товарного характеру та як наслідок оформлені первинними документами, що суперечать законодавчим та нормативним актам та є такими, що не мають юридичної сили і доказовості, так як складені без здійснення господарської операції у сумі 289 226 грн, в т.ч.: вересень 2017 у сумі 1512 грн, липень 2018 у сумі 152964грн, вересень 2018 у сумі 80500грн, лютий 2019 року у сумі 53333грн, травень 2019 у сумі 917грн.

Суд не погоджується з такими висновками ГУ ДПС у Донецькій області.

Так, у травні 2019 року ПП«ПРОМ-Д`надано СТОВ «Світоч» послуги з транспортування товарів, а саме, пристрою для збирання ріпаку ПРБЖ-7,6, на загальну суму 5 500грн.

Вищенаведений договір є чинним, не булв визнаний судом недійсним та був діючим на момент виниклих правовідносин.

Знаходження в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ПП«ПРОМ-Д» () за юридичною адресою, станом на час вчинення правочину, підтверджується відповідними відомостями, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

На підтвердження здійснення вказаної операції СТОВ «Світоч» надано представникам Відповідача товарно-транспортну накладну від 30 травня 2019 року № РН-0000668 згідно якої автомобільний перевізник ПП «ПРОМ-Д» на замовлення СТОВ «Світоч» надало транспортні послуги по транспортуванню пристрою для збирання ріпаку ПРБЖ-7.6. Вказана товарно-транспортна накладна відповідає встановленим законом вимогам до первинного документу, у тому числі, містить : назву документа (товарно-транспортна накладна), дату і місце складання (31 тавня 2019 року м. Бердянськ):назву підприємства, від імені якого складено документ (ПрАТ «Бердянські жниварки»);зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції (транспортні послуги, 1 місце, шт.); особистий підпис або інші дапні, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містин, відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяі господарської операції тощо.

За таких умов, наявність у товарно-транспортній накладній неістотних недоліків, не є підставою для невизнання господарської операції по наданню ПП «ПРОМ-Д» на користь СТОВ «Світоч» послуг по транспортуванню, зазначених в цій накладній.

Відповідно до статті 909 ЦК України укладання договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Крім цього, на підтвердження реального характеру операції СТОВ «Світоч» надано під час проведення перевірку сформований ПП «ПРОМ-Д» рахунок на оплату від 31 травня 2019 року №142 на суму 5500грн та акт надання послуг від 03 червня 2019 року №142, якими підтверджується отримання позивачем послуги, зазначеної у товарно-транспортній накладній від 30 травня 2019 року №РН-0000668. Факт оплати отриманих послуг підтверджується копією банківської виписки від 31 травня 2019 року.

Вказані первинні документи надають можливість ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції т ощо.

СТОВ «Світоч» отримало від ПП «ПРОМ-Д» реальні послуги по перевезенню пристрою для збирання ріпаку, що відповідає предмету діяльності СТОВ «Світоч», визначеному ст. 2 Статуту (вирощування зернових та технічних культу р, виробництво сільськогосподарської продукції тощо). Вказаний пристрій у 2019 році використаний при проведению робіт по збору вражаю ріпаку па площі 111,8 га.

На підтвердження отримання послуг з транспортування пристрою ПРБЖ-7,6 Позивачем надано копію договору №199 купівлі-продажу від 10 травня 2019 року та видаткової накладної від 30 травня 2019 року №РН-0000668. При цьому відповідачем не ставиться під сумнів факт отримання позивачем 30 травня 2019 рокуу м. Бердянську пристрою ПРБЖ-7,6.

Суму податку на додану вартість згідно вказаних податкових накладних позивач включив до складу податкового кредиту травня 2019 року, що відобразив у відповідних податкових деклараціях в розрізі контрагентів, які подано до податкового органу, де в Додатку №5 до декларації , в розділі ІІ Податковий кредит визначено контрагента ПП«ПРОМ-Д» ().

Відповідачем зареєстрована податкова накладна від 31 травня 2019 року №46 сформована ПП «ПРОМ-Д» за фактом надання транспортної послуги по маршруту «Бердянськ-Степапівка».

Суд не погоджується із відповідачем про наявність порушень п.198.5. ст.198, п. 201.10 ст.201 ПК України, оскільки висновок про заниження показників рядка 4.1 Декларацій, на загальну суму ПДВ 917грн не знайшов свого підтвердження під час розгляду справи по суті.

У вересні 2017 року ТОВ «АГРОІНДУСТРІЯ ПЛЮС», надано СТОВ «Світоч» послуги з ремонту обладнання на загальну суму 9070,00грн.

Вищенаведений договір є чинним, не був визнаний судом недійсним та був діючим на момент виниклих правовідносин.

Знаходження в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ТОВ «АГРОІНДУСТРІЯ ПЛЮС» () за юридичною адресою, станом на час вчинення правочину, підтверджується відповідними відомостями, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

На підтвердження здійснення вказаної операції СТОВ «Світоч» надало рахунок від 11 вересня 2017 року №1119,акт №1006 від 25 вересня 2017 року здачі-прийомки виконаних робіт. Вказані первинні документи відповідають встановленим законом вимогам до первинного документу, та надають можливість ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

За таких умов, відсутність у Акті здачі-прийомки виконаних робіт інформації про ПІБ та посаду відповідальної особи, не є підставою для невизнання господарської операції по наданню ТОВ «АГРОІНДУСТРІЯ ПЛЮС» на користь СТОВ «Світоч» послуг по ремонт) обладнання, зазначеного у ньому.

