Справа № 522/21974/19
Суддя: Домусчі Л. В.
Дата ухвалення: 2020-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/1974/19
Провадження № 2-а/522/23/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання - Вадуцкої В.І.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у місті Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції в Одеській області, Державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Одеської області Василик Тетяна Іванівна про скасування постанови по справі про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов позов ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції в Одеській області про скасування постанови по справі про адміністративні правопорушення №001206 від 16.12.2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.82-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 85 грн.

В обґрунтування позову посилалась на те, що у період з 04.12.2019 р. по 16.12.2019 р. Державною екологічною інспекцією в Одеській області проведено плановий захід нагляду (контролю) щодо додержання ПрАТ «Ширяївське підприємство по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства «Сільгоспхімія» (далі - Товариство, ПрАТ «Ширяївське підприємство «Сільгоспхімія») законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, за результатами якого складено акт № 104/10, яким порушення вимог законодавства у сфері охорони водних ресурсів.

05.12.2019 р. державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Одеської області Василик Тетяною Іванівною стосовно керівника Товариства ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення № 001206 та 16 грудня 2019 року прийнято постанову № 001206 про накладення адміністративного стягнення (далі також - оскаржувана постанова), якою ОСОБА_1 як директора ПрАТ «Ширяївське підприємство «Сільгоспхімія» притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.82-1 КУпАП, у зв`язку з порушенням ст.17Закону України «Про відходи» та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 85 грн.

Позивач вважає оскаржувану постанову необґрунтованою, протиправною, такою, що винесена з порушенням норм чинного законодавства, з огляду на наступне.

Товариство не має власних виробничих потужностей, не здійснює діяльності, в результаті якої утворюються відходи, та не використовує пакувальні матеріали і тару, а тому не зобов`язане вести облік відходів.

Відсутні будь-яких докази, які б підтверджували належність підприємства до суб`єктів господарської діяльності, які повинні здійснювати первинний облік відходів за типовою формою № 1-ВТ, тобто до таких, у діяльності яких утворюються відходи та використовуються пакувальні матеріали й тара.

У протоколі про адміністративне правопорушення та винесеній на підставі нього постанові відсутній опис обставин, установлених при розгляді справи, вказівка конкретного нормативного акту, що передбачає відповідальність за конкретне порушення.

Натомість, перевіряючим не було з`ясовано чи винна ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ст.82-1 КУпАП правопорушення, чи взагалі було вчинено адміністративне правопорушення, а також не взято до уваги пояснення та докази Позивача, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин Позивач не може бути суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 82-1 КУпАП.

Позовна заява надійшла до судді 28.12.2019 року.

Ухвалою суду від 09.01.2020 року провадження у справі відкрито.

У зв`язку з неявкою сторін судове засідання відкладено на 07.02.2020р.

До суду 03.02.2020 року від представника відповідача Державної екологічної інспекції в Одеській області надійшов відзив на позов.

Відповідно до відзиву, Відповідач позов не визнали та просив відмовити у повному обсягу. Посилились на те, що в ході проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства встановлено, що ПрАТ «Ширяївське підприємство по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства «Сільгоспхімія» (далі - Товариство, ПрАТ «Ширяївське підприємство «Сільгоспхімія») утворює такі види відходів:відходи комунальні змішані (від працюючих людей на виробництві), відпрацьовані акумуляторні батареї, шини з металокордом, відпрацьовані оливи та мастила, масляні фільтри (від існуючої автотракторної техніки підприємства), відходи очистки зерна, брухт чорних металів тощо. У будь-яких суб`єктів суб`єктів господарювання в результаті його діяльності утворюються відходи. Під час перевірки було встановлено, що в процесі діяльності підприємства утворюються відходи, а тому підприємство зобов`язано вести журнал первинного обліку відходів. (а.с.46-48).

