Справа № 200/13008/19-а
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2020-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2020 р. Справа№200/13008/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шинкарьової І.В., при секретарі судового засідання Заїченко Я.В. розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Проектно-будівельне підприємство Азовінтекс до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ

Товариство з обмеженою відповідальністю Проектно-будівельне підприємство Азовінтекс звернулося до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області та із урахуванням заяви про зміну (уточнення) позовних вимог просять суд:

Визнати дії ГУ ДПС у Донецькій області щодо зарахування коштів в погашення суми боргу за 2016 рік в розмірі 282 689,18 грн. гривень, зарахування коштів в погашення скасованої фінансової санкції в розмірі 9 196,65 гривень, зарахування коштів в погашення пені в розмірі 357 304,61 гривні незаконними;

Зобов`язати ГУ ДПС у Донецькій області здійснити коригування показників картки особового рахунку платника податків з орендної плати за землю Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовінтекс» шляхом скасування (вилучення) зарахованої суми коштів в розмірі 282 689,18 грн., суми коштів в розмірі 9 196,65 гривень та пені у розмірі 357 304,61 гривні з картки особового рахунку платника податків з орендної плати за землю.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що протягом 2016-2017 року ним надавалися уточнюючі декларації з орендної плати за землю, якими зменшувалися раніше задекларовані ним зобов`язання з плати за землю за 2016-2017 роки через звільнення його від плати за землю. За наслідком подання відображення уточнюючих розрахунків відповідачем в обліковій картці платника податків нараховано пеню. Позивач зауважив на протиправності нарахування пені, оскільки передбачена статтею 129 Податкового кодексу України специфіка її нарахування полягає в її визначенні у разі погашення суми податкового боргу, в той час як наданням уточненої декларації на зменшення раніше задекларованих зобов`язань коригуються задекларовані податкові зобов`язання, обов`язок щодо сплати яких в платника відсутній, через що об`єкт нарахування пені також відсутній.

Згідно до Розпорядження КМУ від 02 грудня 2015р. №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» м. Маріуполь є таким, що включене до переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція. Норми ст. 6 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» є нормами прямої дії.

Враховуючи вищевикладене, Позивачем вчиненні дії визначені діючим законодавством з питань сплати орендної плати за землю та Позивач скористався правом на пільгу, та самостійно уточнив податкові зобов`язання з орендної плати за землю за період перше півріччя 2016 року шляхом зменшення самостійно визначених податкових зобов`язань з орендної плати за землю на 2016рік. Отже відповідачем неправомірно враховано суму в розмірі 283 033,56 грн. в погашення неіснуючих податкових зобов`язань 2016 року та нараховано пеню у сумі 136 832,77 грн.

Щодо уточненої декларації 2017 року з орендної плати за землю, позивач зазначає, що в порушення вимог Податкового кодексу України щодо визначеної черговості зарахування платежів та погашення податкового боргу Відповідач починаючи з липня 2017 року зараховує кошти в погашення суми пені та фінансової санкції, а не в погашення основної суми боргу, яка виникла з урахуванням черговості, чим порушує вимоги ст.131 ПК України. Крім того, зазначає, що 01 квітня 2019 року відповідачем здійснено сторнування платежу на суму 548 06,96 грн. Дана сума є сумою скасованої пені за рішення від 20 травня 2019 року у справі № 200/2788/19-а. В порушення порядку зарахування відповідач зарахував суму переплати не в погашення суми податкового зобов`язання, а зараховує в рахунок погашення пені в розмірі 357 304, 61 грн.

Відповідач проти задоволення заявлених позивачем вимог заперечував, підстави незгоди визначив в наданому до суду відзиві. Вказує, що приписами п.п. 54.1. ст. 54 ПК України передбачено, що платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з п. 286.2 ст. 286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій.