Наданий ТОВ «АГРОІНДУСТРІЯ ПЛЮС» рахунок від 11 вересня 2017 року №1119 відповідає змісту акту здачі-прийомки робіт.Отримання ТОВ «АГРОІНДУСТРІЯ ПЛЮС» в ремонт належного позивачу обладнання підтверджується копією Акту прийому-передачі від 03 вересня 2017 року № 0309/17.

Оплата наданих послуг підтверджується копією «Звіту про дебетові і кредитові операції з 08 вересня 2017року по 13 вересня 2017 року.

Вказані первинні документи відповідають вимогам статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», надають можливість ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Характер правочину між СТОВ «Світоч» та ТОВ «АГРОІНДУСТРІЯ ПЛЮС» свідчить, що фактично мало місце виконання робіт за договором підряду.

Полеження статтей 639,837 ЦК України не містять вимоги щодо обов`язкової письмової форми такого договору. Даний договір вважається укладеним з моменту досягнення згоди з істотних його умов.

Відповідно до наданих первинних документів СТОВ «Світоч» отримало від ТОВ «АГРОІНДУСТРІЯ ПЛЮС» реальні послуги по ремонту обладнання на трактори МТЗ. Т-150, що відповідає предмету діяльності СТОВ «Світоч», визначеному ст. 2 Статуту (вирощування зернових та технічних культур, виробництво сільськогосподарської продукції тощо).

Доводи ревізорів щодо ненадання підприємством товарно-транспортних накладних на підтвердження реальної отриманих від ТОВ «АГРОІНДУСТРІЯ ПОСЛУГ» не заслуговують на увагу суду, оскільки отримані послуги не пов`язані з транспортуванням та невключені до складу витрат.

Податковим органом зареєстрована податкова накладна від 13 вересня 2017 року №41, що була надана ТОВ «АГРОІНДУСТРІЯ ПЛЮС`за фактом падання послуг з ремонту обладнання на суму 9070грн.

З огляду на, що суд не погоджується із відповідачем про наявність порушень п.198.5. ст.198, п. 201.10 ст.201 ПК України, оскільки висновок про заниження показників рядка 4.1 Декларацій, на загальну суму ПДВ 1511,67грн не знайшов свого підтвердження під час розгляду справи по суті.

У лютому 2019 року ТОВ «УКРАЛЬФА ІНВЕСТ» поставило СТОВ «Світоч» насіння соняшнику на загальну суму 319 999,86 грн.

Вищенаведений договір є чинним, не був визнаний судом недійсним та був діючим на момент виниклих правовідносин.

Знаходження в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ТОВ «УКРАЛЬФА ІНВЕСТ» () за юридичною адресою, станом на час вчинення правочину, підтверджується відповідними відомостями, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

На підтвердження здійснення вказаної операції надано:

- договір поставки від 08 лютого 2019 року №0802/19 (з додатком №01), який містить всю необхідну інформацію про зміст та обсяг господарської операції.

- витяг з Кинги складського обліку «Зерносклад» за 2019 рік;

- журнал «Рахунок-27 Кладова 2019 рік», відповідно до записів якого у лютому 2019 року CТOB «Світоч» отримало 35 мішків насіння «Фортімі» та 40 мішків насіння «НК Неома»;

- товарно-транспортної накладної від 08.02.2-19 №0373/1 на перевезення насіння соняшнику («НК Неома». «Фортімі») у кількості 75 мішків за маршрутом «м. Полтава - с. Степанівна. Донецька область;

- видаткову накладну від 08 лютого 2019 року №80.

Фактичне використання насіння соняшнику, отриманого від ТОВ «УКРАЛЬФА ІНВЕСТ» підтверджується актом витрати насіння і садивного матеріалу №3 за квітень 2019 року, Лімітно-забірною карткою за квітень 2019 року.

Наявність у видатковій накладній від 08 лютого 2019 року №80 неістостних недоліків, не є підставою для невизнання господарської операції по поставці ТОВ «Укр Альфа Інвест» на користь СТОВ «Світоч» товару, зазначеного в цій накладній.

Крім цього, на підтвердження реального характеру операції СТОВ «Світоч» надано ревізорам сформований ТОВ «УКРАЛЬФА ІНВЕСТ» рахунок на оплату від 08 лютого 2019 № 35 на суму 319 999,86грн, яким підтверджуєгься фактичне отримання СТОВ «Світоч» від ТОВ «Укр Альфа Інвест» товару, зазначеного у видатковій накладній від 08 лютого 2019 року №80.

Наданими суду первинними документами підтверджено, що СТОВ «Світоч» отримало від ТОВ«УКРАЛЬФА ІНВЕСТ`ТМЦ для використання у рослинництві, що відповідає предмету діяльності СТОВ «Світоч», визначеному ст. 2 Статут) (вирощування зернових та технічних культур, виробництво сільськогосподарської продукції тощо).

Оплата отриманих ТМЦ підтверджується копією платіжного доручення від 08 лютого 2019 року№6927.

Крім цього, відповідачем зареєстрована податкова накладна від 08 лютого 2019 року №103 видана ТОВ «УKP АЛЬФА ІНВЕСТ» за фактом постачання насіння соняшнику на сум) 319 999,86грн.

