Справа № 325/298/20
Суддя: Васильцова Г. А.
Дата ухвалення: 2020-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/325/2/2020
Справа № 325/298/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2020року Приазовський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Васильцової Г.А.

секретарі - Міняйло А.П.,

розглянувши в смт. Приазовське Запорізької області у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу № 2 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області Потіхи Олександра Анатолійовича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

02 березня 2020 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить постанову № 19 від 24.02.2020 року прийняту головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу № 2 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області Потіхою Олександром Анатолійовичем визнати незаконною та скасувати.

В обґрунтування вимог зазначено, що 19 лютого 2020 року відповідачем була проведена перевірка проведення ОСОБА_1 реконструкції будівлі магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . В результаті перевірки було складено акт, висновок якого свідчить що реконструкція здійснюється з відхиленням від затвердженої проектної документації. На підставі вказаного акту відносно позивача ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення від 21.02.2020 року за ч. 1 ст. 96 КУпАП, та винесено постанову № 19 від 24.02.2020 року, згідно якої останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у сумі 1700 гривень за те, що він здійснює реконструкцію магазину з відхиленням від затвердженої проектної документації, що є порушенням ст. 9 ЗУ «Про архітектурну діяльність». Вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню через те, що при складанні акту перевірки та протоколу про адміністративне правопорушення не зазначено взагалі в чому саме полягає відхилення від затвердженого проекту, тим самим обставини притягнення до відповідальності взагалі не вивчалися.

Ухвалою судді від 03 березня 2020 року відкрите спрощене позовне провадження і справа призначена до розгляду по суті на 13 березня 2020 року з урахуванням особливостей визначених ст.. 286 КАС України.

Ухвалою суду від 13 березня 2020 року розгляд справи відкладено за клопотаннями позивача та представника відповідача і призначено до розгляду на 27 березня 2020 року.

17 березня 2020 року до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач заперечує проти заявлених вимог. В обґрунтування зазначено, що постанова про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 винесена правомірно та обґрунтована, оскільки відповідно до Порядку здійснення державного архітектурно - будівельного контролю № 553 п. 7, за зверненням громадянина ОСОБА_2 було вирішено провести позапланову перевірку, про що був повідомлений Козловський І.В. під особистий підпис. За наслідками перевірки 21.02.2020 року позивачу під особистий підпис видано припис № 19 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, та протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 96 КУпАП. 24.02.2020 року за результатами розгляду протоколу відповідачем винесено постанову № 19 про накладення стягнення на позивача у вигляді штрафу, яку ОСОБА_1 отримав особисто.

25 березня 2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що ні в висновку акту та ні в оскаржуваній постанові не зазначено які саме порушення були виявлені під час перевірки, а зазначено лише, що реконструкція магазину здійснюється з відхиленням від затвердженої проектної документації, що є порушенням ст.. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність».

В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, просить позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання потворно не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

26 березня 2020 року на електронну адресу суду надійшло письмове клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку зі встановленим карантином, посилаючись при цьому на рекомендацію Ради суддів України (лист від 16.03.2020 (9рс-186/20)) щодо утримання від участі в судових засіданнях якщо слухання не передбачають обов`язкової присутності учасників справи.

Оглянувши подану заяву суд приходить до наступного:

Відповідно до вимог ст.268 КАС України учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Згідно ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Підстав, які б свідчили про необхідність відкладення розгляду справи та які б унеможливлювали розгляду справи по суті, у клопотанні, поданому відповідачем, немає.

Крім того, згідно матеріалів справи, ухвалою судді від 03 березня 2020 року по справі відкрите спрощене позовне провадження, розгляд по суті призначений з урахуванням особливостей визначених ст.. 286 КАС України, відповідачу наданий строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач скористався своїм правом, надав суду відзив на позовну заяву та також надав всі наявні у нього докази.

Відповідно до ч. 3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: повторної неявки повідомленого належним чином відповідача в судове засідання, та вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Таким чином, з урахуванням того, що судом не визнавалася обов`язковою явка відповідача, відповідачем наданий відзив на позовну заяву з доказами, слухання справи не передбачає обов`язкової присутності учасників справи, суд вважає слід відмовити у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи та вважає можливим розглянути справу по суті на підставі наявних у ній доказів.

На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про архітектурну діяльність» для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності, затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, місцевих правил забудови населених пунктів, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ від 23.05.2011 року № 553 затверджено порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (далі - Порядок).

Відповідно до п. 5 Порядку Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Відповідно до п. 7 Порядку, позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції.

Однією з підстав проведення позапланової перевірки є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог містобудівного законодавства.

Відповідно до наданих суду доказів встановлено, що 17 лютого 2020 року заступником директора Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області Оверчуком О.В. було складено направлення № 52 для проведення позапланового заходу перевірки на об`єкті: «Реконструкція шляхом прибудови до існуючої будівлі магазину», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , щодо дотримання суб`єктом містобудування ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на підставі наказу (розпорядження): Наказ Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 26.08.2015 за № 976 про удосконалення роботи із здійсненням заходів Державного архітектурно-будівельного контролю. Строк дії направлення з 18.02.2020 року до 19.02.2020 року.

19.02.2020 року головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу № 2 Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області Потіхою О.А. складено акт № 57, у якому зазначено, що замовником будівництва ОСОБА_1 будівельні роботи по об`єкту: «Реконструкція шляхом прибудови до існуючої будівлі магазину, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 » здійснюється з відхиленням від затвердженої проектної документації.

21.02.2020 року головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу № 2 Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області Потіхою О.А. складено припис № 19 з вимогою усунути виявлені порушення, а саме: об`єкт будівництва привести у відповідність до затвердженої проектної документації до 21.03.2020 року.