Відповідно до п. 287.3 ст. 287 ПК України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідач зазначає, що позивачем подано додаткову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або оренда плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) (далі декларація) за 2014 рік з нарахуванням у сумі 1 167 190,91 грн., водночас позивач сплатив до бюджету 778 127,81 грн. Станом на 01 січня 2015 року борг по орендній платі за землю з урахуванням переплати склав 388 364,99 грн. На 2015 рік позивачем подано декларацію з нарахуванням у сумі 1 457 836,40 грн., а сплачено до бюджету 220 259,59 грн. Отже станом на 01 січня 2016 року у позивача обліковується заборгованість у сумі 1 666 737,83 грн. Позивачем подано декларацію на 2016 рік з нарахуванням у сумі 788 601,85 грн., в якій самостійно визначено належні до сплати суми орендної плати з юридичних осіб. 14 липня 2017 року за № позивачем було надано уточнюючу декларацію за 2016 рік на зменшення нарахування на суму 343 918,02 грн. Дане зменшення на 2016 рік враховано в інтегрованій картці платника 14 квітня 2017 року у загальній сумі 343 918,02 грн. (тобто у день подання уточнюючої декларації), а саме на цю суму погашення боргу за 2014 2015 роки. За 2017 рік позивачем подано звітну декларацію на загальну суму 835 917,96 грн. 07 квітня 2017 року за № надано уточнюючу декларацію за 2017 рік на зменшення у сумі 1 336 350,04 грн.

У разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом (п. 87.9. ст. 87 ПК України).

Водночас відповідач вказує, що 08 червня 2016 року набув чинності Законом України від 17 травня 2016 року № 1365-VIII «Про внесення змін до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» щодо безперешкодної діяльності органів місцевого самоврядування», яким стаття 6 Закону № 1669 була викладена в наступній редакції: «Звільнити суб`єктів господарювання від плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності в населених пунктах згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону».

Згідно частини 4 статті 4 Закону №1669, в редакції Закону України № 1365-VIII, перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджуються Кабінетом Міністрів України, який забезпечує своєчасну їх актуалізацію.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», в редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1276-р, затверджений перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, згідно з додатком 1 та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, згідно з додатком 2.

З аналізу вищезазначеного Розпорядження № 1085-р від 07.11.2014 року встановлено, що м. Маріуполь не входить ані до перелік у населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, ані до переліку населених пунктів, що розташовані на лінії.

Також вказує, що з 15 квітня 2017 року вступив в дію Закон України від 23 березня 2017 року № 1989-VІІІ «Про внесення змін до ПК України щодо уточнення деяких положень та усунення суперечностей, що виникли при прийнятті Закону України «Про внесення змін до ПК України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні», яким встановлено порядок оподаткування об`єктів оподаткування, що розташовані на тимчасово окупованій території та/або на території населених пунктів, які розташовані на лінії зіткнення відповідно п. 38 підрозділу 10 Перехідних положень Кодексу.

У абзацах першому та другому п.п. 38.7 п. 38 підрозділу 10 Перехідних положень ПК України встановлено, що не нараховується та не сплачується у період з 14 квітня 2014 по 31 грудня року, в якому завершено проведення антитерористичної операції, плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності):

за земельні ділянки, що розташовані на тимчасово окупованій території; за земельні ділянки (крім земель сільськогосподарського призначення), що розташовані на території населених пунктів на лінії зіткнення.

Відповідно до п.п. 38.1 п. 38 підрозділу 10 Перехідних положень ПК України визначено, що:

тимчасово окупована територія - територія окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, визначена відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, визначається Кабінетом Міністрів України; територія населених пунктів на лінії зіткнення територія населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, перелік яких визначений Кабінетом Міністрів України. Переліки зазначених вище територій затвердженні розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р (із змінами), проте м. Маріуполь не внесено до зазначених переліків.