З огляду на, що суд не погоджується із відповідачем про наявність порушень п.198.5. ст.198, п. 201.10 ст.201 ПК України, оскільки висновок про заниження показників рядка 4.1 Декларацій, на загальну суму ПДВ 53 333,31грн не знайшов свого підтвердження під час розгляду справи по суті.

У період з березня 2018 року по квітень 2018 року ТОВ «УКР ТРАНС ЛАЙН», надавало СТОВ «Світоч» транспортні послуги, відповідно до договору від 21 березня 2018 року № 21-03/18 про надання транспортних послуг.

Вищенаведений договір є чинним, не булв визнаний судом недійсним та був діючим на момент виниклих правовідносин.

Знаходження в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ТОВ «УКР ТРАНС ЛАЙН» () за юридичною адресою, станом на час вчинення правочину, підтверджується відповідними відомостями, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Вказаний договір повністю відповідає вимогам ЦК України та ГК України, містить істотні умови договору та інформацію іро досягнення згоди сторін щодо цих умов.

Відповідно до п.2.5 договору, замовник оплачує послуги перевізника відповідно до актів виконаних робіт та рахунків па підставі фактично виконаних робіт. Підставою для виписки рахунків є товарно-транспоргні накладні (п.2.6).

На підтвердження факту реального отримання послуг за договором СТОВ «Світоч» надало ревізорам товарно-транспортні накладні, сформовані ТОВ «УКР ТРАНС ЛАЙН», перелік яких наведений в акті.

Вказані ТТН відповідають встановленим законом вимогам до первинного документу, у тому числі, містить:назву документа дату і місце складання, назву підприємства, від імені якого складено документзміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформленняособистий підпис або інші данні, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є піде гавою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назв) підприємства, від імені якого складено документ, зміст га обсяг господарської операції тощо.

За таких умов, само по собі відсутність у товарно-транспортних накладних інформації про час прибуття автомобілів, не є підставою для невизнання реальною господарської операції по наданню послуг ТОВ«УКР ТРАНС ЛАЙН`на користь СТОВ «Світоч».

Відповідно до п.2.7 договору оплата за договором розраховується виходячи з ваги вантажу, а не час на його доставку.

Крім цього, па підтвердження факту надання послуг під час проведення перевірки були надані акти про надання послуг.

Вказані акти відповідають встановленим законом вимогам до первинного документу.

За таких обставин висновок Акп про те, що надані для перевірки документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку, є таким, що не відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Крім того, контрагентом позивача виписані рахунки па оплату від 26 березня 2018 року №224 па суму 103 550,40грн, від 27 березня 2018 року №249 на суму 75 902,40грн, від 28 березня 2018 року№3250 па суму 45 237,60грн, від 29 березня 2018 року №253 на суму 100 562,40грн, від 30 березня 2018 року №261 па суму 57 470,40грн, від 02 квітня 2018 року №263 на суму 264 556,80грн, від 03 квітня 2018 року №268 на суму 72 036грн, від 04 квітня 2018 року №272 на суму 72 381,60грн, від 05 квітня 2018 року №293 па суму 53 568грн.

ТОВ «Світоч» отримало від ТОВ«УКР ТРАНС ЛАЙН`послуги по перевезенню пшениці, що відповідає предмету діяльності СТОВ «Світоч», визначеному сі. 2 (дату (вирощування зернових та технічних культур, виробництво сільськогосподарської продукції тощо).

Зазначені транспортні послуги надавались па замовлення Позивача для забезпечення виконання зобов`язань за контрактом №1603 18-SS-CP1 від 16 березня 2018 року на продаж зернових культур, (пшениці 3 класу) за умови її поставки на умовах СРТ: Маріуполь термінал «УТА» з 16 березня 2018 по 30 квітня 2018. Факт поставки вказанихТМЦ на виконання умов контракту №160318-SS-CPT під 16 березня 2018 року відповідачем не заперечується.

Оплата отриманих послуг з перевезення ТМЦ підтверджується копією витягу з «Руху коштів по рахунку з 25 квітня 2018 року по 28 квітня 2018 року.

Податковим органом зареєстровані податкові накладні, виписані ТОВ «УКР ТРАНС ЛАЙН» за фактом падання СТОВ «Світоч» транспортно-експедиційних послуг на суму загалом 917 784,00 грн.

За таких умов, господарська операція між СТОВ «Світоч» та ТОВ «Укр Транс Лани» по наданню у період з березня по квітень 2018 року транспортних послуг ( фактично здійсненою та підтвердженою належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність цієї операції, та спричинила реальну змін) майнового стану платника податків, а відтак безпідставним ( висновок Акту про незаконне формуванню податкового кредиту у сумі 152 964,04 грн.

З огляду на, що суд не погоджується із відповідачем про наявність порушень п.198.5. ст.198, п. 201.10 ст.201 ПК України, оскільки висновок про заниження показників рядка 4.1 Декларацій, на загальну суму ПДВ 152 964,04грн не знайшов свого підтвердження під час розгляду справи по суті.

У вересні 2018 року ТОВ «НІКА-АГРОТРЕЙД» поставило СТОВ «Світоч» мінеральні добрива N1 12:24 35т на загальну суму 483 000грн.

