Справа № 553/249/20
Суддя: Новак Ю. Д.
Дата ухвалення: 2020-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/249/20
Провадження № 2-а/553/25/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23.03.2020м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді: Новака Ю.Д.,

при секретарі: Каленіченко В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №3 Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Тертичної Лідії Анатоліївни, третя особа - Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1991910 від 18.01.2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про скасування постанови серії ЕАК №1991910 від 18.01.2020 року у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП, якою він визнаний винним в порушенні пп «ґ» п.2.1 Правил дорожнього руху України та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 425 грн. Зазначав, що 18.01.2020 р. о 12 год. 25 хв. він керував транспортним засобом марки SKODA OCTAVIA, номерний знак НОМЕР_1 , та на вул. Миру в м. Полтава з незрозумілих причин був зупинений працівниками патрульної поліції, на його вимогу повідомити йому причину зупинки інспектор патрульної поліції зазначив, що згідно якихось баз даних він виявив у нього відсутність страхового полісу. Проте, законодавством встановлено чіткий перелік підстав, у разі виникнення яких патрульний поліцейський має право зупиняти транспортний засіб. Таким чином, у працівника поліції взагалі були відсутні підстави його зупинити, а тому і відсутні підстави для перевірки страхового полісу, в тому числі у зв`язку з тим, що ним не було вчинено жодних правопорушень. Вважає вказану постанову незаконною, оскільки він був зупинений патрульною поліцію з підстав, не передбачених ЗУ «Про національну поліцію».

Ухвалою суду було відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

02.03.2020 р. до суду надійшов відзив, в якому відповідач позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні. Посилався на те, що він діяв відповідно до норм ЗУ «Про національну поліцію». Просив розглядати справу у його відсутність.

Позивач у судове засідання не з`явився, розгляд справи просив провести в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач до суду не з`явилася, у поданому відзиві просила проводити розгляд справи без її участі та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи до суду не з`явилася, у поданому відзиві просила проводити розгляд без її участі та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, вивчивши наявні докази в справі, викладені обставини позовної заяви наданої позивачем, відзиви на позов та відповідь на відзиви, вивчивши та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно з ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно до приписів ст. 288 КУпАП постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до суду чи вищестоящий орган (посадовій особі)

Гомля А.С. скористався своїм правом оскарження до вищестоящого органу, та в десятиденний строк (20.01.2020) з дня винесення постанови звернувся до УПП в Полтавській області ДПП. Рішенням начальника УПП йому було відмовлено в оскарженні та залишено постанову в силі. Дане рішення він отримав 04.02.2020 року.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання позивача ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивач постановою серії ЕАК №1991910 від 18.01.2020 р. у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП визнаний винним в порушенні пп. «ґ» п.2.1 Правил дорожнього руху України та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 425 грн. Він визнаний винним у тому, що керуючи автомобілем не мав при собі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Разом з тим у відзиві на позов, відповідачем не зазначено причини зупинки водія автомобіля.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ст. 6 Закону України "Про Національну поліцію" поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про Національну поліцію" під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 35 Закону України «Про національну поліцію» визначений вичерпний перелік підстав зупинки поліцейським транспортних засобів, а саме:

1. Поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв;

10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

2. Поліцейський зобов`язаний зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо є інформація, що свідчить про порушення власником транспортного засобу митних правил, виявлені органами доходів і зборів відповідно до Митного кодексу України, а саме: порушення строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту іншого транспортного засобу особистого користування, використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, розкомплектування чи передачу у володіння, користування або розпорядження такого транспортного засобу особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту;

2) якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб, який зареєстрований в іншій країні, не зареєстрований в Україні у встановлені законодавством строки чи перебуває на території України з порушенням строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту, чи використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, чи переданий у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Частиною третьою зазначеної статті Закону України « Про національну поліцію» передбачено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

З огляду на зазначену норму, відсутня така підстава для зупинки автомобіля, як наявна інформація у базі даних згідно якої відсутні відомості про наявність зареєстрованого за транспортним засобом SKODA OCTAVIA, номерний знак НОМЕР_1 , яким керував позивач, полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, не передбачена вимогами чинного законодавства України.

Отже підстава зупинки позивача відповідачем не відповідала вимогам вказаного Закону.

В статті 32 Закону України «Про Національну поліцію» вказано, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках:

1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи;

2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення;

3) якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю;

4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо;

5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події;

6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення прав поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна з вичерпного переліку підстав).

Інших підстав для перевірки документів на право керування ТЗ у посадової особи-відповідача в спірних правовідносинах не було. Таким чином, суб`єктом владних повноважень не доведено суду правомірності прийнятого ним рішення.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 15 березня 2019 року по справі №686/11314/17, поліцейські не можуть вимагати у водія будь-яких документів, якщо у них немає доказів правопорушення.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірність прийнятої ним постанови серії ЕАК №1991910 від 18.01.2020 у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Доводи відповідача про те, що позивача було правомірно зупинено є безпідставними, оскільки останній не зазначив в чому полягало порушення позивачем Правил дорожнього руху.

Право відповідача зупиняти водіїв транспортних засобів чітко визначено ст.35 ЗУ "Про Національну поліцію" і не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 286 КАС України Позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

На підставі викладеного, та керуючись ст.19 Конституції України, ст. ст. 8, 9, 74-77, 90, 242-246, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №3 Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Тертичної Лідії Анатоліївни, третя особа - Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1991910 від 18.01.2020 року - задовольнити.

Скасувати постанову ЕАК №1991910 від 18.01.2020 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП, якою ОСОБА_1 визнаний винним в порушенні п.п. «ґ» п.2.1 Правил дорожнього руху України та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Полтави протягом 10 днів з моменту проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Ю. Д. Новак