Справа № 160/11968/19
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2020-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Юхно І.В., розглянувши у порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Хмарочос 75" про застосування заходів реагування, -
28.11.2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Хмарочос 75", у якому позивач просить суд:
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що актом перевірки об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Хмарочос 75" щодо додержання (виконання) вимог законодавства у сферах пожежної та техногенної безпеки, цивільного захисту від 19.11.2019 року №184/12 встановлено порушення відповідачем вимог законодавства. Подальша експлуатація об`єкта об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Хмарочос 75" з виявленими порушеннями створює загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.12.2019 адміністративний позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області було залишено без руху та запропоновано позивачу протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви.
09.12.2019 на виконання вищевказаної ухвали від позивача надійшло до суду платіжне доручення про сплату судового збору.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.12.2019 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
16.01.2020 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Хмарочос 75" просило відмовити в задоволенні позову, зазначивши, що позивачем помилково віднесено ОСББ до суб`єктів господарювання, не беручи до уваги вимоги положення Господарського кодексу України (у відповідності до яких ОСББ здійснює виключно господарче забезпечення діяльності не господарюючого суб`єкта), що повністю нівелює позовні вимоги позивача щодо застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) багатоквартирного будинку. Таким чином, до ОСББ не можуть застосовуватись вимоги частини 5 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та пункту 12 частини 1 статті 67 Кодексу цивільного захисту України щодо застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) об`єкта, а саме: житлового будинку за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, мікрорайон 5-ий Зарічний, буд. 75 є неможливим у зв`язку з відсутністю самого суб`єкта та відсутністю права власності у ОСББ на багатоквартирний житловий будинок.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.02.2020 року:
- витребувано від об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Хмарочос 75" для залучення до матеріалів справи інформацію стосовно перевірок, які проводились позивачем за минулі період, а в разі проведення результати таких перевірок;
- витребувано від Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області для залучення до матеріалів справи інформацію стосовно проведення перевірок відповідача за минулі період, у разі наявності таких перевірок докази щодо їх проведення та результати таких перевірок;
- підготовче судове засідання призначено на 21.02.2020 року.
20.02.2020 року представником відповідача надані письмові пояснення, в яких викладено правову позицію, аналогічну доводам, викладеним у відзиві на позовну заяву.
21.02.2020 року від представника позивача надійшла письмова відповідь на відзив, в якій зазначено, що відповідач не створював перешкод щодо проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) території та приміщень ОСББ «Хмарочос 75», у зв`язку з чим перевіряючими складено акт, який є належним доказом виявлених порушень. У Статуті ОСББ «Хмарочос 75» зазначено, що метою створення ОСББ є належне утримання та використання спільного майна будинку.
21.02.2020 року від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
21.02.2020 року відкладено розгляд справи в підготовчому судовому засіданні на 13.03.2020 року, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання представників сторін, наявністю заяви про відкладення розгляду справи, ненадходженням витребуваних документів.
В судове засідання, призначене на 13.03.2020 року, представники сторін не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
В судове засідання, призначене на 25.03.2020 року, представники сторін не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно з ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З огляду на приписи ч. 1, ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за можливе здійснити судовий розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Судом встановлено, що 11.11.2019 року Криворізьким міським управлінням Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області прийнято наказ №69 про проведення перевірки ОСББ «Хмарочос 75» за адресою об`єкта перевірки: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, мікрорайон 5-й Зарічний, буд. 75.
За наслідком перевірки складено акт від 19.11.2019 року №184/12.
- будівлю не обладнано системою протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту», а саме: системою пожежної сигналізації, системою оповіщення про пожежу та управління евакуацією людей;
- частково відсутні двері, що ведуть з коридору до незадимлювальні сходові клітини;
- не проведено заміри опору ізоляції і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання;
- будівля не в повному обсязі укомплектована сертифікованими первинними засобами пожежогасіння відповідно до Типових норм належності вогнегасників;
- система внутрішнього водопроводу у несправному стані, а саме: не встановлені внутрішні пожежні кран-комплекти;
- система димовидалення у несправний стані;
- не встановлено світловий датчик «Вихід» на евакуаційних виходах;
- відсутній план евакуації будинку;
- не проведено перевірку і огляд пристроїв блискавкозахисту;
- допускається засклення отворів повітряних зон у незадимлюваних сходових клітинах;
- допускається зменшення розміру шляхів евакуації, через встановлення перегородок у 2-му під`їзді на 3,4,5,6,7,10 поверхах, які не входили до проектної документації;
- не подано декларацію відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки;
- не забезпечено проведення навчання керівного складу на територіальних курсах з питань цивільного захисту.
Примірник акту перевірки отримано представником підприємства 19.11.2019 року головою ОСББ «Хмарочос 75».
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 1 Кодексу Цивільного захисту України встановлено, що Кодекс регулює відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності.
Згідно ст. 67 Кодексу цивільного захисту України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить:складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежнонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей;
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі Закон № 877) державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Частиною 1 ст. 4 Закону № 877 передбачено, що державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.