Крім того 03.02.2020р. надали письмові пояснення по справі, згідно яких зазначили, що під час перевірки було виявлено що підприємство не веде журнал первинного обліку відходів, у зв`язку з чим інспектором було видано припис зі строком виконання до 31.12.2019р. 21.01.2020р. на адресу відповідача надійшов лист за підписом керівника підприємства від 17.01.2020р., тобто позивача по справі, яким вона повідомляє про те, що п.5 припису виконано, а саме-оформлено журнал обліку первинного обліку утворення відходів-1-ВТ. Тобто на думку позивача, таким чином позивачка погодилась з даним правопорушенням.(а.с.54-60).

Крім того представник відповідача Державної екологічної інспекції в Одеській області надав клопотання про закриття провадження в часин позовних вимог до співвідповідача Державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Одеської області

Василик Тетяни Іванівни оскільки державні інспектори не діють як самостійний суб`єкт владних повноважень, а діють від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійсненням державного нагляду 9контролю) у сфері охорони навколишнього середовища, регіонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. (а.с.52-53).

У судовому засіданні 07.02.2020р. за участю представників позивача - Гершман Л.В. та відповідача - Тутейко А.В., суд задовольнив клопотання представника позивача про відкладання судового засідання у з метою ознайомленням з відзивом на позовом. Яке вона отримала 2 дня потому та судове засідання відкладено на 18.03.2020р.

20.02.2020р. до суду найшла відповідь на відзив від представника позивача, якою вказали, що підприємство не має власних виробничих потужностей, пакувальних матеріалів, тари від використання яких утворюються відходи, які підлягають обліку та веденню первинної облікової документації за формою 1-ВТ відносно них. Тобто у позивача відсутній склад адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні 18.03.2020р. року представник Позивача - надала заяву про розгляд справи у її відсутність, а представник відповідача в судове засідання не з`явилась, про час і місце судового засідання сповіщений належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.3 ст.268 КАС України).

Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст.250 КАС України).

У зв`язку з цим датою складання повного тексту рішення є 24.03.2020 року.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є керівником ПрАТ «Ширяївське підприємство по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства «Сільгоспхімія» (далі - Товариство, ПрАТ «Ширяївське підприємство «Сільгоспхімія»).

У період з 04.12.2019 р. по 16.12.2019 р. Державною екологічною інспекцією в Одеській області проведено плановий захід нагляду (контролю) щодо додержання ПрАТ «Ширяївське підприємство по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства «Сільгоспхімія» (далі - Товариство, ПрАТ «Ширяївське підприємство «Сільгоспхімія») законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, за результатами якого складено акт № 104/10.

Згідно вказаного акту перевіряючим встановлено, зокрема, порушення вимог законодавства у сфері охорони водних ресурсів під час огляду території підприємства за адресою : смт. Ширяєве, вул. Коробченко, 39 де наявні будівлі та споруди (офісні приміщення, складські приміщення, в я кому також були 3 трактори,, бокс для ремонту автотранспортної техніки, ремонтна майстерня,контейнерний блок для зберігання мастильних матеріалів, а автотранспортна техніка (7 одиниць), артсвердловини, та дві працюючі артезіанські свердловини) та с. Новостепанівка Новоєлизаветівської сільської ради Ширяївського району Одеської області - де наявна виробнича база. Примірник акту отримано позивачкою.

У зв`язку з цим 05.12.2019 р. державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Одеської області Василик Тетяною Іванівною стосовно керівника Товариства ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення № 001206. (а.с.8) з якого вбачається, що позивач порушила вимоги ст..17 Закону України «Про відходи» та здійснила адміністративне правопорушення передбачені ст..82-1 КУпАП та встановлено факт порушення правил ведення первинного обліку та здійснення контролю та операціями поводження з відходами, відсутній журнал первинного обліку 1-ВТ. Також в протоколі зазначену дату розгляду його 16.12.2019р. .

Згідно врученому позивачу припису (а.с.57-59) позивачу запропоновано усунути недоліки , в тому числі оформити журнал первинного обліку утворення відходів -1-ВТ до 31.12.2019р.; провести інвентаризацію та паспортизацію відходів, що утворюються на підприємстві під час ведення виробничої діяльності - у строк до 25.02.2020р. згідно ст..17 Закону України «Про відходи».