Так, відповіднододоговору поставки від 17 вересня 2018 року №НА-01244. Постачальник (ТОВ «НІКА-АГРОТРЕЙД») поставляє мінеральні добрива, а Покупець (СТОВ «Світоч») приймає їх та сплачує грошові кошти.

Вищенаведений договір є чинним, не був визнаний судом недійсним та був діючим на момент виниклих правовідносин.

Знаходження в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ТОВ «НІКА-АГРОТРЕЙД» () за юридичною адресою, станом на час вчинення правочину, підтверджується відповідними відомостями, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Вказаний договір містить всі істотні умови, у тому числі щодо найменування та кількості продукції, а також її якості. За умовами договору ці данії і зазначаються у Специфікації, що є невід`ємною частиною договору. Договір містить інформацію про досягнення згоди сторін щодо його істотних умов.

Так, відповідно до умов Договору ГОВ «НІКА-АГРОТРЕЙД» 18 вересня 2018 року поставило СТОВ «Світоч» добриво складне мінеральне N1° 12:24 у кількості 35 тн на суму 483 000грн

На підтвердження якості ТМЦпокупцю були передані копію паспорта якості на «Добриво складне мінеральне марки НІ5 12:24» виробництва ПАТ «СУМИХІМПРОМ».

Наявність (відсутність) вказаного сертифікату не може вливати на висновок про реальність господарської операції.

Придбані добрива у ТОВ «НІКА-АГРОТРЕЙД`були оприбуткововані, що підтверджується даними складського обліку за 2018 рік.

На підтвердження факту отримання ТМЦ СТОВ «Світоч» надано видаткову накладну від 18 вересня 2018 року №00003477, яка відповідає встановленим законом вимогам до первинного документу, у тому числі, містить : назву документа дату і місце складання, назву підприємства, від імені якого складено документзміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру і осподарської операції посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформленняособистий підпис або інші данні, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

За таких умов, наявність у видатковій накладній від 18 вересня 2018 року №00003477 незначних недоліків, не є підставою для невизнання господарської операції по поставці 18.09.2018 №00003477 па користь СТОВ «Світоч» товару, зазначеного в цій накладній.

Відповідно до Видаткової накладної від 18 вересня 2018 року №НА-00003477 вивіз мінеральних добрив здійснювався з м. Лозова автотранспортом з державними номерами 04332ЕА, АН7534ІТ, АН2264ЕН. Автомобілі з вказаними державними номерами належать СТОВ «Світоч». Факт використання вказаних автомобілів для перевезення мінеральних добрив з м. Лозова підтверджується «Подорожніми листами» від 18 вересня 2018 року №133, від 18 вересня 2018 року №132, від 18 вересня 2018 року №131.

Факт розвантаження придбаних ТМЦ підтверджується подорожнім листом тракториста №93 від 18 вересня 2019 року.

Також, СТОВ «Світоч» надано сформований ТОВ «НІКА-АГРОТРЕЙД`рахунок-фактуру від 17 вересня 2018 року№НА-00002864 на суму 483 000грн, яким підтверджується фактичне отримання мінеральних добрив.

Оплата отриманих ТМЦ підтверджується копією звіту про дебітові і кредитові операції з 14 вересня 2018 року по 18 вересня 2018 року.

СТОВ «Світоч» отримало від ТОВ «НІКА-АГРОТРЕЙД`товар для використання у рослинництві, що відповідає предмету діяльності СТОВ «Світоч», визначеному ст. 2 Статуту (вирощування зернових та технічних культур, виробництво сільськогосподарської продукції тощо).

Фактичне використання ТМЦ(мінеральні добрива) на зазначені цілі підтверджується актами №№38,39 про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин за жовтень 2018 року.

З огляду на що, суд не погоджується із відповідачем про наявність порушень п.198.5. ст.198, п. 201.10 ст.201 ПК України, оскільки висновок про заниження показників рядка 4.1 Декларацій, на загальну суму ПДВ 80500грн не знайшов свого підтвердження під час розгляду справи по суті.

Щодо не нарахування податкового зобов язання з ПДВ по витратам (списанню ПММ на легковий автотранспорт), які не використовувались у господарській діяльності, на загальну суму 124026 грн, суд зазначає наступне.

В акті перевірки податковим органом зазначено, що СТОВ «Світоч» не нараховане податкове зобов`язання з ПДВ по витратам (списанню ПММ на легковий автотранспорт), які не використовувались у господарській діяльності на загальну суму 124 026 грн, у тому числі: січень 2017 року у сумі 887грн, лютий 2017 у сумі 1327грн, березень 2017 у сумі 3863 грн, квітень 2017 у сумі 3195грн, травень 2017 року у сумі 3768грн, червень 2017 року у сумі 3447грн, липень 2017 року у сумі 5090 грн, серпень 2017 року у сумі 4250грн, вересень 2017 року у сумі 3884грн, жовтень 2017 року у сумі 3861грн, листопад 2017 року у сумі 3456грн, грудень 2017 року у сумі 1163грн, січень 2018 року у сумі 1855грн, лютий 2018 у сумі 3141грн, березень 2018 у сумі 4552грн, квітень 2018 у сумі 4227грн, травень 2018 року у сумі 5637грн, червень 2018 року у сумі 6819грн, липень 2018 року у сумі 6412 грн, серпень 2018 року у сумі 5778 грн, вересень 2018 року у сумі 7130грн, жовтень 2018 року у сумі 5661грн, листопад 2018 року у сумі 4672грн, грудень 2018 року у сумі 2853грн, січень 2019 року у сумі 3326 грн, лютий 2019 року у сумі 3577грн, березень 2019 року у сумі 4045грн, квітень 2019 у сумі 6132грн, травень 2019 року у сумі 5205грн, червень 2019 року у сумі 4809грн.

