Справа № 520/12564/19
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2020-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків

31 березня 2020 р. № 520/12564/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зоркіної Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1 ) до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м.Харків, 61022, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:
Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати бездіяльність Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області, щодо не перерахунку та виплати пенсії у розмірі 85% довічного грошового забезпечення відповідно до довідки № 100/28674 від 26.03.2018 - про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2016, виготовленої Ліквідаційною комісією ГУ МВС України в Харківській області, а також зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області, провести перерахунок та виплату пенсії у розмірі 85% довічного грошового забезпечення відповідно до довідки від 26.03.2018 № 100/28674 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2016, яка виготовлена Ліквідаційною комісією ГУ МВС України в Харківській області з 01 січня 2016 року, тобто з дати виникнення права на перерахунок;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області згідно Закону України №1283-ХІІ від 07 серпня 1991 року "Про індексацію грошових доходів населення", здійснити нарахування компенсації у відповідності до Закону України від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 за весь період затримки по час фактичного розрахунку, та сплатити її одноразово однією сумою з урахуванням вже виплаченої пенсії;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати в установлений судом термін, з моменту набрання рішенням законної сили, звіт про виконання рішення суду (ст. 382 КАС України);

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області витрати по сплаті судового збору за подання адміністративного позову в розмірі 768.40 грн.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2019 провадження у справі закрито на підставі п.4 ч.1 ст.238 КАС України.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2020 вказана вище ухвала скасована та справа направлена для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою від 06.03.2020 справа прийнята до провадження суддею Зоркіною Ю.В. та надано відповідачеві строк для надання відзиву на адміністративний позов.

Копія ухвали отримана ГУ ПФУ в Харківській області 12.03.2020, що підтверджується підписом уповноваженої особи на повідомленні про вручення поштового відправлення.

У відзиві на позов, відповідач вказав, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб позивачу проведено перерахунок пенсії з урахуванням довідки про розмір грошового забезпечення, наданою Харківським обласним військовим комісаріатом. Відповідно ст.13 Закону №2262-ХІІ, максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно цієї статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення

Дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію відповідно Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Пенсія позивачу призначена з 24.10.2005 у розмірі 85 % грошового забезпечення (вислуга років 30 років), що підтверджується копією висновку про призначення пенсії за вислугу років (а.с.16).

На виконання вимог постанови КМУ від 21.02.2018 №103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб з грошового забезпечення військовослужбовців, встановленого постановою КМУ від 30.08.2017 №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб станом на 01.01.2018 на підставі довідки 100/28674, здійснено перерахунок пенсії позивача та встановлено її розмір, виходячи з 70% грошового забезпечення, що підтверджується листом ГУ ПФУ у Харківській області від 30.11.2018 № 5700/Д-14 (а.с.19).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, враховуючи висновки ВС у рішенні від 04.02.2019 у справі № 240/5401/18, суд зазначає, що спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ).

Згідно з ч.4 ст.63 Закону №2262-XII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Так, пунктом 3 постанови КМУ від 21.02.2018 № 103 « Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб» постановлено перерахувати з 1 січня 2016 р. пенсії, призначені згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції". Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.

Відповідно до п.а ст.13 Закону № 2262-ХІІ (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт а статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

При цьому, частиною 2 цієї статті визначено, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Закном України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3368-VI внесено зміни, якими обмежено максимальний розмір пенсії на рівні 80% від відповідних сум грошового забезпечення.

Законом України «Про запобігання фінансвої катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 № 1166-VІІ внесено зміни до ч.2 ст.13 Закону №2262-XII та викладено в такій редакції: максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому Законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Суд враховує, що внесені Законом України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні від 27.03.2014 №1166-VІІ зміни до ч.2 ст.13 Закону №2262-XII щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% від сум грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедура призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що при перерахунку розміру пенсії на підставі Закону №2262-ХІІ максимальний її розмір має обраховуватися із вказаного у довідці грошового забезпечення за нормами, чинними на 01.01.2016, але виходячи із розміру пенсії у відсотках, право на які особа набула на момент виходу на пенсію і розмір яких не може бути зменшено наступними змінами в законодавстві.

Тобто при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

За таких обставин, суд дійшов висновку про протиправність бездіяльності відповідача щодо невиплати пенсії у розмірі 85% відповідних сум грошового забезпечення під час її перерахунку з 01.01.2016, проведеного на підставі довідки від 26.03.2018 № 100/28674, наданої Ліквідаційною комісією ГУМВС України в Харківській області.

Оскільки, право позивача на перерахунок пенсії є порушеним та підлягає судовому захисту, шляхом зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 85% сум грошового забезпечення відповідно до довідки від 26.03.2018 № 100/28674 про розмір грошового забезпечення, яка виготовлена Ліквідаційною комісією ГУ МВС України в Харківській області з 01 січня 2016 року та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Стосовно вимоги про нарахування і виплату компенсації втрати частини доходу суд зазначає, що у силу положень ст.46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (як загальної норми права) та положень ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" (як спеціальної норми права) нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Звідси слідує, що механізм компенсації втрати частини доходів застосовується адміністративним органом автоматично та імперативно (безальтернативно) у разі настання події несвоєчасної виплати доходу, тобто безвідносно до події реальної виплати.

