Справа № 626/265/20
Суддя: Рибальченко І. Г.
Дата ухвалення: 2020-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 626/265/20
Провадження № 2-а/626/10/2020
РІШЕННЯ

Іменем України

24.03.2020 року м.Красноград

Красноградський районний суд Харківської області

у складі: головуючого - судді Рибальченко І.Г.,

за участі секретаря Скачко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП Красноградського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції Лобатенка Руслана Вікторовича про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та скасування постанови ппро накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до суб`єкта владних повноважень інспектора СРПП Красноградського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції Лобатенка Р.В., в якому просить визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАА № 354887 від 30.01.2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в сумі 425 грн..

Підставою притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є те, що він 30.01.2020 року о 13-й годині 09 хв. на перехресті вулиць Захисників України та Благовіщенської м.Краснограда Харківської області, керуючи транспортним засобом RENAULT KANGOO, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , при повороті праворуч не подав сигнал показчиками повороту відповідний напрямку руху, чим порушив п.3.2 Б ПДР України.

З винесеною постановою позивач не згоден, оскільки інспектор Лобатенко Р.В. виніс постанову не з`ясувавши всіх обставни справи. Зокрема ОСОБА_1 вказує на те, що 30.01.2020 року він рухався на автомобілі RENAULT KANGOO по вулиці Захисників України в м.Краснограді Харківської області від Хомутовського скверу в бік ринку. Проїжджаючи вулицю Благовіщенську побачив припаркований поліцейський автомобіль, який згодом його зупинив. Причиною зупинки стало ніби то не включення сигналу повороту при повороті праворуч. ОСОБА_1 намагався пояснити інспектору, що вмикати покажчик повороту не має необхідності, оскільки вулиця Захисників України є головною дорогою і не повертає праворуч, а лише змінює конфігурацію. На вказане інспектор не звернув уваги та склав оскаржувану постанову, з якою позивач не згоден.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, направив до суду письмова заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

30.01.2020 року відповідачем прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режими серії БАА № 354887, якою до позивача застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Підставою для прийняття оскаржуваної постанови стали наступні обставини: ОСОБА_1 30.01.2020 року о 13-й годині 09 хв. на перехресті вулиць Захисників України та Благовіщенської м.Краснограда Харківської області, керуючи транспортним засобом RENAULT KANGOO, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , при повороті праворуч не подав сигнал показчиками повороту відповідний напрямку руху, чим порушив п.3.2 Б ПДР України. Вирішуючи питання, щодо правомірності прийняття оскаржуваного рішення, відповідно до вимог ст. 2 КАС України суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про адміністративні правопорушення про порушення Правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

В силу вимог встановлених правил ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху: створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. При цьому водій має право відступати від вимог Закону та відповідно правил дорожнього руху лише в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Винність особи у вчиненні правопорушення має бути доведена доказами, передбаченими ст. 251 КУпАП, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Вимогами ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" зокрема передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Вимогами пункту 9.2"б" Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі - Правила) передбачено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

В свою чергу, згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо.

Частинами 1, 2 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що зміст постанови про адміністративну відповідальність має відповідати вимогам, передбаченим статтями 280, 283 КУпАП. У ній зокрема необхідно зазначити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, що слугуватиме доказом вчинення правопорушення.

Зокрема оскаржувана постанова серії БАА№354887 від 30.01.2020 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, що могло б слугувати доказом вини правопорушника.

Така правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена Верховнии Судом в постановах від 11 грудня 2019 року (справа № 761/41786/16-а) від 26 квітня 2018 року (справа № 200/5590/17(2а/200/669/17), від 26 квітня 2018 року (справа №202/2862/17 (2-а/202/143/2017).

Відтак відсутні підстави для висновку стверджувати про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 3 частини 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позивач не погоджується з обставинами, викладеними в постанові про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 30.01.2020 року серія БАА № 354887, стверджуючи, що вимоги п. 3.2"б" ПДР не порушував.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав, правомірність свого рішення не довів.

Таким чином, єдиним наданим відповідачем доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано факт порушення водієм Правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин, вказаних в оскаржуваній постанові.

Таким чином, на думку суду, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, за порушення вимог п. 3.2"б" Правил дорожнього руху.

Крім того, відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Так оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, яким зафіксовано вчинене правопорушення.

Щодо вимог позивача про визнання дій іспектора СРПП Красноградського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції Лобатенка Р.В. протиправними, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Тому, враховуючи зазначене, вимоги позивача щодо визнання дій працівника поліції протиправними не підлягають задоволенню.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю, тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 5, 9, 19, 77, 241-246, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову серія БАА№ 354887 від 30.01.2020 року, винесену іспектором СРПП Красноградського ВП ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції Лобатенком Русланом Вікторовичем про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.2 КУпАП - скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

В іншій частині позовних свимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня проголошення в Другий апеляційний адміністративний суд через Красноградський районний суд.

Суддя