СТОВ «Світоч» у перевіряємому періоді здійснювала списання ПММ на легкові автомобілі та з подальшим віднесенням на витрати підприємства.

Паливно-мастильні матеріали списувалися на легкові автомобілі, а саме SSANGVONG KYRON NEW D20DT держномер НОМЕР_1 , ВАЗ-21065, держномср НОМЕР_2 , ВАЗ 21071 держномер НОМЕР_3 , Chevrolet Niva, держномер НОМЕР_4 . ВАЗ 210994-20, держномер НОМЕР_5 , які відповідно до свідоцтв про реєстрацію ТЗ перебувають у власності СТОВ «Світоч», обліковуються у якості основних засобів та використовуються для забезпечення статутної діяльності підприємства та виконання його службовими особами покладених на них обов`язків.

Відповідно до наказів від 29 грудня 2015 року №24-п, від 28 грудня 2016 року №31-п від 24 квітня 2017 року №17-п кожен із зазначених легкових автомобілів закріплений за службовою особою підприємства, у тому числі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Крім того, у процесі виробничої діяльності використовується автомобіль RENAULTRFNCOO. держномер НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_5 та використовується на підставі угоди від 01 липня 2015 року, а також ВАЗ - 210994-20, держномер НОМЕР_5 , який використовується на підставі договору оренди від 01 квітня 2016 року №01/04/2016.

Відповідно до наказу від 05 лютого 2010 року №22-к ОСОБА_5 прийнято на роботу на посаду головного інженера СТОВ «Світоч».

Відповідно до наказу від 01 квітня 2016 року №15-к ОСОБА_6 прийнято на роботу на посаду головного агронома СТОВ «Світоч».

Відповідно до наказу від 05 січня 2016 року №2-к ОСОБА_7 прийнято на роботу водієм легкового автомобілю.

Відповідно до наказу від 05 січня 2016 року №1 ОСОБА_3 прийнято на роботу водієм легкового автомобіля.

Відповідно до наказу від 02 березня 2015 року №13-к ОСОБА_8 прийнято на роботу водієм.

Відповідно до наказу від 04 березня 2017 року№16-к ОСОБА_9 прийнято на роботу водієм легкового автомобілю.

Списання ПММ на кожен конкретний легковий автомобіль здійснюється відповідно до подорожніх листів службового автотранспорту.

Фактичне використання легкових автомобілів з метою забезпечення господарської діяльності СТОВ підтверджується переліком подорожніх листів за період з червня 2016 року по липень 2019 року, копіями подорожніх листів та лімітно-забірних карток на отримання ПММ.

Протягом січня 2017 року - червня 2019 року підприємством оприбутковано 36 тн ПММ (бензин) на загальну суму 936 261грн що підтверджується, звітами ф. 50-сг за 2017-2018 роки. Вказані ПММ були передані на зберігання матеріально-відповідальній особі заправнику - обліковцю ОСОБА_10 (до 01.06.2018) та ОСОБА_11 , що підтверджується відповідними видатковими накладними на отримання ПММ.

Таким чином, у судовому засіданні доведено факт використаним ПММ на цілі, пов`язані з господарською діяльністю, а відтак не доведено незаконність віднесення витрат на придбання, транспортування та облік ПММ на виграти підприємства та якнаслідок, доведено протиправність щодо нарахування податкового зобов`язання на суму 124 026,00 грн.

Щодо заниження податкового зобов`язання з ПДВ по витратам (списанню запасних частин на легковий автотранспорт, сільгосптехніку) на загальну суму 458617 грн суд зазначає.

Висновок відповідача про ненарахування податкового зобов`язання з ПДВ по витратам (списанню запасних частин на легковий автотранспорт, сільгосптехніку), на загальну суму 458617грн є передчасним, з огляду на наступне.

В акті перевірки не зазначено якими саме первинними документами, на його думку, повинно підтверджуватися оприбуткування, транспортування та зберігання запчастин, передача їх матеріально-відповідальній особі, обліку на складі, списання у виробництво з ідентифікацією основних засобів, на ремонт яких вони використані.

Так, СТОВ «Світоч» у період з січня 2017 року по червень 2019 року здійснювало списання запасних частин па легковий автотранспорт та сільгосптехніку з подальшим віднесенням на витрати підприємства. Запасні частини списувалися на легкові автомобілі та сільськогосподарську техніку, які перебувають у власності СТОВ «Світоч» та використовуються для забезпечення статутної діяльності підприємства, виконання його службовими особами покладених па них обов`язків. Крім цього, запасні частини використовувалися на ремонт сільгосптехніки.

Списання запасних частин здійснювались по лімітно-забірним картам виключно на господарські цілі підприємства. Відповідно до бухгалтерської довідки від 30 жовтня 2019 року №99 СТОВ «Світоч» за період з лютого 2017 року по червень 2019 року не здійснювало списання раніше використаних запасних частин, як таких, що не можуть бути використані в подальшій господарській діяльності та не здійснювало їх реалізацію. Запасні частини, які визнано такими, що не можуть бути використані у подальшій господарській діяльності, зберігаються на підприємстві в складі. У зв`язку з тим, що вказані запасні частини у подальшому не реалізовувались, у тому числі у вигляді металобрухту, ПДВ не сплачувався і не виписувалися податкові накладні.

