Справа № 160/10156/19
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Верба І.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
1. 17.10.2019 засобами поштового зв`язку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач просить суд:
- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області протиправними, що полягають у відмові у поновленні виплати пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01.06.2019, не менш, ніж до моменту набрання судовим рішенням законної сили по даній справі.
2. Ухвалою суду від 22.10.2019 позовну заяву залишено без руху із наданням строку для усунення недоліків.
3. 19.11.2019 засобами поштового зв`язку канцелярією суду на виконання вимог ухвали суду від представника позивача отримано: виправлений адміністративний позов із зазначенням місця проживання / перебування, поштового індексу позивача; належним чином засвідчені докази на обґрунтування позовних вимог.
4. Ухвалою суду від 22.11.2019:
- прийнято адміністративний позов до розгляду, відкрито провадження у справі;
- призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні);
- відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву;
- від відповідача витребувано: заяву ОСОБА_1 про припинення виплати пенсії; рішення про припинення виплати пенсії ОСОБА_1 ; докази нарахування пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01.06.2019; розрахунок за весь період до дати складання розрахунку щодо періодів нарахування/не нарахування/сплати/несплати сум пенсій; усієї пенсійної справи ОСОБА_1 (у тому числі заяви, звернення, запити та відповіді на них).
5. 13.12.2019 засобами поштового зв`язку до канцелярії суду від відповідача надійшли наступні документи: відзив на позовну заяву; витребувані судом докази; докази направлення відзиву на позовну заяву позивачу; довідка № 469 від 12.12.2019 про нараховану та виплачену пенсію за період з січня 2016 по квітень 2019 року.
щодо строків розгляду справи
6. Європейський суд з прав людини неодноразово зауважував, що обґрунтованість тривалості провадження завжди повинна оцінюватися в світлі обставин справи з посиланням на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади а також те, що було головним для заявника в спорі.
8. Справа є важливою для позивача та вимагала особливої ретельності, чим обумовлена тривалість її розгляду.
9. Наприкінці 2018 року позивач повідомив відповідача про тимчасовий виїзд за межі України до Сполучених Штатів Америки.
10. Відповідач виплатив позивачу на розрахунковий рахунок позивача наперед декілька розмірів розрахованих пенсійних виплат, а саме до травня 2019 року включно.
11. Починаючи з червня 2019 року відповідачем було припинено пенсійні виплати у зв`язку з виїздом позивача за межі України.
12. З листа від 18.09.2019 № 6608/К-09 представнику позивача стало відомо, що відповідач не поновив виплату пенсії ОСОБА_1 .
13. Позивач вважає дії суб`єкта владних повноважень щодо відмови у поновленні пенсійних виплат дискримінаційними та протиправними, а зазначений лист відповідача необґрунтованим та такими, що прийнятий не у відповідності до норм чинного законодавства України.
14. Доводи в листі позивач вважає безпідставними та необґрунтованими та такими, що порушують конституційне та соціальне право позивача при досягненні пенсійного віку щодо отримання пенсійного забезпечення з боку державного органу.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
15. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області проти позову заперечило у повному обсязі зазначивши, що пенсію ОСОБА_1 припинено згідно особистої заяви у зв`язку з виїздом за кордон, а саме до Сполучених Штатів Америки.
16. В галузі пенсійного забезпечення договір між Сполученими Штатами Америки та Україною не укладено.
17. Відповідно до копії паспорта громадянина України ОСОБА_1 знятий з реєстрації з 11.10.2018.
18. На підставі документів, що були надані представником Качура М.Р. Качуром Олегом Михайловичем до Управління, поновити виплату пенсії є неможливим.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
19. 29.01.2016 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Управління Пенсійного фонду в м. Орджонікідзе з заявою про призначення пенсії за віком.
20. Заяву та додані до неї документи прийнято 29.01.2016 і зареєстровано під № 115.
21. Протоколом від 03.02.2016 № 115 позивачу призначено пенсію, вид пенсії - за віком, шифр пенсії - 104, умови призначення - робота за Списком № 2. Пенсію призначено згідно з Законом України з 02.01.2016 у розмірі 2 876,76 грн, з 02.01.2021 у розмірі 2 876,76 грн.