Абзацом 7 ч. 1 ст. 6 Закону України №877 підставою для здійснення позапланових заходів визначено доручення Прем`єр-міністра України про перевірку суб`єктів господарювання у відповідній сфері у зв`язку з виявленими системними порушеннями та/або настанням події, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави.
Згідно із ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 7 ст. 7 Закону України №877 на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Згідно з п. 6 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого Указом Президента України від 16.01.2013 року № 20/2013 "Деякі питання Державної служби України з надзвичайних ситуацій", та пунктом 7 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 року № 1052, ДСНС України здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, а також міжрегіональні (повноваження яких поширюються на кілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи (у разі їх створення).
Згідно з пп. 27 п. 4 Положення про Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області затвердженого наказом ДСНС України № 3 від 04.02.2013 року (у редакції наказу ДСНС України від 12.11.2018 №661) Головне управління відповідно до покладених на нього завдань організовує і здійснює безпосередньо та через підпорядковані підрозділи державний нагляд (контроль) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки та цивільного захисту місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та суб`єктами господарювання.
Частиною 2 ст. 64 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Київ та Севастополь, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення. Таким територіальним органом на території Донецької області є позивач.
Відповідно до ст. 66 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.
Статтею 67 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема: здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб`єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у ст. 65 цього Кодексу; складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Згідно з ч.ч. 1, 2 та 3 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.
У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Приписи, постанови, розпорядження центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, щодо усунення порушень встановлених законодавством вимог з питань техногенної та пожежної безпеки можуть бути оскаржені до суду в установлений законом строк.
Статтею 70 Кодексу цивільного захисту України визначено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність.
Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 51 та ч. 3 ст. 55 Кодексу цивільного захисту України, забезпечення техногенної та пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на керівників та власників таких суб`єктів господарювання.
Згідно із п.п. 1, 3, 8, 13, 19, 21, 22, 23 ч. 1 ст. 20 Кодексу цивільного захисту України, на суб`єкта господарювання покладається обов`язок: забезпечення виконання заходів у сфері цивільного захисту на об`єктах суб`єкта господарювання; розміщення інформації про заходи безпеки та відповідну поведінку населення у разі виникнення аварії; здійснення навчання працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної та пожежної безпеки; здійснення за власні кошти заходів цивільного захисту, що зменшують рівень ризику виникнення надзвичайних ситуацій; розроблення заходів щодо забезпечення пожежної безпеки, впровадження досягнень науки і техніки, позитивного досвіду із зазначеного питання; забезпечення виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а також виконання вимог приписів, постанов та розпоряджень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки; утримання у справному стані засобів цивільного та протипожежного захисту, недопущення їх використання не за призначенням; здійснення заходів щодо впровадження автоматичних засобів виявлення та гасіння пожеж і використання для цієї мети виробничої автоматики.
Отже, державний нагляд (контроль) здійснюється уповноваженим органом щодо суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів.
Разом з цим, суд зазначає, що об`єднання співвлвсників багатоквартирного будинку не здійснює господарську діяльність та не є суб`єктом господарювання з огляду на наступне.
Відповідно до статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, причому учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. При цьому зазначено, що балансоутримувач та управитель залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.
Виробником у розумінні статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є суб`єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги, а виконавцем - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.
Нормативно-правовим актом, який визначає основні засади господарювання в Україні і регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності, між суб`єктами господарювання, а також між цими суб`єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання, є Господарський кодекс України.
Стаття 55 Господарського кодексу України відносить до суб`єктів господарювання осіб, які здійснюють господарську діяльність. Стаття 3 Господарського кодексу України визначає господарську діяльність як діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. При цьому зазначається, що діяльність негосподарюючих суб`єктів, спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов їх функціонування, що здійснюється за участі або без участі суб`єктів господарювання, є господарчим забезпеченням діяльності негосподарюючих суб`єктів, а не господарською діяльністю.
Суд звертає увагу на те, що відповідно до статті 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється з метою забезпечення і захисту прав його членів та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання неподільного і загального майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Ця ж стаття визначає предмет діяльності об`єднання співвласників багатоквартирного будинку: основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об`єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об`єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.
Відповідно до п. 1 розділу І Статуту відповідача, затвердженого загальними зборами об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Хмарочос 75" відповідно до протоколу № 6 від 12.11.2016 року, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Хмарочос 75" створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , що розташоване за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 , відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».
Згідно з п. 2 розділу І Статуту об`єднання діє відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», чинного законодавства України та Статуту.
Метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом. Об`єднання є неприбутковою організацією (пункти 1, 2 розділу ІІ Статуту).
Пунктом 3 розділу ІІ Статуту передбачено, що завданням та предметом діяльності об`єднання є:
- забезпечення реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном;
- забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкозої території;
- сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за економічно обґрунтованими цінами та тарифами;
- забезпечення виконання співвласниками своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.