Під час перевірки ревізорами не встановлено фактів використання запчастин не для господарських цілей.

Висновки відповідача, шо містять в Акті, про ненадання належним чином оформлених первинних документів щодо «оприбуткування, транспортування та зберігання запчастин, передачі їх матеріально-відповідальній особі, обліку на складі, списання у виробництво з ідентифікацією основних засобів, на ремонт яких вони використані», а також «дефектних відомостей, складських карток, книг складського обліку, заявок на придбання» не відповідають дійсності. У ході перевірки ревізорами було встановлено, що протягом січня 2017 року - червня 2019 року підприємством було загалом оприбутковано запчастин на загальну суму 1 676 987грн, що підтверджується відповідними видатковими накладними.

Вказані запчастини були передані на зберігання матеріально - відповідальній особі комірнику ОСОБА_12 , що підтверджується відповідними видатковими накладними. Зазначені запчастини зберігалися та зберігаються на складі. Станом на початок перевірки на залишку перебувало загалом запчастин на суму 197 871 грн.

Відповідачем не доведено факт використання запчастин на цілі, не пов`язані з господарською діяльністю, а відтак не доведено незаконність віднесення витрат на придбання, транспортування та облік запчастин на витрати сільськогосподарського підприємства, та, як наслідок, не доведено протиправності дій щодо не нарахування податкового зобов`язання на суму 458 617,00 грн.

Відтак безпідставним є висновок відповідача про порушення СТОВ «Світоч» п.198.5 ст 198 ПК України та заниження суми нарахованого податкового зобов`язання на загальну суму ПДВ 582 643,00 гри.

Висновок Відповідача про ненарахування податкового зобов`язання з ПДВ по витратам (насінню, добривам, ПММ) які здійснені по посіву (озимий ріпак), який загинув, па загальну суму 24 451,00 грн не знайшов свого підтвердження.

Відповідно до акту обстеження під 04 квітня 2019 року комісією CTОB було встановлено, що внаслідок несприятливих погодних умов під час посіву у вересні 2018 року на площі 52,9 га не було отримано належної густоти посіву озимого ріпаку, внаслідок чого його подальше вирощування стало економічно недоцільним. Позивачем прийнято рішення про списання вказаних посівів та необхідність пересіяти площу 52.9 га яровими зерновими культурами.

Відповідно до бухгалтерської довідки від 30 жовтня 2019 року №100 списання посівів озимого ріпаку проведено па полях №4.2 площею 29.4га на полі №1-5 площею 23.5 га. На посів озимого ріпаку СТОВ витратило насіння ріпаку, що підтверджується Актом №5 витрат насіння і садивного матеріалу, а також гербіциди, що підтверджується копією Акту №40 про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімзахисту рослин. У подальшому, внесені гербіциди фактично використані при гюсіві на полях №4.2 та 1-5 соняшнику, що підтверджується копією Акту №3 витрати насіння і садивного матеріалу. Витрати СТОВ понесені на посів списаного озимого ріпаку, враховані під час посіву насіння соняшнику, тобто у господарській діяльності СТОВ.

Відповідачем не доведено факт ненарахування податкового зобов`язаний з ПДВ по витратам (насінню, добривам, ПММ), які здійснені по посіву (озимий ріпак), який загинув, на загальну суму 24 451,00 грн.

Слід відмітити, що сторонами не заперечується та обставина, що на момент вчинення господарських правовідносин між позивачем та контрагентами, контрагенти позивача та позивач, були внесені в Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та були зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Крім того, пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» наведений перелік правочинів, які є нікчемними як такі, що порушують публічний порядок (ст. 228 ЦК України): правочини, спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина) правочини, спрямовані на знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Такими є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема: правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об`єктами права власності українського народу - землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (стаття 14 Конституції України); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочин, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об`єктів цивільного права тощо.

Усі інші правочини, спрямовані на порушення інших об`єктів права, передбачені іншими нормами публічного права, не є такими, що порушують публічний порядок.

При кваліфікації правочину за статтею 228 Цивільного кодексу України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

Оскільки наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, то факт виконання поставки товару входить до предмету доказування у справі. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 31.03.2011 у справі № К-12509/08.

Відповідач не зазначив у акті перевірки та не надав суду доказів, які б з огляду на приведені вище положення Цивільного кодексу України та роз`яснення Пленуму Верховного Суду України свідчили про нікчемність правочинів договорів поставок та підряду укладених позивачем.

Суд звертає увагу, що вказані правочини не визнавався недійсним у судовому порядку.

Щодо недоліків наданих товарно-транспортних накладних та, як наслідок, відсутність факту перевезення придбаних товарів слід зазначити наступне.

Верховний Суд в постанові від 17 квітня 2018 року по справі №815/2578/16 зазначив, що сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні даних податкового обліку, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю.