При вирішенні спору суд зважає на правовий висновок з приводу застосування ст. 2 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати викладений Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 р. по справі № 336/4675/17, від 21.06.2018 р. по справі №523/1124/17 та від 03.07.2018 р. по справі №521/940/17, Верховним Судом України - у постановах від 18.11.2014 р. по справі № 21-518а14, від 11.07.2017 р. по справі № 21-2003а16, Верховним Судом - у постановах від 06.02.2018 р. по справі № 681/423/15-а, від 20.02.2018 р. по справі № 522/5664/17, суть якого полягає у тому, що нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів.

Оскільки факт отримання заявником виплат за пенсією (як регулярного щомісячного платежу) не у повному обсязі , внаслідок визначення розміру пенсії з 01.01.2016 у 70 % грошового забезпечення встановлено судовим рішенням, то суд у даному конкретному випадку не знаходить правових підстав для звільнення регіонального органу ПФУ від виконання обов`язку за ст.2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати".

Щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок та виплату пенсії з урахуванням Закону України Про індексацію грошових доходів населення від 07.08.1991 починаючи з 01.01.2016, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України Про індексацію грошових доходів населення, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

Згідно ч. 1 статті 4 , ч.4 статті 5 Закону України Про індексацію грошових доходів населення, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Індексація виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, інших видів соціальної допомоги проводиться відповідно за рахунок фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до п. 4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 № 1078, індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Згідно п. 5. Порядку проведення індексації грошових доходів населення, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Таким чином, наявні правові підстави вважати, що недоотримана з 01.01.2016 пенсія підлягає індексації.

Стосовно вимоги позивача зобов`язати відповідача здійснити виплату суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.01.2016 однією сумою, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Матеріалами справи встановлено, що порушення прав позивача відбулося внаслідок невиплати пенсії відповідно Закону України №2262-ХІІ.

Таким чином, допустимим та ефективним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання ГУ ПФ України в Харківській області перерахувати та виплатити суму недоотриманої пенсії, що належним чином та у повному обсязі відновлює порушене право позивача у спірних правовідносинах з боку ГУ ПФ України в Харківській області.

При цьому, спосіб виконання дій, які має вчинити за рішенням суду суб`єкт владних повноважень, не визначений в спірних правовідносинах нормативно. У разі набрання чинності рішенням суду про зобов`язання виплатити суму недоотриманої пенсії буде вважатися належним виконанням судового рішення, як у разі перерахування присудженої суми кількома платежами, так і однією сумою, а повним виконанням рішення суду буде сплата відповідачем усієї недоплаченої різниці.

Кількість платежів у межах однієї суми коштів не порушує прав особи на соціальний захист у формі пенсійного забезпечення, адже метою судового захисту є спонукання владного суб`єкта до належного виконання адміністративних функцій у повному обсязі, що (у даному конкретному випадку) полягає у проведенні розрахунку за усією належною до одержання сумою пенсії.

Таким чином, суд не вбачає правових підстав для встановлення способу і порядку виконання судового рішення по адміністративній справі шляхом виплати перерахованих сум пенсії за минулий період виключно однією сумою.

Позивач, звертаючись до суду із даним позовом, також порушив питання, що стосується здійснення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі.

Відповідно до частини 1 ст.382 КАС України, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з частиною першою ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З приписів наведеної норми процесуального закону слідує, що ті вимоги заявника, котрі заявлені наперед і стосуються можливих обставин майбутніх відносин, що виникнуть у подальшому (а саме: щодо зобов`язання виплачувати пенсію) задоволенню не підлягають.

Враховуючи, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду, а також приписи статті 2-3, 14 КАС України щодо обов`язковості судових рішень, суд не вбачає підстав для встановлення контролю за виконанням даного рішення шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями ст.90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення вимог адміністративного позову.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст.139 КАС України .

На підставі ст.1291 Конституції України, керуючись ст.139, 241-246, 250 КАС України, суд

вирішив:
Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати бездіяльність Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області, щодо не перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 у розмірі 85% грошового забезпечення відповідно до довідки № 100/28674 від 26.03.2018 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2016, виготовленої Ліквідаційною комісією ГУ МВС України в Харківській області

Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області, провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 у розмірі 85% довічного грошового забезпечення відповідно до довідки від 26.03.2018 № 100/28674 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2016, яка виготовлена Ліквідаційною комісією ГУ МВС України в Харківській області, з 01 січня 2016 року.

Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області, провести виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 року з урахуванням проведених виплат та приписів Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", Закону України від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159

В іншій частині вимог позов залишити без задоволення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору за подання адміністративного позову в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн.20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі виготовлено 31.03.2020

Суддя Зоркіна Ю.В.