Справа № 802/860/16-а
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2020-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

27 березня 2020 року

Київ

справа №802/860/16-а

адміністративне провадження №К/9901/19549/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А.,

суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,

здійснивши попередній розгляд касаційної скарги Приватного акціонерного товариства "Вінницяпобутхім"

на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2016 року (головуючий суддя - Сало П.І.)

та на ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2016 року (колегія суддів: головуючий суддя - Кузьмишин В.М., судді - Боровицький О.А., Сушко О.О.)

у справі №802/860/16-а

за позовом Приватного акціонерного товариства "Вінницяпобутхім"

до Державної фіскальної служби України, Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 року Приватне акціонерне товариство "Вінницяпобутхім" (далі - позивач, платник, Товариство, ПрАТ "Вінницяпобутхім") звернулося до Державної фіскальної служби України (далі - відповідач 1, ДФС України), Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - відповідач 2, Офіс великих платників податків), в якому просило:

- визнати неправомірною бездіяльність Міжрегіонального головного управління ДФС- Центральний офіс з обслуговування великих платників та Державної фіскальної служби України по незабезпеченню збільшення у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суми, на яку ПрАТ "Вінницяпобутхім" має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних на величину від`ємного значення у сумі 14 494 834 грн згідно з уточнюючими розрахунками від 10.09.2016 та від 30.09.2016 на суму від`ємного значення за декларацією за лютий 2015 року та уточнюючого розрахунку від 31.05.2016 на суму від`ємного значення за декларацією за січень 2015 року;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму, на яку ПрАТ "Вінницяпобутхім" має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних на величину від`ємного значення за січень та лютий 2015 року у розмірі 14 494 834 грн та відобразити відповідне збільшення у витягу з системи електронного адміністрування ПДВ.

В обґрунтування позовних вимог Товариство зазначає, що 10.09.2015, 30.09.2015 та 31.05.2016 подало уточнюючі розрахунки з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за звітні періоди січень та лютий 2015 року, відповідно до яких зараховано до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду суми у розмірі 3 507 880 грн, 2 251 223 грн та 8 735 731 грн відповідно, однак незважаючи на це, відповідачами у системі електронного адміністрування ПДВ (далі - СЕА ПДВ) не було відображено суму непогашеного від`ємного значення внаслідок уточнення показників податкової звітності за січень та лютий 2015 року у загальному розмірі 14 494 834 грн. Натомість ДФС України було повідомлено Товариству про неможливість виконання такої дії з огляду на те, що перенесення показників податкової звітності в СЕА ПДВ здійснюється автоматично.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2016 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій виходили з того, що після початку роботи системи електронного адміністрування ПДВ на постійній основі, тобто з 1 липня 2015 року, показники підприємств з податку на додану вартість у системі електронного декларування визначались автоматично залежно від тих показників, що відображались у декларації з податку на додану вартість за червень 2015 року. У зв`язку з цим станом на 1 липня 2015 року сума, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначалась залежно від задекларованих в податковій декларації результатів за червень 2015 року. При цьому суди зазначили про безпідставність доводів позивача про те, що сума, на яку він має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних мала б бути відкоригована у зв`язку з поданням 10.09.2015, 30.09.2015 року та 31.05.2016 уточнюючих розрахунків податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за січень та лютий 2015 року, оскільки, чинним законодавством не передбачено такої можливості. Крім того, суди попередніх інстанцій заначили, що у рядку 24 "Сума від`ємного значення, що зараховується до податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 22.1+рядок23.3) (переноситься до рядка 20.1 наступного звітного (податкового) періоду)" податкової декларації з ПДВ за червень 2015 року платником відображено суму ПДВ у розмірі 2 844 260 грн, і відповідно на 2 844 260 грн Товариству було збільшено суму, на яку воно має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Не погодившись з зазначеними рішеннями судів попередніх інстанцій, позивач подав до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просив скасувати зазначені рішення та ухвалити нову постанову, якою позов задовольнити повністю. В обґрунтування вимог касаційної скарги позивач зазначає, що судами попередніх інстанцій не враховано право платника податків подавати уточнюючі розрахунки податкових зобов`язань з податку на додану вартість та право останнього на збільшення у СЕА ПДВ суми, на яку позивач має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18 жовтня 2016 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства.