Крім того, суд звертає увагу, що у позивача на час проведення перевірки були всі первинні документи, які підписані усіма сторонами та уповноваженими особами, що не заперечується податковим органом, всі контрагенти на час здійснення операцій перебували на обліку в податкових органах та не припинені, мають усі необхідні реквізити відповідно до Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність підприємств». Факт підтвердження належними первинними бухгалтерськими документами фактичного виконання договорів, укладених між позивачем та його контрагентами, вказує на фактичне підтвердження наявності у позивача підстав для віднесення суми сплаченого останнім ПДВ до податкового кредиту та витрат.

За таких обставин, відповідачем не надано належних доказів, що фінансово-господарські операції між позивачем та контрагентами не були спрямовані на настання реальних наслідків фінансово-господарської діяльності, отримані позивачем товари були використані в межах господарської діяльності позивача.

Згідно з п.п. 14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податковий кредит-сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного ( податкового) періоду, визначена згідно з розділом п`ять цього Кодексу.

Згідно вимог п.198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою віднесення сум податку до податкового кредитувважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Датою збільшення податкового кредиту орендаря (лізингоотримувача) для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об`єкта фінансового лізингу таким орендарем.

Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).

Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до статті 201 Податкового Кодексу України передбачено,що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктами 201.4, 201.7 ст.201 Податкового Кодексу України визначено, що податкова накладна складається в разі здійснення постачання товарів/послуг протягом періоду, за який складається така податкова накладна, постачання яких має безперервний або ритмічний характер: покупцям - платникам податку - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведені податкові накладні на кожного платника податку, з яким постачання мають такий характер протягом періоду, за який складається така податкова накладна, з урахуванням усього обсягу постачання товарів/послуг відповідному платнику протягом такого місяця; покупцям - особам, не зареєстрованим платниками податку, - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведену податкову накладну з урахуванням всього обсягу постачання товарів/послуг таким покупцям, з якими постачання мають такий характер, протягом такого місяця. У разі якщо станом на дату складення зазначених податкових накладних сума коштів, що надійшла на поточний рахунок продавця як оплата (передоплата) за товари/послуги, перевищує вартість поставлених товарів/послуг протягом місяця, таке перевищення вважається попередньою оплатою (авансом), на суму якої складається податкова накладна у загальному порядку не пізніше останнього дня такого місяця.

Для цілей цього пункту ритмічним характером постачання вважається постачання товарів/послуг одному покупцю два та більше разів на місяць. Податкова накладна може бути складена за щоденними підсумками операцій (якщо податкова накладна не була складена на ці операції) у разі: здійснення постачання товарів/послуг за готівку кінцевому споживачеві (який не є платником податку), розрахунки за які проводяться через касу/реєстратори розрахункових операцій або через банківську установу чи платіжний пристрій (безпосередньо на поточний рахунок постачальника); виписки транспортних квитків, готельних рахунків або рахунків, які виставляються платнику податку за послуги зв`язку, інші послуги, вартість яких визначається за показниками приладів обліку, що містять загальну суму платежу, суму податку та податковий номер постачальника (продавця), крім тих, форма яких встановлена міжнародними стандартами; надання платнику податку касових чеків, що містять суму поставлених товарів/послуг, загальну суму нарахованого податку (з визначенням фіскального та податкового номерів постачальника).

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов`язань.

Пунктом 201.10 ст.201 Податкового кодексу України передбачено,що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку,що відносяться до податкового кредиту.

Виникнення у Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Світоч права на формування податкового кредиту, за наслідками господарських операцій з контрагентами підтверджено відповідними податковими накладними. Податкові накладні позивач включив до Реєстру отриманих та виданих податкових накладних за відповідний період. В акті перевірки немає жодного зауваження податкового органу щодо правильності оформлення податкових накладних.

Тобто, чинним законодавством України, зокрема, Податковим кодексом України, на сторону цивільно-правової угоди, яка є платником податків, не покладений обов`язок здійснювати контроль за дотриманням постачальником вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, сплати податку до бюджету і в подальшому за можливі дії порушника; за будь-якими із сторін правочину не передбачено зобов`язання та не визначено права здійснення контролю показників податкової звітності однієї сторони правочину над показниками податкової звітності заявленими іншою стороною правочину, при цьому такий платник податків несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку, яка стосується кожного окремого платника податків і не може автоматично поширюватися на інших осіб, у тому числі на його контрагентів.

Статтею 61 Конституції України закріплений індивідуальний характер юридичної відповідальності особи, тобто, до відповідальності повинен бути притягнений правопорушник та притягнення до відповідальності добросовісного платника податків суперечить конституційним нормам та нормам чинного законодавства.

Згідно ст.1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого Протоколу та Протоколів 2, 4, 7, 11 до Конвенції» ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, Україна визнала джерелом права рішення Європейського суду з прав людини, а також юрисдикцію цього суду в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції. Рішення Європейського суду є частиною національного законодавства і є обов`язковим для правозастосування органами правосуддя.

Так, у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах Інтерсплав проти України (2007 рік, заява №803/02, «Булвес» АД проти Болгарії (2009 рік, заява №1991/03) і Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява №6689/03) визначено, що платника податку не може бути позбавлено права на бюджетне відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що було залучено до протиправної діяльності, пов`язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування; при цьому платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг знати. Добросовісний платник не має зазнавати негативних наслідків через будь-які негаразди із його контрагентом.