Крім того, вказують у відзиві, що сертифікат, виданий Торгово промисловою палатою України не є актом нормативного характеру (індивідуальним актом), оскільки він не породжує прав і обов`язків, а є лише результатом практичної діяльності ТПП з визначених питань. Він фіксує на законних підставах факт та період унеможливлення виконання суб`єктом господарської діяльності своїх зобов`язань. Також, сам сертифікат не має наперед визначеної дії, у тому числі не звільняє від сплати податків та обов`язкових платежів до бюджету у зв`язку з дією форс мажорних обставин (обставин непереборної сили), враховуючи те, що згідно з вимогами податкового законодавства на підставі сертифікату органи ДФС приймають рішення про розстрочення (відстрочення ) грошових зобов`язань або податкового боргу, списання безнадійного податкового боргу, продовження граничних термінів для подання податкової декларації тощо.

Таким чином відповідач вважає, що дія окремого сертифіката (висновку) Торгово-промислової палати України наданого у кожному конкретному випадку, обмежується датою надання такого сертифіката, а тому незважаючи на продовження дії антитерористичної операції (АТО) у конкретному населеному пункті Донецької або Луганської областей, чинність такого документа може поширюватись на правовідносини, що виникли з дати початку АТО і до дати надання такого сертифіката (висновку). Відповідач вказує, що дана правова позиція викладена у постанові Верховний суд від 01 жовтня 2019 року у справі № 805/385/17-а.

Заявою від 18 лютого 2020 року представником позивача уточнено позовні вимоги та просить суд:

Визнати дії ГУ ДПС у Донецькій області щодо зарахування коштів в погашення суми боргу за 2016 рік в розмірі 282 689,18 гривень, зарахування коштів в погашення скасованої фінансової санкції в розмірі 9 196,65 гривень, зарахування коштів в погашення пені в розмірі 357 304,61 гривні незаконними;

Зобов`язати ГУ ДПС у Донецькій області здійснити коригування показників картки особового рахунку платника податків з орендної плати за землю Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовінтекс» ( ) шляхом скасування (вилучення) зарахованої суми коштів в розмірі 283 033,56 гривень, суми коштів в розмірі 9 196,65 гривень та пені у розмірі 357 304,61 гривні з картки особового рахунку платника податків з орендної плати за землю Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовінтекс» ( ).

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою від 25 листопада 2019 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовчі судові засідання.

Ухвалою від 28 лютого 2020 року закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 02 березня 2020 року на 12 год. 00 хв.

В судовому засіданні 02 березня 2020 року адміністративним судом, керуючись ст. 223 КАС України , була оголошена перерва до 17 березня 2020 року на 10:30 год. у справі № 200/13008/19-а, про що повідомлені особи, які беруть участь у справі.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельне підприємство «Азовінтекс» зареєстроване як юридична особа, включене до ЄДРПОУ за номером 24155428, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, перебуває на податковому обліку у Маріупольській об`єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС України.

Позивач є платником плати за землю стосовно земельних ділянок, що розташовані на Лівобережному районі міста Маріуполь, у відношенні яких контролюючим органом є Головне управління Державної податкової служби у Донецькій області, що є відповідачем в цій справі.

16 лютого 2016 року позивачем було надано звітну декларацію з орендної плати за землю за 2016 рік (Орджонікідзевський р-н) та задекларовано податкове зобов`язання з орендної плати за землю в розмірі 788 601, 85 грн., по 65716,85 грн. щомісяця та 65716, 83 грн. в останній місяць. Декларація була прийнята відповідачем про що було надіслано квитанцію №2 від 22 лютого 2016 року, присвоєно № (а.с. 19-24)

14 квітня 2017 року позивачем було подано уточнюючий розрахунок з орендної плати за землю за 2016 рік по земельним ділянкам, які розташовані у Орджонікідзевському р-ні м. Маріуполя та зменшена сума податкового зобов`язання до 444683, 83 грн. (а.с. 25)

В картці особового рахунку з орендної плати за землю 14 квітня 2017 року відповідачем здійснено коригування показників та зменшено суму податкових зобов`язань на 343918, 02 грн.