23. 19.11.2018 позивач звернувся до начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Ю.І. Козака з заявою, в якій просив пенсійну справу зняти з обліку з 19.11.2018 у зв`язку з виїздом на ПМП в США та виплатити пенсію за 6 місяців наперед.
25. Розпорядженням Відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 15 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 19.11.2018 ОСОБА_1 зупинено виплату пенсій у зв`язку з виїздом за кордон та зазначено про виплату пенсії за 6 місяців наперед.
26. 02.09.2019 представник ОСОБА_1 за довіреністю - ОСОБА_2 звернувся до начальника Покровського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про виплату пенсії за довіреністю, в якій просив не зловживати посадовими обов`язками, дотримуватися норм чинного законодавства та поновити виплату пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
27. Листом № 6608/К-09 від 18.09.2019 «Про розгляд звернення» Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надало відповідь на звернення з питання поновлення пенсії за довіреністю ОСОБА_1 , в якому, зокрема, зазначило:
- пенсію ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , припинено згідно особисто наданої заяви в зв`язку з виїздом на постійне місце проживання до Сполучених Штатів Америки. Згідно паспорта громадянина України ОСОБА_1 знятий з реєстрації з 11.10.2018 за адресою: АДРЕСА_1 . На сьогодні договір між Україною та Сполученими Штатами Америки в галузі забезпечення не укладено;
- згідно пункту 2.22. Порядку, за документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт або документ відповідних органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування. Іноземці та особи без громадянства подають також посвідку на постійне проживання;
- за наданими Вами документами, підстави для поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 відсутні.
28. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надано роздрукування з Підсистеми призначення та виплати пенсії та довідку № 469 від 12.12.2019, з яких вбачається нарахування та виплата пенсії позивачу по квітень 2019 року включно.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
29. Відповідно до положень статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.
30. Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
31. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
32. Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
33. Частиною третьою статті 2 Протоколу № 4 Конвенції про захист прав і основних свобод людини визначено, що кожна людина має право на вільне пересування і свободу вибору місця проживання. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.
34. Згідно з частиною другою статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 № 1382-IV реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
35. Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 (далі Закон № 1058-IV) визначає, зокрема, принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел.
36. Відповідно до статті 3 Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 14.01.1998 № 16/98-ВР право на забезпечення за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням згідно з цими Основами мають застраховані громадяни України, іноземні громадяни, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено законодавством України, а також міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
37. Згідно із пунктом першим частини першої та частиною четвертою статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
38. Іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, мають право на отримання пенсійних виплат і соціальних послуг із системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування нарівні з громадянами України на умовах та в порядку, передбачених цим Законом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
39. Відповідно до пункту другого частини першої статті 49 Закону № 1058 виплата пенсії за рішенням територіальних органів ПФУ або за рішенням суду припиняється на весь час проживання за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
40. Згідно зі статтею 51 цього Закону у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від`їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
41. Рішенням № 25-рп/2009 від 07.10.2009 пункт 2 частини 1 статті 49, друге речення статті 51 Закону № 1058 щодо припинення виплати пенсії на весь час проживання (перебування) пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, Конституційний Суд України визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).
42. Зазначені положення Закону № 1058 втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 07.10.2009.
43. Як вказано в Рішенні № 25-рп/2009 від 07.10.2009, оспорюваними нормами Закону № 1058 держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб право на соціальний захист поставила в залежність від факту укладення Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення. Таким чином, держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості, на законодавчому рівні позбавила цього права пенсіонерів у тих випадках, коли вони обрали постійним місцем проживання країну, з якою не укладено відповідного договору. Виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, - в Україні чи за її межами.
45. Поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії (пункт 2.8. Порядку № 22-1).
46. Особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред`явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік) (пункт 2.9. Порядку № 22-1).
47. Відповідно до пункту 2.22. Порядку № 22-1 за документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт або документ відповідних органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування. Іноземці та особи без громадянства подають також посвідку на постійне проживання.