Відтак, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Хмарочос 75" здійснює лише організаційно-розпорядчі функції та не надає комунальні послуги, господарською діяльністю не займається.
Також згідно з листом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України визначені законом мета і предмет діяльності ОСББ не передбачають провадження об`єднанням господарської діяльності, а тому ОСББ не є суб`єктом господарювання.
Окрім того, власником у розумінні статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку. Оскільки відповідно до статті 382 Цивільного кодексу України у дво- або багатоквартирному будинку приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання належать власникам квартир, і оскільки об`єднання співвласників багатоквартирного будинку не є власником таких квартир, то об`єднання співвласників багатоквартирного будинку не є власником будинку чи окремих приміщень і обладнання в ньому.
Також судом під час розгляду справи встановлено, що позивач раніше виявляв у будинку за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, мікрорайон 5-й Зарічний, будинок 75, порушення вимог пожежної безпеки, що підтверджується приписами від 28.02.2011 року №112 (припис складено на КЖП-31) та від 04.10.2013 року №182 (припис складено на ТОВ «Уют-2011»), копії яких містяться у матеріалах справи.
Судом на підставі аналізу вказаних вище приписів від 28.02.2011 року №112 та від 04.10.2013 року №182 встановлено, що позивач виявляв раніше під час перевірки будинку порушення вимог пожежної безпеки, які є ідентичними тим, що вказані у акті перевірки від 19.11.2019 року №184/12.
Однак жодного разу до 19.11.2019 року позивачем не було виявлено суттєвих порушень, що стали безумовною підставою для застосування заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації будинку.
Отже, велика кількість виявлених порушень існували довгий час до створення ОСББ та жодного разу, починаючи з введення будинку в експлуатацію не розглядались позивачем безумовною підставою для застосування заходів реагування.
Суд окремо зазначає, що одні й ті самі порушення вимог законодавства України з пожежної та техногенної безпеки не можуть у один період часу не створювати загрозу життю та здоров`ю людей, а в іншій період часу навпаки створювати таку загрозу.
Крім того, при обранні виключного заходу реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будівлі відповідача, позивачем як суб`єктом владних повноважень, і судом, відповідно, мають враховуватися принцип співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли та тим, які залишилися не усунутими на час розгляду справи, а також дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами.
Таким чином, захід реагування у вигляді повного зупинення роботи багатоквартирного житлового будинку за адресою: Дніпропетровська обл., місто Кривий Ріг, мікрорайон 5-й Зарічний, будинок 75, до повного усунення порушень вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки та у сфері цивільного захисту є заходом, обрання якого є можливим у разі, якщо виявлені порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Так, поняття «загрози життю та здоров`ю» є оціночним. Однак це не спростовує необхідність дослідження судом доказів, якими обґрунтовується їх наявність та зважаючи, що такі позови розглядаються за позовними заявами суб`єктів владних повноважень, суд не повинен обмежуватися тільки даними актів перевірок. Достовірність інформації про зафіксовані в них порушення має бути перевірена шляхом зібрання відповідних доказів, а застосування судом обраного заходу реагування обґрунтовуватися з дотриманням всіх принципів адміністративного судочинства.
Судом під час розгляду справи встановлено, що відповідач станом на момент винесення судом рішення частково усунув виявлені порушення: димові та вентиляційні канали будинку відповідають проектному рішенню та придатні до експлуатації; електрообладнання відповідає вимогам ПБУ; ПТЕЕС; відповідачем придбано та встановлено вогнегасники, що підтверджується копіями первинних документів, які містяться у матеріалах справи.
Також суд ще раз наголошує на тому, що велика кількість виявлених порушень існували довгий час до створення ОСББ та жодного разу, починаючи з введення будинку в експлуатацію не розглядались позивачем безумовною підставою для застосування заходів реагування. Одні й ті самі порушення вимог законодавства України з пожежної та техногенної безпеки не можуть у один період часу не створювати загрозу життю та здоров`ю людей, а в іншій період часу навпаки створювати таку загрозу.
Крім того, відповідач не є суб`єктом господарювання, до якого можуть застосовуватися заходи реагування у відповідності до вимог Кодексу цивільного захисту України.
За вказаних обставин позивач не довів належними засобами доказування факту наявності підстав саме для зупинення експлуатації житлового будинку за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, мікрорайон 5-й Зарічний, будинок 75.
За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову повністю.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Приймаючи до уваги наведене в сукупності та враховуючи, що відповідач не здійснює господарську діяльність, не є суб`єктом господарювання та не є власником житлового будинку, виявлені порушення існували до створення ОСББ і не були розцінені під час попередніх перевірок як підстава для зупинення експлуатації будівлі, відповідачем частково здійснюються заходи на усунення виявлених порушень, суд зробив висновок про те, що позовні вимоги Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Хмарочос 75" про застосування заходів реагування є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 9, 73-77, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд, -
Відповідно до статті 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно з частиною 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
На підставі положень статті 297 КАС України апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.
Суддя І.В. Юхно