17 лютого 2017 року позивачем було подано декларацію з орендної з орендної плати за землю за 2017 рік по земельним ділянкам, які розташовані у Лівобережному районі (Орджонікідзевському р-ні) м. Маріуполя та визначено податкове зобов`язання з орендної плати за землю в сумі 835 917, 96 грн., щомісячна плата становить суму 69 659, 83 грн. Декларація прийнята відповідачем про що надіслано квитанцію №2 та присвоєно номер декларації . (а.с. 31 - 36)

20 липня 2017 року позивачем подано уточнюючу декларацію з орендної плати за землю за 2017 рік та збільшено суму податкового зобов`язання, загальна сума зобов`язань склала 1 311 020,97 грн. Декларація прийнята відповідачем про що свідчить квитанція №2 та присвоєно №. (а.с. 37 - 42)

16 лютого 2018 року позивачем подано звітну декларацію з орендної плати за землю за 2018 рік та визначено податкове зобов`язання з орендної плати за землю в сумі 1644 734,42 грн., щомісячна плата становить суму 137061,20 грн. Декларація прийнята відповідачем про що надіслано квитанцію №2 та присвоєно номер декларації . (а.с. 43 - 47)

Позивачем платіжними дорученнями від 30 січня 2018 року №3110 сплачено орендну плату за землю за грудень 2017 року у сумі 137531,68 грн., від 27 квітня 2018 року №3499 сплачено орендну плату за землю за березень 2018 року у сумі 137061,20 грн., від 29 травня 2018 року №466 орендну плату за землю за квітень 2018 року у сумі 137061,20 грн., від 27 червня 2018 року орендну плату за землю за травень 2018 року у сумі 137061,20 грн., від 30 липня 2018 року №839 орендну плату за землю за червень 2018 року у сумі 137061,20 грн., від 29 серпня 2018 року №1098 орендну плату за землю за липень 2018 року у сумі 137061,20 грн., від 28 вересня 2018 року №1291 орендну плату за землю за серпень 2018 року у сумі 137061,20 грн., від 28 листопада 2018 року №1739 орендну плату за землю за жовтень 2018 року у сумі 137061,20 грн., від 26 жовтня 2018 року №1529 орендну плату за землю за вересень 2018 року у сумі 137061,20 грн., від 27 грудня 2018 року №1986 орендну плату за землю за листопад 2018 року у сумі 137061,20 грн. (а.с. 126- 136)

Відповідно до картки особового рахунку у 2018 році відповідачем було здійснено зарахування платежів по зобов`язанням 2018 року в погашення боргу за 2016 рік, а саме:

30 січня 2018 року сплачено 137 531,68 грн. погашено декларація 2016 року на суму 135 500,00 грн. та пені на суму 2031,68 грн.

02 березня 2018 року сплачено 137 061,2 грн. погашено декларація 2016 року на суму 132 200,64 грн. та пені 4860, 56 грн.

28 березня 2018 року сплачено 137 061,2 грн. погашено декларація 2016 року на суму 137 061,2 грн.

27 квітня 2018 року сплачено 137 061,2 грн. погашено декларація 2016 року на суму 137 061,2 грн.

29 травня 2018 року сплачено 137 061,2 грн. погашено декларація 2016 року на суму 127 864,55 грн.

27 червня 2018 року сплачено 137 061,2 грн. погашено декларація 2016 року на суму 57685,42 грн.

Таким чином, загальна сума зарахованих відповідачем в погашення податкових зобов`язань за 2016 рік склала 727 373,01 грн. Сума самостійно розрахованих податкових зобов`язань з орендної плати за землю з урахуванням уточнюючого розрахунку складає 444 683, 83 грн. Таким чином, різниця між самостійно задекларованими зобов`язаннями та сплаченими позивачем за 2016 рік складає 282 689,18 грн. та нараховано пеню у сумі 136 832,77 грн.

