Справа № 300/352/20
Суддя: Гундяк В.Д.
Дата ухвалення: 2020-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" березня 2020 р. справа № 300/352/20
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого - Гундяка В.Д.
секретар судового засідання Бунич Т.В.,
за участю: позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача Хоптія М.В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови від 09.12.2019,-
ВСТАНОВИВ:
13.02.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови від 09.12.2019 року.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем неправомірно, в порушення вимог чинного законодавства, прийнято оскаржену постанову про закінчення виконавчого провадження, яка підлягає до скасування.
Ухвалою суду від 18.02.2020 року на підставі даної позовної заяви відкрито провадження в адміністративній справі.
Ухвалою суду від 11.03.2020 року замінено первісного відповідача - Відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України належним відповідачем Департаментом Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в адміністративному позові. Суду пояснив, що постановою від 09.12.2019 року закінчено виконавче провадження з виконання виконавчого листа, виданого відповідно до рішення суду за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання до вчинення дій. Копія даної постанови позивачу протиправно направлена не була, а про факт її винесення Кудряшов В.О. дізнався з відповіді Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 17.01.2020 року. Зазначив, що неправомірними діями відповідача порушено майнові права позивача. Так, на його думку, державний виконавець не міг закінчити виконавче провадження, оскільки на його думку, рішення суду не виконано повністю. Зокрема позивачу не виплачено 250 прожиткових мінімумів станом на день виплати коштів. При цьому суду пояснив, що кошти в сумі 19 292 грн були виплачені ОСОБА_1 ще до постановлення рішення суду, а тому не повинні були враховуватись відповідачем при прийнятті рішення про закінчення виконавчого провадження. Відповідно до вищевказаних обставин вважає, що оскаржену постанову слід скасувати.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча 16.03.2020 року був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, що підтверджується витягом з пошукового сервісу Укрпошти. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не подав. Причини неявки до суду не повідомив. Наданим правом на подання відзиву на позов відповідач не скористався. На виконання ухвали про відкриття провадження від 18.02.2020 року Відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надав суду належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження за №60530283.
Враховуючи наявність в матеріалах справи достатньої кількості доказів, необхідних для вирішення справи по суті, оскільки згідно положень ч.3 ст.268 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України неприбуття в судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи в суді першої інстанції, суд визнав можливим розглянути дану адміністративну справу на підставі наявних у ній доказів за відсутності представника відповідача.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши вступне слово представника позивача, дослідивши надані сторонами докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з огляду на нижчевикладене.
В судовому засіданні встановлено, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі за №300/602/19 від 27.05.2019 року в тому числі зобов`язано Міністерство оборони України призначити та виплатити одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення йому ІІІ групи інвалідності, а саме 26.06.2018, відповідно до Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975, з урахуванням раніше виплаченої суми.
Дане рішення згідно постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду набрало законної сили 01.08.2019 року.
В судовому засіданні встановлено, що 28.08.2019 року позивачу було видано виконавчий лист, на виконання якого головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинською О.М. постановою від 07.11.2019 року відкрито виконавче провадження за №60530283.
Судом встановлено, що 13.09.2019 року комісією Міністерства оборони з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, прийнято рішення про призначення позивачу одноразової грошової допомоги в сумі 440 500 грн. та здійснення виплати з урахуванням раніше виплаченої допомоги у розмірі 19 292 грн. Дані кошти були виплачені ОСОБА_1 у встановленому порядку.
Позивач у судовому засіданні визнав обставини щодо виплати та отримання ним вищевказаних сум у повному розмірі.
Судом встановлено, що оскарженою постановою від 09.12.2019 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинською О.М. виконавче провадження за №60530283 закінчено.
Суд вважає вищевказане рішення правомірним з наступних мотивів.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно вимог частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, серед іншого, перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про виконавче провадження», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.
Відповідно до ст.1 вищевказаного Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частиною 1 ст.18 Закону визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно з ст.26 Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.
Відповідно до п.9 ч.1 ст.39 Закону виконавче провадження підлягає закінченню в тому числі у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Так з дослідженого в якості письмового доказу по справі виконавчого листа за №300/602/19 від 28.08.2019 року вбачається, що Міністерство оборони України зобов`язано призначити та виплатити одноразову грошову допомогу позивачу у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення йому ІІІ групи інвалідності, а саме 26.06.2018, з урахуванням раніше виплаченої суми.
Судом встановлено, що станом на 26.06.2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1 762 грн, а тому його 250-кратний розмір становить 440 500 грн (1 762 грн. х 250 = 440 500 грн).
Як зазначено судом вище, факт отримання на виконання рішення суду у справі за №300/602/19 від 27.05.2019 року коштів у загальному розмірі 440 500 грн (19 292 грн + 421 208 грн = 440 500 грн) позивачем визнано в судовому засіданні, а відтак дана обставина не підлягає доказуванню як така, що визнається сторонами і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цієї обставини та добровільності її визнання.
З огляду на зазначене, рішення суду виконано в повному обсязі у повній відповідності з виконавчим документом.
При цьому суд вважає безпідставними посилання позивача на необхідність при здійсненні розрахунку суми виходити із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на день виплати коштів, та неможливості врахування коштів в сумі 19 292 грн, як виплачених на виконання рішення суду, оскільки в резолютивній частині рішення суду чітко зазначено, що сума одноразової грошової допомоги визначається в розмірі прожиткового мінімуму на день встановлення ОСОБА_1 ІІІ групи інвалідності, а саме 26.06.2018, та з урахуванням раніше виплаченої суми.
Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром.
Відповідно до ухвали про відкриття провадження від 18.02.2020 року судом постановлено зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надати суду належним чином засвідчені копії доказів про направлення та отримання позивачем копії оскаржуваного рішення від 09.12.2019 року.
Відповідачем у наданих на виконання ухвали суду від 18.02.2020 року копіях матеріалів виконавчого провадження за №60530283 міститься копія супровідного листа від 09.12.2019 року за №60530283/20.1/18 про направлення оскарженої постанови в тому числі позивачу.
Доказів отримання постанови про закінчення виконавчого провадження від 09.12.2019 року суду надано не було.
Таким чином спеціальний строк звернення до суду, встановлений ч.3 ст.122 КАС України, не підлягає до застосування до даного позову, як такий, що не почався в зв`язку з неодержанням копії оскарженої постанови. Тому в даному випадку слід враховувати загальний строк, визначений ч.1 ст.122 КАС України, у межах якого і подано позов.
В той же час суд зазначає, що неотримання позивачем оскарженої постанови жодним чином не впливає на законність останньої, як прийнятої відповідачем обґрунтовано, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом.
Враховуючи наведене, вимога позивача є безпідставною, а позов таким, що не підлягає до задоволення.
На підставі статті 129-1 Конституції України, ч.1 ст.18, п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:
в задоволенні позову відмовити.
Згідно ст.255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Повне найменування учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ;

відповідач: Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, , вул. Архітектора Городецького, 13, м. Київ, 01001.

Суддя /підпис/ Гундяк В.Д.