Справа № 640/4857/19
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2020-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/4857/19 Суддя (судді) першої інстанції: Васильченко І.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Кобаля М.І., Мельничука В.П., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет позову, - Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом у якому просив суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 2 від 28.02.2019 р.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що відповідачем на підставі необґрунтованих висновків акту перевірки від 28.01.2019 р. № 112/26-15-42-02-30/ НОМЕР_1 щодо порушення позивачем приписів податкового законодавства прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, якими позивачу збільшено суми грошового зобов`язання з податку на доходи з фізичних осіб.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 листопада 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

Зокрема апелянт зазначає, що ним подано декларацію про майновий стан та доходи фізичної особи за 2017 рік. Скаржник звертає увагу на те, що ним самостійно визначено та сплачено податок на доходи з фізичних осіб у сумі 115 682,51 грн., згідно поданої декларації про майновий стан та доходи фізичної особи за 2017 рік. Отже. податкове повідомлення-рішення, якими позивачу збільшено суми грошового зобов`язання з податку на доходи з фізичних осіб є протиправним та підлягає скасуванню.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 15.07.2008 р. між ОСОБА_1 та ВАТ «Сведбанк» укладено кредитний договір № 2631/0708/45-018.

На підставі Договору факторингу від 28.11.2012 р., укладеного між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Вектор Плюс», а також відповідно до Договору факторингу від 28.11.2012 р., укладеного між ТОВ «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи», останній набув статусу кредитора за Кредитним договором від 15.07.2008 р. № 2631/0708/45-018.

В подальшому, 25.10.2013 р. між позивачем та ТОВ «Кредитні ініціативи», укладено Додатковий договір до Кредитного договору від 15.07.2008 р. № 2631/0708/45-018 про припинення зобов`язань переданням відступного, згідно якого, станом на 25.10.2013 р. загальна сума заборгованості боржника за Кредитним договором складає 217 583,40 доларів США (екв. 1 739 144,12 грн.), з яких сума кредиту - 134 530,22 доларів США (екв. 1 075 300,05 грн.) та сума відсотків за користування кредитом 83 053,18 доларів США (екв. 663 844,07 грн.).

Листом від 15.09.2017 р. № б/н ТОВ «Кредитні ініціативи» повідомило позивача, що станом на 15.09.2017 р. загальна сума заборгованості боржника за Кредитним договором складає 151 979,05 доларів США (екв. 3 976 078,34 грн.), а саме сума кредиту - 151 979,05 доларів США (екв. 3 976 078,34 грн.).

Одночасно, вказаним листом ТОВ «Кредитні ініціативи» повідомило позивача про анулювання залишку боргу в сумі 6 132 728,69 грн. та зазначила про те, що до складу річного оподатковуваного доходу останнього за 2017 рік входить дохід від прощеного боргу у розмірі 3 976 078,34 грн.; крім того, товариством повідомлено позивача про необхідність сплати військового збору в сумі 59 641,18 грн. від отриманого доходу.

В свою чергу, податковим органом було 28.01.2019 р. проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань дотримання вимог своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору з отриманого доходу у вигляді додаткового блага платника податків - фізичної особи - ОСОБА_1 за період з 01.01.2017 р. по 31.12.2017 р.

Перевіркою встановлено, порушення позивачем, зокрема п.п. 168.2.1 п. 168.1 ст. 168 з урахуванням вимог п.п. «д» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, а саме не за декларування річного оподатковуваного доходу за 2017 рік у сумі 3 976 078,34 грн. та не перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб в сумі 715 694,10 грн..

За результатами перевірки складено акт 28.01.2019 р. № 112/26-15-42-02-30/ НОМЕР_1 та винесено податкове повідомлення-рішення від 28.08.2019 р. № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 750 014,49 грн., у т.ч. за основним платежем в розмірі 600 011,59 грн. та за штрафними санкціями в розмірі 150 002,90 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням податкового органу, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

З огляду на приписи статті 308 КАС України справа переглядається в апеляційному порядку в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також з урахуванням аргументів, викладених у відзивах на апеляційну скаргу.

Відповідно до абзацу 2 пункту 164.1 статті 164 Податкового кодексу України загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

За приписами підпункту 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

Як зазначає пункт «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу).

Податкового кодексу України Додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу) (п. 14.1.47 п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

В свою чергу, перелік додаткових благ, які включаються до оподатковуваного доходу, встановлений підпунктом 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України є вичерпним.

Згідно з пунктом «б» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім відсотків, отриманих від боржника внаслідок прострочення виконання ним договірного зобов`язання.

Згідно з п. п. «д» п. п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України (в редакції, чинній з 1 січня 2015 року) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов`язань» №321-VIII від 09 квітня 2015 року, положення якого набрали чинності 07 травня 2015 року, підрозділ 1 розділу XX «Перехідні положення» доповнено пунктом 8, у відповідності з яким не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року.

Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року.

Отже, з метою оподаткування доходи, отримані платником податку у вигляді основної суми боргу (кредиту), прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, та суми прощеної (анульованої) кредитором у розмірі різниці, розрахованої відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, слід розглядати окремо.

За змістом наведених положень у разі якщо кредитором (банком) здійснено анулювання (прощення) основної суми боргу (кредиту), а не суми у розмірі різниці, розрахованої кредитором відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, то з метою оподаткування сума такого анульованого боргу вважається додатковим благом і включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу у відповідності до підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку.

Правова позиція з цього питання викладена Верховним судом у постановах від 20 червня 2018 року у справі № 804/4182/17, та від 23 серпня 2019 року у справі № 825/599/17.

За таких обставин анульована (прощена) по кредитному договору від 15.07.2008 р. № 2631/0708/45-018 сума боргу у розмірі 151 979,05 доларів США (еквівалент - 3 976 078,34 грн.) є основною сумою заборгованості за кредитом (тілом кредиту), а тому вказана сума у відповідності до підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України є додатковим благом платника податку (позивача) та підлягає включенню до його загального місячного (річного) оподатковуваного доходу за 2017 рік.

В свою чергу, позивачем помилково було визначено та сплачено податок на доходи з фізичних осіб у сумі 115 682,51 грн., згідно поданої декларації про майновий стан та доходи фізичної особи ОСОБА_1 за 2017 рік.

При цьому, посиланням позивача на те, що сума, яка підлягає оподаткуванню становить - 642 680,62 грн., оскільки є різницею сум зобов`язання боржника за Кредитним договором, що існував на момент укладання Додаткового договору не відповідає нормам Податкового кодексу.

Крім того, суд апеляційної інстанції приймає до уваги те, що листом ТОВ «Кредитні ініціативи» від 15.09.2017 р. № б/н та листом від 24.10.2018 р. № 24/10/2018 повідомлено позивача, що сума прощеного боргу складає 6 132 728,69 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про правомірність податкового повідомлення-рішення 28.08.2019 р. № та відсутності правових підстав для його скасування.

З огляду на наведені правові норми та фактичні обставини справи слід погодитись з висновком суду попередньої інстанції про обґрунтованість прийнятого спірного рішення та відсутності підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 листопада 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.О. Лічевецький

Суддя М.І. Кобаль

Суддя В.П. Мельничук