48. Відповідно до статті 5 Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001 року № 2235-III документами, що підтверджують громадянство України є: паспорт громадянина України, свідоцтво про належність до громадянства України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, тимчасове посвідчення громадянина України, проїзний документ дитини, дипломатичний паспорт, службовий паспорт, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідчення особи на повернення в Україну.
49. Згідно з пунктом першим частини першої статті 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» № 5492-VI від 20.11.2012 документами, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України є: а) паспорт громадянина України; б) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; в) дипломатичний паспорт України; г) службовий паспорт України; ґ) посвідчення особи моряка; д) посвідчення члена екіпажу; е) посвідчення особи на повернення в Україну; є) тимчасове посвідчення громадянина України.
50. Пунктом 4.1. Порядку № 22-1 встановлено, що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).
51. Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.
52. Згідно з пунктом 4.2. Порядку № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію:
1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;
2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;
3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності);
4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.
53. Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.
54. Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (заступником начальника управління відповідно до розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління (пункт 4.3. Порядку № 22-1).
VІ. ОЦІНКА СУДУ
щодо визнання протиправними дій, що полягають у відмові у поновленні виплати пенсії
55. Позивач звернувся до суду, оскільки вважає дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у поновленні виплати пенсії протиправними.
56. Протиправні дії відповідача позивач пов`язує з листом від 18.09.2019 № 6608/К-09, з якого представнику позивача стало відомо про непоновлення виплати пенсії та яким на його думку фактично відмовлено у поновленні пенсії відповідно до наданої заяви від 02.09.2019.
57. Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
58. За приписами статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
59. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
60. З урахуванням викладеного, суд не може визнати протиправні дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оскільки за наслідками розгляду заяви від 02.09.2019 надано лише відповідь на звернення від 18.09.2019 № 6608/К-09, яке не є рішенням про відмову у поновленні виплати пенсії, у зв`язку із чим відповідач не вчиняв дії по відмові, а розглянув заяву про поновлення виплати пенсії в порядку Закону України «Про звернення громадян».
61. Однак, суд зазначає, що подана представником ОСОБА_1 за довіреністю - Качуром Олегом Михайловичем заява від 02.09.2019 безпідставно не була розглянута відповідачем по суті та за її наслідками не прийнято відповідне рішення у відповідності до Порядку № 22-1.
62. Крім того, зміст зазначеної заяви очевидно дає змогу оцінити намір заявника, а саме поновити виплату раніше призначеної пенсії.
63. Відмовивши позивачу в розгляді його заяви по суті, відповідач допустив надмірний формалізм, наслідком чого стало порушення прав та інтересів позивача, як пенсіонера (верстви населення, яка навпаки потребує особливої уваги з боку держави в частині дотримання конституційних гарантій).
64. Відповідно до пункту 2 розділу 4 Указу Президента України «Про Концепцію вдосконалення судівництва для утвердження справедливого суду в Україні відповідно до європейських стандартів» від 10.05.2006 № 361/2006 адміністративне судочинство спрямоване на захист прав особи у публічно-правових відносинах від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
65. За своїм статусом у суспільстві учасники таких правовідносин перебувають у нерівних умовах, тому адміністративний суд має вжити всіх передбачених законом заходів, щоб захистити порушені органом влади права особи, в тому числі збирати докази з власної ініціативи, виходити за межі вимог сторін тією мірою, наскільки це необхідно для повного захисту прав особи.
66. З метою ефективного та повного захисту прав позивача, відповідно до частини другої статті 9 КАС України, суд виходить за межі позову та визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо неприйняття відповідного рішення за результатами розгляду заяви від 02.09.2019.
(щодо зняття з реєстрації)
67. Право на отримання пенсії в Україні є конституційним правом громадянина України.
68. Кожен громадянин України, включаючи пенсіонерів, має право на вибір свого місця проживання, зі збереженням усіх конституційних прав.
69. Отже, враховуючи викладене, позивач як громадянин України, незалежно від країни свого проживання, вправі користуватися всіма своїми конституційними правами, в тому числі, і правом на пенсійне забезпечення.