16 грудня 2019 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Одеської області Василик Тетяною Іванівною прийнято постанову № 001206 про накладення адміністративного стягнення (далі також - оскаржувана постанова), якою ОСОБА_1 як директора ПрАТ «Ширяївське підприємство «Сільгоспхімія» притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.82-1 КУпАП, у зв`язку з порушенням ст.17 Закону України «Про відходи» та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 85 грн. Зазначена постанова отримана позивачкою 16.12.2019р.(а.с.6-7), з якої вбачається суть правопорушення: Порушила правила ведення первинного обліку та здійснення контролю за операціями поводження з відходами, відсутній журнал первинного обліку 1-ВТ.

Згідно виписки з ЄДРПОУ ПрАТ «Ширяївське підприємство «Сільгоспхімія» (код 05490440) має види діяльності: 01.11.-вирощзування зернових та технічних культур, бобових культур і насіння олійних культур, 01.13.-вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів, 01.45-розведення овець і кіз, 01.46-розведення свиней, 49.41- вантажний автомобільний транспорт.

Вирішуючи спір суд виходить із наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлює порядок здійснення державного контролю за охороною навколишнього природного середовища та використання природних ресурсів.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду контролю у сфері господарської діяльності».

Відповідно до ст. 1 вказаного Закону державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища, заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

За приписами ст. 17 Закону України «Про відходи» суб`єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов`язані, зокрема, запобігати утворенню та зменшувати обсяги утворення відходів, забезпечувати приймання та утилізацію використаних пакувальних матеріалів і тари, в яких знаходилася продукція цих підприємств, установ та організацій - суб`єктів господарської діяльності, або укладати угоди з відповідними організаціями на їх збирання та утилізацію, на основі матеріально-сировинних балансів виробництва виявляти і вести первинний поточний облік кількості, типу і складу відходів, що утворюються, збираються, перевозяться, зберігаються, обробляються, утилізуються, знешкоджуються та видаляються, і подавати щодо них статистичну звітність у встановленому порядку.

Відповідно до ст. 32 вказаного Закону з метою обмеження та запобігання негативному впливу відходів на навколишнє природне середовище та здоров`я людини забороняється, зокрема, вести будь-яку господарську діяльність, пов`язану з утворенням відходів, без одержання від уповноважених органів виконавчої влади у сфері поводження з відходами лімітів на обсяги утворення та розміщення відходів.

Згідно ст. 33 цього Закону на кожне місце чи об`єкт зберігання або видалення відходів складається спеціальний паспорт, в якому зазначаються найменування та код відходів (згідно з державним класифікатором відходів), їх кількісний та якісний склад, походження, а також технічні характеристики місць чи об`єктів зберігання чи видалення і відомості про методи контролю та безпечної експлуатації цих місць чи об`єктів.

Відповідно до пункту 1 Порядку ведення державного обліку та паспортизації відходів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.11.99 № 2034, цей Порядок встановлює єдині правила ведення державного обліку та паспортизації відходів, дія яких поширюється на підприємства, установи, організації всіх форм власності, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності, діяльність яких пов`язана з утворенням відходів та здійсненням операцій поводження з ними (далі - підприємства).

Коло суб`єктів господарської діяльності, які повинні здійснювати первинний облік відходів за типовою формою № 1-ВТ визначається наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 07.07.2008 № 342 "Про затвердження типової форми первинної облікової документації № 1-ВТ "Облік відходів та пакувальних матеріалів і тари" та Інструкції щодо її заповнення" (далі- Інструкція № 342).

Так, п.3 Інструкції № 342 передбачено, що первинний облік за типовою формою та Інструкцією, затвердженими цим наказом, здійснюється юридичними особами всіх форм власності, видів економічної діяльності та організаційно-правових форм господарювання, фізичними особами - підприємцями, у діяльності яких утворюються відходи та використовуються пакувальні матеріали й тара.

Згідно ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, що посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Суб`єктивна сторона - це внутрішній бік проступку, це психічні процеси, які відбуваються в свідомості суб`єкта, що характеризують його волю, викривають думки, наміри.

Відповідно до ст.10 КУпАП вина є обов`язковою умовою адміністративної відповідальності, юридичний факт, який є підставою для притягнення до відповідальності.

