Справа № 333/338/20
Суддя: Стоматов Е. Г.
Дата ухвалення: 2020-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 333/338/20
Номер провадження 2-а/333/57/20
РІШЕННЯ
Іменем України
24 березня 2020 року місто Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Стоматова Е.Г., за участі секретаря судового засідання Кравець І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 96) , третя особа: поліцейський капрал поліції 3 батальйону 2 роти УПП в Запорізькій області Студніцька Ольга Олександрівна (69005, м. Запоріжжя, вул.. Перемоги, буд. 96) про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення правил дорожнього руху України, -

ВСТАНОВИВ:
27 січня 2020 року, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд: поновити строк на оскарження постанови серії ЕАК № 1984661 від 16 січня 2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по ч. 2 ст. 122 КУпАП в розмірів 425, 00 грн.; скасувати постанову інспектора Управління патрульної поліції в Запорізькій області Студніцької О.О. серії ЕАК № 1984661 від 16.01.2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн., закрити провадження по цій справі.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 16 січня 2020 року о 15 годині 15 хвилині за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, 140, позивача зупинив інспектор поліцейський капрал поліції 3 батальону 2 роти УПП в Запорізькій області Студніцька Ольга Олександрівна. Після зупинки інспектор повідомила, що я не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку руху при з`їзді з перехрестя з круговим рухом. Позивач заперечував, вказував на те, що впевнений у тому, що подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку руху, але інспектор заявила, що все одно буде складати постанову про накладення адміністративного стягнення, і що позивач може оскаржити постанову в суді. Також інпектор пояснила, що я можу не чекати складання постанови, так як вона буде надіслана поштою. Після цього позивач поїхав далі по своїх справах. Постановою поліцейського капрала поліції 3 батальону 2 роти УПП в Запорізькій області Студніцької Ольги Олександрівни від 16 січня 2020 року на позивача накладено адміністративне стягнення по ч. 2 ст. 122 КУпАП України в розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень.

Також, зазначає що у дійсності ж ніякого протоколу складено не було чим грубо порушено ч. 2 ст. 254, ст. 256 КУпАП, відповідно до яких, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відповідно до ст. 14-1 КУпАП, фіксація та «заочне» винесення постанови відносно власника транспортного засобу можлива, якщо порушення зафіксовано приладом, працюючому в автоматичному режимі. Відповідно до розділу IV ІНСТРУКЦІЇ з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП. Згідно ст. 283 КУпАП, постанова обов`язково повинна містити правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження. Винесена постанова не відповідає даним вимогам, так як в ній не зазначено строки та порядок її оскарження. Працівник патрульної поліції не має права притягати водія до адмін.. відповідальності без доказів та без з`ясування всіх обставин справи. Звинувачення не може ґрунтуватися лише на припущеннях працівника патрульної поліції. Так, стаття 62 Конституції України передбачає, що всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Виходячи з вищевикладеного, вважає постанову незаконною та винесено з грубим порушенням адміністративно-процесуального законодавства, а також такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 28 січня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. (а.с.9).

Ухвалою суду від 26 лютого 2020 року витребувано відеозапис з нагрудної відеокамери інспекторів Управління патрульної поліції в Запорізькій області при винесені постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серія ЕАК № 1984661 від 16 січня 2020 року. (а.с.19).

У судове засідання викликались та не з`явились позивач та представник позивача, але до суду надійшла заява від позивача про розгляд позовної заяви без його участі, доводи, наведені в обґрунтування позовних вимог підтримує, просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У судове засідання представник відповідача - Управління патрульної поліції в Запорізькій області повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, що підтверджується поштовим повідомленням № 69 7 про отримання судової повістки. Про причини неявки суду не повідомив, будь-яких клопотань, які б перешкоджали розгляду справи до суду не надходило.

У судове засідання третя особа - поліцейський капрал поліції 3 батальйону 2 роти УПП в Запорізькій області Студніцька Ольга Олександрівна повторно не з`явилась, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку, що підтверджується поштовим повідомленням № 69104 1291252 5 про отримання судової повістки. Про причини неявки суду не повідомила, будь-яких клопотань, які б перешкоджали розгляду справи до суду не надходило.
За постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення" № 11 від 17.10.2014, при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4. XI. 1950) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.
Окрім цього, у відповідності до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.
Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Оскільки відповідач, повідомлений своєчасно та належним чином, повторно не з`явився у судове засідання, на підставі ч. 3 ст. 205 КАС України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

У відповідності до вимог ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам, як адміністративним судам, підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративне правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення регулюється КУпАП, яким серед іншого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення в тому й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.ч.1,2 ст.7 КУпАП).
Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Нормами ст. 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку, 16 січня 2020 року відносно нього, позивача ОСОБА_1 , поліцейським капралом поліції інспектором 3 батальйону другої роти УПП в Запорізькій області Студніцька О.О. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серія ЕАК № 1984661 про визнання винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на суму 425 грн. відповідно до якої, позивач, 16 січня 2020 року о 15 годині 15 хвилин у м. Запоріжжя на вул. Космічній 140 керуючи MITSUBISHI PAJERO SPORT, державний номерний знак НОМЕР_1 , не подав сигналу світловим покажчиком повороту відповідного напрямку руху при з`їзді з перехрестя з круговим рухом, чим порушив п.9.2.6 ПДР - порушення попереджувальних сигналів при змінення напрямку руху.