21.02.2020 року головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу № 2 Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області Потіхою О.А. складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 96 КУпАП, суть правопорушення: «замовником будівництва ОСОБА_1 будівельні роботи по об`єкту: «Реконструкція шляхом прибудови до існуючої будівлі магазину, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 » здійснюється з відхиленням від затвердженої проектної документації, що є порушенням ст.. 9 ЗУ «Про архітектурну про діяльність»».

24 лютого 2020 року головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу № 2 Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області Потіхою О.А. розглянуті матеріали справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності і складена постанова № 19 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 96 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 гривень. Копія постанови отримана позивачем 25.02.2020 року.

Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, посилається на те, що при складанні акту перевірки та протоколу про адміністративне правопорушення відповідачем не зазначено в чому взагалі полягає відхилення від затвердженого проекту, а при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відповідачем обставини правопорушення не вивчались та взагалі є відсутніми.

Частиною першою статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

При накладенні стягнення за скоєне адміністративне правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч.2 ст. 33 КУпАП).

Відповідно до ч.1 ст.246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення містяться в ст.256 КУпАП, а саме: у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

В спірному випадку наявні у справі докази в їх сукупності свідчать, що відповідачем (його посадовою особою) не дотримана процедура складання протоколу про адміністративне правопорушення, а саме: в протоколі про адміністративне правопорушення від 21.02.2020 року відсутні: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Стаття 256 КУпАП висуває вимоги, щоб суть адміністративного правопорушення, у якому обвинувачується особа, була викладена саме у протоколі, незалежно від змісту інших матеріалів справи.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Слід зазначити, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини («Лучанінова проти України» п. 39, «Ігор Тарасов проти України» п.п. 24, 25, «Надточій проти України» п. 20-22) справи про адміністративні правопорушення в Україні традиційно кваліфікуються Європейським судом як кримінальне обвинувачення, а отже на такі справи розповсюджуються гарантії права на справедливий судовий розгляд, гарантовані ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, відповідно до п. а ч. 3 ст. 6 Конвенції, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Відсутність у протоколі суті адміністративного правопорушення порушує право особи на захист і унеможливлює для суду усунути зазначені недоліки самостійно, адже розглядаючи справу, суд зберігає неупередженість і не може вийти за рамки пред`явленого обвинувачення (протоколу), і так само самостійно знаходити нові обставини та підстави для засудження особи, займаючи тим самим обвинувальну позицію у справі.

Згідно з положеннями ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол (у випадку його складання) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Серед критеріїв (принципів), які повинні застосовуватись суб`єктом владних повноважень при прийнятті ним рішень та якими керується адміністративний суд у разі оскарження таких рішень, є, зокрема, принцип законності, відповідно до якого суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним, а рішення суб`єкта владних повноважень має прийматися обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватись на припущеннях, тим більше коли йдеться про розмір відповідальності, який застосовується таким суб`єктом владних повноважень.

Відповідачем в порушення наведених норм на час прийняття оскаржуваної постанови № 19 від 24.02.2020 року не з`ясовано, чи правильно складено протокол (у випадку його складання) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, розгляд справи відбувся без дотримання принципів всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи та вирішення її в точній відповідності із законом; та оскаржувана постанова ухвалювалася на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, який всупереч вимогам ст. 256 КУпАП не містить ні місце, ні часу вчинення, ні суті адміністративного правопорушення, що є недопустимим; та на підставі складеного акту № 57 від 19.02.2020 року, в якому не конкретизовані виявлені порушення.

Згідно вимог чинного законодавства, постанова (рішення) по справі про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, при складанні якого необхідно враховувати встановлені законом вимоги до змісту і форми цього документа.

У відповідності до ч.2 ст.283 КУпАП, постанова має містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

У цьому процесуальному документі необхідно обґрунтовувати і мотивувати юридичну оцінку обставин справи, вид і захід застосованого стягнення. Обґрунтованість постанови по справі пов`язана з повним, всебічним і об`єктивним дослідженням обставин справи, привальним застосуванням матеріально-правових і процесуально-правових норм. При цьому аргументація висновків має ґрунтуватися на даних, досліджених під час розгляду справ.

Висновок про наявність в діях (бездіяльності) особи складу адміністративного правопорушення може бути зроблено лише на підстави доказів, отриманих у встановленому законом порядку.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до принципу презумпції невинності обов`язок доказування лежить на органі (посадовій особі), що розглядає справи про адміністративне правопорушення.

Проте, як вбачається з оскаржуваної постанови, постанова винесена без належної мотивації оцінки обставин, винесена на підставі протоколу, який в розумінні ст. 256 КУпАП є недопустимим доказом та на підставі акту № 57 від 19.02.2020 року, в якому не конкретизовані виявлені порушення.

Крім того, в оскаржуваній постанові не зазначене місце, час вчинення і не розкрита сама суть адміністративного правопорушення.

Наведені вище обставини є свідченням невідповідності оскаржуваної постанови критеріям, визначеним ч.2 ст.2 КАС України, і є підставою для її скасування.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу ( посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи, те що дані, зазначені у постанові та докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд не приймає до уваги, а інших доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, які б досліджувалися під час ухвалення оскаржуваної постанови, та жодних достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, суду не надано, тому суд вважає необхідним закрити справу про адміністративне правопорушення відносно позивача за ч. 1 ст. 96 КУпАП.

Керуючись статтями 2, 139, 241-246, 250, 255, 286, 295, 297, підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Скасувати постанову № 19, винесену 24 лютого 2020 року головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу № 2 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області Потіхою Олександром Анатолійовичем, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700,00 гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 96 КУпАП закрити.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу VІІ Перехідних Положень КАС України (в новій редакції), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду складено 27 березня 2020 року.

Суддя Г.А. Васильцова