Відповідно до картки особового рахунку у 2018 році відповідачем було здійснено зарахування платежів по зобов`язанням 2018 року в погашення боргу

27 червня 2018 року сплачено 137 061,2 грн. які були зараховані:

- декларація 2016 року на суму 57685,42 грн.;

- в погашення фінансових санкцій за податковим повідомленням рішенням від 08 вересня 2016 року в розмірі 9 196, 65 грн.;

- в погашення зобов`язання 2017 року 70 179,13 грн.

30 липня 2018 року сплачено 137 601,02 грн. погашено податкові зобов`язання 2017 року на суму 69 140,53 грн., та пені в розмірі 67 920, 67 грн.

29 серпня 2018 року сплачено 137 061, 2 грн. зараховано в погашення пені.

28 вересня 2018 року сплачено 137 061, 2 грн. зараховано в погашення пені.

29 жовтня 2018 року сплачено 137 061, 2 грн. зараховано в погашення пені.

28 листопада 2018 року сплачено 137 061, 2 грн. зараховано в погашення пені 68 922, 69 грн. та 68 138, 51 грн. в погашення податкових зобов`язань 2017 року.

27 грудня 2018 року сплачено 137 061, 2 грн. зараховано в погашення податкових зобов`язань 2017 року.

З облікової картки вбачається, що 01 квітня 2019 року було скасовано нарахування у минулому році погашеної пені у сумі 548 026, 96 грн. за рахунок виниклої переплати було погашено пеня за минулі періоди у сумі 357 304, 61 грн., та 190 722, 35 грн. зараховано в погашення податкового боргу за 2017 рік. Згідно з відомостями картки особового рахунку станом на 01 квітня 2019 року позивач мав недоїмку у сумі 2 501 587,04 грн.

Позивач вважає, що відповідач неправомірно зарахував в погашення суми боргу 2016 року в розмірі 282 689,18 грн., 9 196,65 грн. які були зараховані в погашення скасованої фінансової санкції та зарахування коштів в погашення пені в розмірі 357 304,61 грн. за наявності боргу з основного платежу.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ, ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI ( далі ПК України).

Підпунктом 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності є обов`язковим платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Пунктом 288.7 статті 288 ПК України встановлено, що податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу.

Платники плати за землю самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями (пункт 286.2 статті 286 ПК України).

Податкове зобов`язання щодо плати за землю визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (пункт 287.3 статті 287 ПК України).

Відповідно до п. 87.1 ст.87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Сплата грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Пунктом 87.2 статті 87 ПК України передбачено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до п.87.9. ст. 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ

Як вже зазначалось 16 лютого 2016 року позивачем було надано звітну декларацію з орендної плати за землю за 2016 рік та задекларовано податкове зобов`язання з орендної плати за землю в розмірі 788 601, 85 грн., по 65716,85 грн. щомісяця та 65716, 83 грн. в останній місяць. 14 квітня 2017 року позивачем було подано уточнюючий розрахунок з орендної плати за землю за 2016 рік та зменшена сума податкового зобов`язання до 444683, 83 грн. В картці особового рахунку з орендної плати за землю 14 квітня 2017 року відповідачем здійснено коригування показників та зменшено суму податкових зобов`язань на 343918, 02 грн. Загальна сума зарахованих відповідачем в погашення податкових зобов`язань за 2016 рік склала 727 373,01 грн. Сума самостійно задекларований податкових зобов`язань з орендної плати за землю з урахуванням уточнюючого розрахунку складає 444 683, 83 грн. Таким чином, різниця між самостійно задекларованими зобов`язаннями та сплаченими позивачем за 2016 рік складає 282 689,18 грн.

Відповідач зазначає, що на підставі уточнюючої декларації було проведено зменшення нарахувань орендної плати за землю на 2016 рік, а різницею суми було погашено борг позивача з орендної плати за землю за 2014 2015 рік. Доводів та доказів правомірності зарахування в рахунок заборгованості з орендної плати за землю за 2016 рік 727 373,01 грн. замість самостійно узгоджених позивачем 444 683, 83 грн. відповідачем не надано, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що відповідач діяв неправомірно.