Самостійно суд не може з`ясувати місце вчинення правопорушення, адже вирішення питання про підсудність, повинне передувати безпосередньому розгляду справи.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, згідно ч. 2 ст. 77 КАС України.

Крім того, суд вважає за можливе взяти до уваги положення ч. 3 ст. 383 КАС України, згідно якій на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

Із змісту п. 4 ч. 5 ст. 44 КАС України вбачається, що учасники справи зобов`язані подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Із змісту ст. 286 КАС України вбачається, що адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі..
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Відповідно до ст. 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст 122 ст. КУпАП, розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Згідно ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Таким чином, винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення можливе лише після розгляду справи про адміністративне правопорушення.
З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ч. 1 ст. 268 КУпАП визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, серед яких: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Ст. 279 КУпАП встановлено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.
Таким чином, приписами КУпАП встановлено певну процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та визначено систему правових механізмів забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Із змісту Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 2395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 2408/27853, вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі протягом десяти днів з дати вручення такої постанови у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими КУпАП.
Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази проведення розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
В матеріалах справи міститься лише копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАК № 1984661 від 16.01.2020 року.
Вказана постанова не містить посилань на те, що відповідачем при притягненні позивача до адміністративної відповідальності враховано його пояснення, надано можливість скористатися юридичною допомогою, розглянуто клопотання в разі їх наявності. Також відповідачем не доведено наявність самих матеріалів справи про адміністративне правопорушення. Також, відповідно до відповіді начальника Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Запорізькій області Михайловської С. відеозапис до постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1984661 від 16.01.2020 року відносно гр.. ОСОБА_1 , відсутній, подія не фіксувалась.
Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
При цьому, Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серія ЕАК № 1984661 від 16.01.2020 р. не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, зокрема, показання свідків, показання технічних приладів та засобів, посилання на офіційні документи, тощо, на підставі яких відповідачем зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Відповідачем не було надано відео зйомку про факт порушення правил ППД позивачем.
Вищенаведені обставини дають підстави дійти висновку про те, що відповідачем, всупереч положень КУпАП, не було проведено дій по розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачених приписами ст. ст. 278, 279 КУпАП.
Отже, оскільки відповідачем, без дотримання імперативних приписів ст. 44 КАС України, не були подані суду всі наявні у нього документи та матеріали, які могли бути використані як докази у справі, а саме: суб`єктом владних повноважень не були подані суду документи, зазначені в Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, більш того, відповідачем взагалі не було надано суду жодного переконливого, належного та допустимого доказу, оскільки постанова суду про скасування рішення суб`єкта владних повноважень, якщо рішення порушує права та інтереси позивача, відтак суд вважає, що вимоги позивача в частині скасування рішення суб`єкта владних повноважень - постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, є такими, що підлягають задоволенню.
Із змісту ч. 3 ст. 268 КАС України вбачається, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи) ; 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. В даному випадку суд вважає такі вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню.
Таким чином, відповідачем по справі суду не були надані жодні достовірні та належні докази, що позивачем були порушенні вимоги ПДР України, ЗУ «Про автомобільний транспорт», та не спростовані доводи позивача зазначені на обґрунтування в позові, у зв`язку з чим відсутні жодні підстави, підтверджені належними доказами, для відмови позивачу у задоволенні його вимог.
За таких обставин, усі сумніви трактуються на користь позивача, тому постанову слід скасувати.
За вказаного, адміністративний позов підлягає до задоволення.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 8,9,10, 241,243,244,246,250,293,295 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 96), третя особа: поліцейський капрал поліції 3 батальйону 2 роти УПП в Запорізькій області Студніцька Ольга Олександрівна (69005, м. Запоріжжя, вул.. Перемоги, буд. 96) про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення правил дорожнього руху України задовольнити в повному обсязі.
Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1984661 від 16.01.2020 про визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на суму 425 грн. скасувати.
Провадження у справі, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП закрити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в 10-денний строк з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу VII Перехідних Положень КАС України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення складено 25 березня 2020 року.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя Е.Г.Стоматов