Справа № 161/4318/20
Суддя: Івасюта Л. В.
Дата ухвалення: 2020-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/4318/20
Провадження № 2-а/161/226/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2020 року місто Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Івасюта Л.В., вивчивши адміністративний позов ОСОБА_1 до Першого відділу державної виконавчої служби у місті міста Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в суд з вищевказаним позовом .

Згідно з ч.1 ст. 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

З положень наведеної норми процесуального закону чітко слідує, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені до адміністративного суду лише в разі відсутності іншого судового порядку оскарження.

Тобто, якщо законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 22 березня 2016 року №808/3666/15.

Тому, наявність іншого судового порядку унеможливлює розгляд цієї справи за правилами ст. 287 КАС України.

Законом, що визначає сукупність дій органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і які проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, іншими законами та нормативно-правовими актами, які підлягають примусовому виконанню, є Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII.

Частиною 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (надалі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Системний аналіз положень наведених вище норм закону дає можливість зробити висновок про те, що розгляд судом вимог про оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби є за своєю правовою суттю формою судового контролю за виконанням постановленого судового акту, а відтак, має здійснюватись саме тим судом, котрий постановив рішення по справі та видав виконавчий лист. Виходячи із суб`єктивного складу сторін та предмету спору, даний спір, який виник між стороною виконавчого провадження та управлінням ДВС не належить до юрисдикції адміністративного суду, та такий спір необхідно розглядати в порядку цивільного судочинства, юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові спори про оскарження рішень, дій або бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов суду у цивільних справах.

За приписами частини першої статті 447 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Таким чином правила статті 447 ЦПК України встановлюють інший порядок судового оскарження дій або бездіяльності державного виконавця при виконанні рішення суду, прийнятого відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно частини першої статті 448 Цивільного процесуального кодексу України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Отже, за загальним правилом, сторони виконавчого провадження, їхні представники можуть оскаржити рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення до суду відповідної юрисдикції, яким видано виконавчий документ, і лише інші учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, можуть оскаржити рішення, дії чи бездіяльність посадової особи органу державної виконавчої служби до адміністративного суду.

Таким чином, постанова державного виконавця, прийнята в межах виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду по даній справі повинна бути оскаржена стороною виконавчого провадження шляхом подання скарги до суду, який видав виконавчий документ.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.11.2017 року в справі №876/9833/17.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 170, 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

постановив:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Першого відділу державної виконавчої служби у місті міста Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Роз`яснити позивачу, що він вправі звернутися в суд в порядку ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення в порядку та строки, визначені статтею 295КАС України

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В.Івасюта