70. Крім того, як зазначив Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні у справі «Пічкур проти України», яке набрало статусу остаточного 07.02.2014, у цій справі право на отримання пенсії як таке стало залежним від місця проживання заявника. Це призвело до ситуації, в якій заявник, пропрацювавши багато років у своїй країні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що він більше не проживає на території України. Дійсно, заявник, який був економічно активним в Україні з 1956 до 1996 року, мав право на отримання пенсії після закінчення трудової діяльності та, як це передбачалося національним законодавством на час події, він знову отримував би свою пенсію після повернення в Україну. Тому ЄСПЛ доходить висновку, що заявник перебував у відносно схожій ситуації із пенсіонерами, які проживали в Україні, щодо самого права на отримання пенсії (пункт 51 цього рішення).
71. У пункті 54 вказаного рішення ЄСПЛ зазначив, що наведених вище міркувань ЄСПЛ достатньо для висновку про те, що різниця в поводженні, на яку заявник скаржився, порушувала статтю 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), згідно з якою користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою, у поєднанні зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
72. Враховуючи те, що рішення ЄСПЛ є джерелом права та є обов`язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції, суди при розгляді справ зобов`язані враховувати практику ЄСПЛ, у тому числі й рішення у справі «Пічкур проти України», як джерело права відповідно до статті 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».
73. Проживаючи у Сполучених Штатах Америки як громадянин України, позивач має такі ж самі конституційні права, як й інші громадяни України, оскільки Конституція України та пенсійне законодавство України не допускають обмеження права на соціальний захист, зокрема права на одержання раніше призначеної пенсії за ознакою місця проживання.
74. Суд зазначає, що право громадянина на одержання раніше призначеної пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні. Держава, відповідно до конституційних принципів, зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, в Україні чи за її межами.
75. Таким чином, посилання відповідача у листі від 18.09.2019 № 6608/К-09 на відсутність у позивача документів, які б підтверджували факт реєстрації або фактичного проживання на території України, є безпідставними і не можуть розцінюватися як законні підстави для відмови у поновленні пенсійних виплат.
(щодо угод між Україною та Сполученими Штатами Америки в галузі пенсійного забезпечення)
76. У рішенні Конституційного Суду України від 07.10.2009 № 25-рп/2009 чітко зазначено, що конституційне право на соціальний захист не може бути поставлене в залежність від факту укладення Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення, а держава, всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості, не може позбавити цього права пенсіонерів у тих випадках, коли вони обрали постійним місцем проживання країну, з якою не укладено відповідного договору.
77. Враховуючи викладене, суд зазначає, що законами України не передбачено таких підстав для відмови особі, яка офіційно виїхала на постійне місце проживання за кордон, у призначенні пенсії, як проживання в країні, з якою відсутній міждержавний договір щодо пенсійного забезпечення.
(щодо представництва)
78. Суд зазначає, що пунктом 1.5. Порядку № 22-1 передбачена можливість подання, зокрема заяви про поновлення пенсійних виплат, як особисто пенсіонером так і його законним пенсіонером.
79. З матеріалів справи вбачається, що заяву від імені ОСОБА_1 подано його представником за довіреністю ОСОБА_2 .
80. Законом не передбачено підстави для відмови у поновленні пенсійних виплат у разі подання заяви про поновлення не особисто пенсіонером, а представником.
щодо зобов`язання вчинити певні дії
81. Згідно зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
84. Отже, «ефективний засіб правого захисту» у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.
85. З метою ефективного та повного захисту прав позивача суд зобов`язує Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянути заяву подану представником ОСОБА_1 за довіреністю - Качуром Олегом Михайловичем заява від 02.09.2019 та прийняти рішення за результатами її розгляду у встановленому порядку, з урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки.
VІІ. ВИСНОВОК СУДУ
86. Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
87. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
88. Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
89. Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
90. Керуючись статтями 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
92. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо неприйняття відповідного рішення за результатами розгляду заяви від 02.09.2019.
93. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянути заяву від 02.09.2019, подану представником ОСОБА_1 за довіреністю - Качуром Олегом Михайловичем, та прийняти рішення за результатами її розгляду у встановленому порядку, з урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки.
94. В іншій частині позовних вимог - відмовити.
95. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області понесені судові витрати на сплату судового збору у розмірі 768,40 грн
96. Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя І.О. Верба