Крім того, відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст.. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 254 КУпАП, при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Згідно з ст. 268 КУпАП України, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності. До структури складу адміністративного правопорушення відносяться: об`єкт; об`єктивна сторона; суб`єкт; та суб`єктивна сторона.

Адміністративне правопорушення може мати місце лише за наявності всіх перелічених складових, що у сукупності становлять склад адміністративного правопорушення.

Відповідно ч. 1 ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Як встановлено судом, на підприємстві на період проведення перевірки були відсутні інвентаризація і паспорти на відходи, які утворюються під час виробничої діяльності підприємства, відсутній дозвіл на розміщення та ліміт на утворення та розміщення відходів, не ведеться журнал первинного обліку відходів,допускає зберігання відходів у несанкціонованих місцях,допускається факт змішування відходів різних категорій, не проводиться роздільне збирання та складування, не призначено відповідальних осіб у сфері поводження з відходами, що є порушенням ст.ст. 17, 32, 33 Закону України «Про відходи», хоча під час діяльності підприємства утворюються відходи, зокрема, відпрацьовані шини, брухт чорних металів, тверді побутові відходи, які належать до 4 класу небезпеки, а також відпрацьоване технічне масло, машинне масло, які належать до 2 класу небезпеки.

Листом ПрАТ «Ширяївське підприємство «Сільгоспхімія» за підписом керівника підприємства від 17.01.2020р , що надійшов на адресу відповідача 21.01.2020р.(а.с.60) , яким позивач повідомляє, враховуючи що вимоги припису деякі не є обтяжливі для господарської діяльності, товариство виконало окремі вимоги припису, а саме:

Оформлено журнал первинного обліку 1-ВТ (відходи),

Укладено договір про вивезення відходів,

Отримано дозвіл на спеціальне водовикористання,

Не допускається змішування відходів різних категорій, проводиться їх роздільне збирання та складування,

Визнано директора ОСОБА_1 відповідальною особою по відходам.

Зазначені обставини представником позивача не було спростовано.

Таким чином на думку суду позивача по справі визнає встановленні порушення щодо неналежного оформлення та контролю відходів та їх наявністю, яким вона повідомляє про те, що п.5 припису виконано, а саме-оформлено журнал обліку первинного обліку утворення відходів-1-ВТ.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Закріплений у частині 1 статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою, частиною четвертою статті 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Відповідно до ст. 74 КАС України встановлено, що докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Враховуючи викладене вище, суд погоджується із висновками фактичної перевірки позивача та правомірністю застосованого при винесені постанови санкцій за виявлені порушення та не знаходить підстав для скасування постанови по справі про адміністративні правопорушення №001206 від 16.12.2019 р.

Щодо неналежного відповідача:

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених статтею 82-1 КУпАП державні інспектори відповідного орану діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів .

Отже, відповідні інспектори не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 242-1 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 82-1 КУпАП, а не особа, яка перебуває х таким органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративне стягнення.

Вказані твердження підтверджуються постановою ВС від 26.12.2019р. по справі №724/716/16-а.

Таким чином інший співвідповідач Державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Одеської області Василик Тетяна Іванівна є неналежним відповідачем. Зазначена обставина є окремою підставою для відмову у задоволені позову до вказаного відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, ст. 6 КАС України та ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року).

Однак, статтю 6 п. 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін (див. п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року).

На підставі викладеного суд вважає що позов є необґрунтованим , та таким. Що не підлягає задоволенню.

Згідно ч.5 ст.139 КАС України у разі відмови у задоволені вимог позивача, звільненого від оплати судового збору, судові витрати не стягуються.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 19, 55 Конституції України, ст. 9, 23, 33, 82-1,139, 245, 247, 256, 268, 276-278, 280, 288, 293, 295 КУпАП, ст.ст. 3, 5-14, 19-20, 72-77, 122-123, 241-246, 257, 268, 286 ч.4 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції в Одеській області , Державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Одеської області Василик Тетяна Іванівна про скасування постанови по справі про адміністративні правопорушення - відмовити.

Рішення може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів в строк після отримання рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 24.03.2020 року.

Суддя: Л.В. Домусчі