Як вже зазначалось 27 червня 2018 року позивачем було сплачено 137 061,2 грн. з яких 9 196, 65 грн. відповідачем були зараховані в погашення фінансових санкцій за податковим повідомленням рішенням від 08 вересня 2016 року № 003241200.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 року по справі №805/1485/17-а, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2017 року без змін, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельне підприємство «Азовінтекс» до Маріупольської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення 08 вересня 2016 року № були задоволені, а податкове повідомлення рішення скасовано.

Відповідач зазначає, що нараховані за цим податковим повідомленням рішення суми виключені з картки особового рахунку.

Про те, як свідчить картка особового рахунку саме в погашення нарахованих на підставі цього податкового повідомлення рішення зобов`язань були направлені сплачені позивачем в червні 2018 року кошти. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач діяв неправомірно, та у судовому засіданні не спростував дане твердження.

В картці особового рахунку зазначено, що 01 квітня 2019 року було скасовано нарахування у минулому році погашеної пені у сумі 548 026, 96 грн. за рахунок виниклої переплати було погашено пеню за минулі періоди у сумі 357 304, 61 грн. та містяться відомості про наявність станом на 01 квітня 2019 року у позивача недоїмки у сумі 2 501 587,04 грн.

Згідно п.131.2. ст. 131 ПК України при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені. Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.

В порушення даної норми відповідачем за рахунок виниклої переплати було погашено пеню за минулі періоди у сумі 357 304, 61 грн., замість податкових зобов`язань.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Крім того, суд відзначає, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до п.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оскільки відповідачем дії були вчинені не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначений законом України, не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для вчинення дії, не добросовісно, не пропорційно, зокрема без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване ця дія, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст. 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи висновок суду про задоволення позовних вимог позивача, суд дійшов висновку про необхідність стягнути на користь позивача з відповідача (за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень) суму судового збору, сплаченого позивачем 9743,02 гривень.

Керуючись статтями 2-17, 19, 20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Проектно-будівельне підприємство Азовінтекс (, адреса: 87500, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Миру, 68-а) до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області (, адреса: 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59) про визнання дій щодо зарахування коштів в погашення суми боргу за 2016 рік в розмірі 282 689,18 грн. гривень, зарахування коштів в погашення скасованої фінансової санкції в розмірі 9 196,65 гривень, зарахування коштів в погашення пені в розмірі 357 304,61 гривні незаконними та зобов`язання здійснити коригування показників картки особового рахунку платника податків з орендної плати за землю шляхом скасування (вилучення) зарахованої суми коштів в розмірі 282 689,18 грн., суми коштів в розмірі 9 196,65 гривень та пені у розмірі 357 304,61 гривні з картки особового рахунку платника податків з орендної плати за землю задовольнити.

Визнати дії Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області щодо зарахування коштів в погашення суми боргу за 2016 рік в розмірі 282 689,18 грн. гривень, зарахування коштів в погашення скасованої фінансової санкції в розмірі 9 196,65 гривень, зарахування коштів в погашення пені в розмірі 357 304,61 гривні незаконними;

Зобов`язати Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області здійснити коригування показників картки особового рахунку платника податків з орендної плати за землю Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовінтекс» шляхом скасування (вилучення) зарахованої суми коштів спрямованих в погашення суми боргу за 2016 рік в розмірі 282 689,18 грн. гривень, в погашення скасованої фінансової санкції в розмірі 9 196,65 гривень, в погашення пені в розмірі 357 304,61 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Проектно-будівельне підприємство Азовінтекс суму судового збору у розмірі 9743,02 гривень.

Рішення прийняте в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 17 березня 2020 року.

Повний текст рішення виготовлений 27 березня 2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя І.В. Шинкарьова