19 грудня 2016 року від відповідача 2 надійшли заперечення на касаційну скаргу, в яких Офіс великих платників зазначає про законність рішень судів попередніх інстанцій та безпідставність доводів, викладених у касаційній скарзі.

16 листопада 2018 року Товариство подало заяву про залишення касаційної скарги без розгляду.

26 листопада 2018 року позивач подав заяву про відкликання касаційної скарги, в якій зазначив, що не підтримує заяву про залишення касаційної скарги без розгляду, натомість відкликає касаційну скаргу.

Частиною 3 статті 337 КАС України особа, яка подала касаційну скаргу, має право відкликати її до постановлення ухвали про відкриття касаційного провадження.

Системний аналіз пункту 3 частини п`ятої статті 332, частин третьої та четвертої статті 337 Кодексу адміністративного судочинства України дає можливість дійти висновку про те, що скаржник має право відкликати касаційну скаргу до постановлення ухвали про відкриття касаційного провадження, у зв`язку з чим така касаційна скарга підлягає поверненню.

Враховуючи викладене, підстави для повернення касаційної скарги, у зв`язку із заявленим клопотанням про відкликання касаційної скарги у справі, касаційне провадження в якій відкрито, відсутні.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, 20.02.2015 позивач подав декларацію з ПДВ за січень 2015 року, в якій у рядках 23 "Сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню (рядок 3 Д 3) (рядок 23.1+ рядок 23.2)" та 23.1 "на рахунок платника у банку" відобразив суму ПДВ у розмірі 8 735 731 грн (а.с. 49-52).

Крім того, 29.04.2015 Товариство подало декларацію з ПДВ за лютий 2015 року, в якій у рядку 23.2 "Сума від`ємного значення, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (рядок 3 Д 3) відобразило суму ПДВ в розмірі 3 507 880 грн та у рядку 30 "Сума залишку від`ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (рядок 3 таблиці 2 Д2)" відобразило суму ПДВ у розмірі 2 251 223 грн. Загалом бюджетне відшкодування за лютий 2015 року становить 5 759 103 грн (а.с. 9-12).

Достовірність нарахування позивачем бюджетного відшкодування за січень та лютий 2015 року підтверджена довідками Вінницької ОДПІ № 753/1502/30684913 від 24.03.2015 про результати документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування Товариством від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за січень 2015 року та №1446/1502/30684913 від 02.06.2015 про результати документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування ПрАТ "Вінницяпобутхім" від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту за лютий-березень 2015 року та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за січень-лютий 2015 року (а.с. 57-65, 28-48).

Заявлені до бюджетного відшкодування суми податку на додану вартість на розрахунковий рахунок підприємства повернуті не були, що не заперечується контролюючим органом.

10.09.2015 позивачем подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за лютий 2015 року, де у рядках 23.3 "Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 23-рядок 23.1-рядок 23.2)" та 24 "Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 22.1+рядок 23.3 (переноситься до рядка 20.1 наступного звітного (податкового) періоду" відображено суму ПДВ в розмірі 3 507 880 грн (а.с. 13-18).

Також 30.09.2015 платником подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за лютий 2015 року, де у рядку 31 "Сума непогашеного від`ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду" відображено суму ПДВ в розмірі 2 251 223 грн. (а.с. 19-24).

В подальшому, 31.05.2016 Товариством подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за січень 2015 року, де у рядку 20.3 "Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 20-рядок 20.1-рядок 20.2)" та 21 "Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1+рядок 20.3 уточнюючого розрахунку 0110) рядок 19 уточнюючого розрахунку 0121-0123,0130) (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду" відображено суму ПДВ в розмірі 8 735 731 грн. (а.с. 53-56).