Також, у справі «Інтерсплав» проти України (2007 рік, заява № 803/02), Європейський суд з прав людини у п. 38 рішення зазначив: «На думку Суду, коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання в системі відшкодування ПДВ, які здійснюються конкретною компанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду, стосовно загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які вказували б на те, що заявник був безпосередньо залучений в такі зловживання».

Перевіряючи відповідність позбавлення права на податковий кредит/бюджетне відшкодування вимогам статті 1 Протоколу №1, Європейський суд з прав людини застосував принцип пропорційності. Цей принцип є складовою частиною принципу верховенства права і вимагає дотримання «справедливого балансу» між вимогами публічного інтересу та захистом прав приватних осіб, у реалізацію яких здійснюється втручання держави.

Після проведення відповідної оцінки, Європейський суд з прав людини визнав, що «справедливий баланс» не дотримується, коли платника ПДВ позбавляють права на податковий кредит/бюджетне відшкодування при відсутності доказів його залучення до протиправної діяльності, пов`язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування, або доказів того, що йому було відомо/повинно було бути відомо про таку діяльність його постачальників. Відповідно, Суд констатував факт порушення статті 1 Протоколу №1, якою гарантується право на мирне володіння майном. Право на податковий кредит фактично прирівнюється до права власності на майно платника податків, відшкодування якого останній правомірно очікує від податкового органу.

Таким чином, недобросовісність платника має бути встановлена безумовними та однозначно розтлумаченими доказами, однак в порушення вимог чинного законодавства, податковою інспекцією таких доказів не наведено та не представлено, а реальність виконання господарських операцій, на підставі яких підприємством сформовано податковий кредит, не спростовано.

Отже, формування податкового кредиту з ПДВ платником податків обумовлено фактичним здійсненням операцій з придбання товарів, робіт (послуг), для подальшого використання в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності платника податку, і реалізується за наявності в платника належно оформлених підтверджуючих проведення господарських операцій первинних документів та в обов`язковому порядку податкових накладних.

Факт здійснення господарських операцій з контрагентами підтверджується вищенаведеними первинними документами позивача. Суд зазначає, що податковий орган не ставив під сумнів достовірність первинних документів чи їх відповідність вимогам чинного законодавства, встановленим пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, стосовно порядку оформлення та підстав їх видачі, про що відповідачем в акті перевірки не зазначається.

В діях позивача як платника податку не вбачається порушень діючого законодавства, що підтверджується наявністю належним чином оформлених документів.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що відповідальність за наслідками неналежного виконання контрагентами позивача своїх обов`язків щодо несвоєчасного виконання власних податкових зобов`язань перед бюджетом не повинна бути покладена на добропорядних платників податку та не може вважатися підставою для відповідальності позивача.

Доказів на підтвердження того, що позивач або контрагенти позивача не мали адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов`язань по спірним операціям, та доказів відсутності фактичних дій, спрямованих на виконання взятих зобов`язань, відповідачем до суду не надано.

Щодо порушення СТОВ «Світоч» п.198.3 ст.198 ПК України, що виразилося у невід коригуванні податкового кредиту по податку на додану вартість та не оплаті протягом позовної давності, і як наслідок безоплатно отриманим від ТОВ «ПКФ «Лугпромхолод» суми 49318грн, в т.ч. ПДВ 8220грн суд зазначає наступне.

Так, СТОВ «Світоч» дійсно має кредиторську заборгованість перед ТОВ ПКФ «Лугпромхолод» за отримані ТМЦ відповідно договору від 23 квітня 2013 року №95 у сумі 49318грн, в т.ч. ПДВ 8220грн.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Вказана норма податкового кодексу не передбачає обов`язок платника податків щодо коригування податкового кредиту по товарам/роботам, що неоплачені протягом строку позовної давності.

Крім того, відповідачем у відзиві не викладені заперечення щодо наведених позивачем обставн та правових підстав позову, що стосуються даних відносин з якими відповідач не погодужється, із посиланням на відповідні докази та норми права.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що відповідачем в судовому засіданні не доведено, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято законно, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірність спірного податкового повідомлення-рішення в порядку частини 2 статті 77 КАС України, внаслідок чого позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивачем сплачений судовий збір у сумі 19210 грн. відповідно до платіжного доручення від 9 липня 2019 року №4170.

Керуючись Конституцією України,статтями2,5-14,19-22,72-78,94,132-143,159-165,192-205,241-247,255,295-297, п.п.15.5 ч.1 Перехідних положень Кодексу адміністративногосудочинстваУкраїни, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Світоч (вул. Степова,4, с. Степанівка, Олександрівський район, 84043, ) до Головного управління ДПС у Донецькій області (вул. Італійська, 59, м. Маріуполь, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 16 жовтня 2019 року №№, задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 16жовтня 2019 року форми «Р» №, яким Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю Світоч збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 1 744 569грн, з яких 1163046грн сума грошового зобов`язання, 581523грн сума штрафних (фінансових) санкцій.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 16жовтня 2019 року форми «ПН» №, яким до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Світоч застосовано штрафні санкції з податку на додану вартість у сумі 432800грн.

Стягнути на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Світоч (вул. Степова,4, с. Степанівка, Олександрівський район, 84043, )за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області (вул. Італійська, 59, м. Маріуполь, ) судовий збір в розмірі 19210грн.

Рішення ухвалено у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 18 березня 2020 року.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 27 березня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційно їскарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.С. Зеленов