09.02.2016 та 01.04.2016 позивач звернувся до Міжрегіонального головного управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників із листами за №3/193, в якому просив заявлені до бюджетного відшкодування суми ПДВ в розмірі 14 494 834 грн. не перераховувати на розрахунковий рахунок підприємства, а поповнити рахунок підприємства у системі електронного адміністрування та №3/478, в якому просив збільшити реєстраційний ліміт в СЕА ПДВ на суму 5 759 103 грн згідно з уточнюючим розрахунком від 30.09.2015 (а.с. 25, 66).

Листом від 22.04.2016 №9073/10/28-10-41-3-10 Міжрегіональне головне управління ДФС- Центральний офіс з обслуговування великих платників повідомило позивача про неможливість механічного корегування у системі "архів електронної звітності" підсистеми "Реєстр операції ПДВ" сум залишків від`ємного значення податку (рядок 24 та рядок 31), оскільки перенесення показників податкової звітності, в тому числі за лютий 2015 року у системі електронного адміністрування ПДВ здійснюється автоматично (а.с. 26-27).

Вважаючи таку бездіяльність відповідачів протиправною, Товариство звернулося до суду з даним позовом.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України та Податковим кодексом України (далі - ПК України, тут і надалі в редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

У відповідності до вимог п. 200-1.1 статті 200-1 ПК України 200-1.1 система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: суми податку, що містяться у виданих та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України; суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних; інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року №569 (далі - Порядок №569).

Відповідно до п. 1 Порядку №569 система електронного адміністрування податку запроваджується поетапно: на перехідний період (до 1 липня 2015 року або іншої дати, визначеної окремим рішенням Верховної Ради України про скорочення такого періоду) - у тестовому режимі; із зазначеної дати - на постійній основі.

Рахунок у системі електронного адміністрування податку (далі - електронний рахунок) - це рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який таким платником перераховуються кошти з власного поточного рахунка у сумі, необхідній для досягнення розміру суми, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), а також у сумі, необхідній для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов`язань. Кошти з такого рахунка підлягають перерахуванню до бюджету та/або на спеціальний рахунок (п. 2 Порядку №569).

Згідно з пунктом 9-1 Порядку №569 сума податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування, визначена відповідно до пункту 9 цього Порядку, за рішенням платника податку може бути збільшена на суму непогашених залишків сум податку, заявлених ним до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року, задекларованих до бюджетного відшкодування за такі періоди в рахунок зменшення податкових зобов`язань з податку наступних звітних (податкових) періодів, від`ємного значення суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 статті 200 Податкового кодексу України, та залишку від`ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів після бюджетного відшкодування, задекларованих платником податку за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року.

Таке рішення платник податку відображає у заяві, що подається у складі податкової декларації за звітний (податковий) період після 1 лютого 2015 року, в якому воно прийняте.

ДФС після проведення камеральної перевірки зазначеної податкової декларації автоматично збільшує суму податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування, на відповідну суму та на запит платника податку інформує його про суму збільшення шляхом надсилання електронного повідомлення. Сума такого збільшення відображається платником податку у складі податкового кредиту податкової декларації за звітний (податковий) період, в якому воно здійснене.

Після закінчення перехідного періоду, зазначеного у пункті 1 цього Порядку: 1) ДФС автоматично збільшує розмір суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування, визначеної відповідно до пункту 9 цього Порядку, на суму середньомісячного розміру сум податку, задекларованих платником до сплати до бюджету та погашених за останні 12 звітних (податкових) місяців / чотири квартали, та на запит платника податку інформує його про суму збільшення шляхом надсилання електронного повідомлення. Сума такого збільшення щокварталу підлягає автоматичному перерахунку ДФС шляхом віднімання суми попереднього збільшення та додавання суми збільшення згідно з поточним перерахунком з урахуванням середньомісячного розміру сум податку, задекларованих платником до сплати до бюджету та погашених за останні 12 звітних (податкових) місяців / чотири квартали, станом на дату перерахунку. На запит платника податку ДФС інформує його про результати такого перерахунку шляхом надсилання електронного повідомлення;

2) сума податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування, визначена відповідно до пункту 9 цього Порядку, автоматично збільшується на суми помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань з податку. На суму такого збільшення: зменшується сума, задекларована до сплати до бюджету в звітному (податковому) періоді, або збільшується сума від`ємного значення, задекларована в звітному (податковому) періоді; помилково та/або надміру сплачені грошові зобов`язання з податку вважаються погашеними (п. 9-2 Порядку №569).

Пунктом 200-1.3 ст. 200-1 ПК України встановлено, що платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (УНакл), обчислену за такою формулою:

УНакл = УНаклОтр + УМитн + УПопРах - УНаклВид - УВідшкод - УПеревищ, де:

УНаклОтр - загальна сума податку за отриманими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, податковими накладними, складеними платником податку відповідно до пункту 208.2 статті 208 цього Кодексу та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних; УМитн - загальна сума податку, сплаченого платником при ввезенні товарів на митну територію України; УПопРах - загальна сума поповнення з поточного рахунку платника рахунка в системі електронного адміністрування податку, в тому числі рахунка в системі електронного адміністрування податку платника - сільськогосподарського підприємства, що обрало спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, відкритого для перерахування коштів на його спеціальний рахунок, відкритий в установах банків та/або в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів; УНаклВид - загальна сума податку за виданими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних; УВідшкод - загальна сума податку, заявлена платником до бюджетного відшкодування з урахуванням сум коригувань, проведених за результатами перевірок; УПеревищ - загальна сума перевищення податкових зобов`язань, зазначених платником у поданих податкових деклараціях з урахуванням поданих уточнюючих розрахунків до них, над сумою податку, що міститься в складених таким платником податкових накладних та розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Показники формули, визначеної цим пунктом, обраховуються з 1 липня 2015 року. Під час обрахунку показників УНаклОтр та УНаклВид також використовуються розрахунки коригування, складені починаючи з 1 липня 2015 року та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, до податкових накладних, складених до 1 липня 2015 року, що підлягали наданню покупцям - платникам податку. Для обрахунку показників УНаклОтр, УНаклВид та УМитн використовуються документи (податкові накладні, розрахунки коригування, митні декларації, аркуші коригування та додаткові декларації), складені починаючи з 1 липня 2015 року.

Під час обрахунку суми УНакл також використовуються показники, визначені пунктом 34 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу.

Підпунктом 34.4 пункту 34 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України (в редакції чинній після 29 липня 2015 року) встановлено, що станом на третій робочий день після дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість» зареєстрованим платникам податку значення суми податку (позитивне або від`ємне), на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначене пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, та значення усіх її складових, визначених цим Кодексом, дорівнюють нулю, крім значень її складових УНаклОтр, УНаклВид та УМитн, що були сформовані починаючи з 1 липня 2015 року. Зареєстрованим платникам податку таке значення автоматично збільшується контролюючим органом: до 31 липня 2015 року для платників податків, що застосовують звітний (податковий) період місяць, без проведення перевірок, передбачених статтею 200 цього Кодексу, на суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, та суму непогашеного від`ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду, що зазначено в податковій звітності з податку на додану вартість, у якій відображаються розрахунки з бюджетом та/або відображаються операції, що стосуються спеціального режиму оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, за червень 2015 року. На таку суму платником податку збільшується розмір суми податкового кредиту за звітний (податковий) період (липень 2015 року).

Суми такого від`ємного значення можуть бути перевірені контролюючим органом у загальновстановленому порядку.

З аналізу вищевикладених норм вбачається, що з 1 січня 2015 року запроваджено нові правила функціонування системи електронного адміністрування податку на додану вартість Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 №71- VIII. Законодавець поетапно запровадив систему електронного адміністрування податку на додану вартість, яка відповідно до пункту 35 підрозділу 2 розділу Податкового кодексу України з 1 січня до 1 липня 2015 року працює у тестовому режимі, а з 1 липня 2015 року на постійній основі.

Протягом дії системи електронного адміністрування податку на додану вартість у тестовому режимі платники податку самостійно зараховують на такі електронні рахунки кошти з власних поточних рахунків, відкритих у банківських установах, у сумах, необхідних для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов`язань з цього податку, задекларованих ними в податковій звітності з податку на додану вартість.

З 1 липня 2015 року на рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість платники податку зараховують також кошти у сумах, необхідних для збільшення розміру суми, що обчислюється відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України та надає право для реєстрації в ЄРПН податкових накладних / розрахунків коригування.

На контролюючий орган покладено обов`язок забезпечення автоматичного збільшення реєстраційної суми за алгоритмом, передбаченим пунктом 34 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення».

У зв`язку з набранням 29 липня 2015 року чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість», всім зареєстрованим в системі електронного адміністрування податку на додану вартість платникам податків, в тому числі й позивачу, «обнулено» значення суми податку (позитивне або від`ємне), на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому зареєстрованим платникам податку значення суми, на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягало автоматичному збільшенню у визначених в пункту 34 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України випадках. Зокрема, після обнуління 3 серпня 2015 року реєстраційна сума зареєстрованим платникам податку збільшується, крім іншого, на суму від`ємного значення податку, непогашеного станом на 1 липня 2015 року та задекларованого платником у рядках 24 та 31 податкової декларації з ПДВ за червень 2015 року/ІІ квартал 2015 року. Тобто, за змістом підпункту 4 пункту 34 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України визначальним фактором для автоматичного збільшення реєстраційної суми у системі електронного адміністрування ПДВ на суму від`ємного значення, непогашеного станом на 1 липня 2015 року, є зазначення такої суми саме в податковій звітності з податку на додану вартість за червень 2015 року

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 20.02.2015 позивач подав декларацію з ПДВ за січень 2015 року, в якій у рядках 23 "Сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню (рядок 3 Д 3) (рядок 23.1+ рядок 23.2)" та 23.1 "на рахунок платника у банку" відобразив суму ПДВ у розмірі 8 735 731 грн (а.с. 49-52), а 29.04.2015 Товариство подало декларацію з ПДВ за лютий 2015 року, в якій у рядку 23.2 "Сума від`ємного значення, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (рядок 3 Д 3) відображено суму ПДВ в розмірі 3 507 880 грн та у рядку 30 "Сума залишку від`ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (рядок 3 таблиці 2 Д2)" відображено суму ПДВ у розмірі 2 251 223 грн.

Крім того, судами попередніх інстанцій також встановлено, що 20.07.2015 ПрАТ

"Вінницяпобутхім" подано декларацію з ПДВ за червень 2015 року, в якій у рядку 24 "Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 22.1+рядок 23.3) (переноситься до рядка 20.1 наступного звітного (податкового) періоду)" відображено суму ПДВ в розмірі 2 844 260 грн.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що ДФС України правомірно, на підставі відомостей, зазначених Товариством у податковій декларації з податку на додану вартість за червень 2015 року було збільшено суму, на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на 2 844 260 грн.

Колегія суддів суду касаційної інстанції враховує, що 10.09.2015, 30.09.2015 та 31.05.2016 позивачем були подані уточнюючі розрахунки податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за січень і лютий 2015 року, однак вважає за необхідне зазначили, що позивачем не було відображено суму бюджетного відшкодування у розмірі 14 494 834 грн у декларації з податку на додану вартість за червень 2015 року та не було подано уточнюючих розрахунків до неї, а тому правових підстав для визначення контролюючим органом зазначеної суми, як суми, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, у вказаному розмірі не було.

Враховуючи викладене, Суд погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій, що дії ДФС України по забезпеченню автоматичного збільшення суми, на яку позивач має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, повністю узгоджуються із положеннями податкового законодавства. Отже, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Скаржником у касаційній скарзі наводяться доводи, аналогічні тим, які були предметом розгляду судами попередніх інстанцій та спростовані ними.

Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Відповідно до частини третьої статті 343 КАС України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Розглянувши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та здійснивши системний аналіз долучених до справи доказів, проаналізувавши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків судів попередніх інстанцій, а тому касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій без змін.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 343, 350, 356 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Вінницяпобутхім" залишити без задоволення.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2016 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2016 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. А. Гончарова

Судді І. Я. Олендер

Р. Ф. Ханова