Справа № 166/224/20
Суддя: Свистун О. М.
Дата ухвалення: 2020-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 166/224/20
провадження № 2-а/166/7/20
РІШЕННЯ

іменем України

26 березня 2020 року смт. Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого судді Свистун О.М., за участю секретаря Тарасюка О.М., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції України, інспектора Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції України, старшого сержанта поліції Чернюка Віктора Павловича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

встановив:

ОСОБА_1 10 березня 2020 року подав до Ратнівського районного суду Волинської області позов, в якому зазначив, що 03 березня 2020 року керував власним транспортним засобом марки «Opel» моделі «Astra», д.н.з. НОМЕР_1 автомобільною дорогою М-19 «Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече» з смт. Ратне до м.Луцьк. О 10 год. 29 хв. на в`їзді в с.Кременець Рожищенського району Волинської області його автомобіль зупинив інспектор Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції України (далі інспектор УПП) Чернюк В.П.

Як на підставу зупинки інспектор УПП ОСОБА_2 В.П. послався на перевищення встановленої швидкості руху в населеному пункті, на підтвердження чого надав для ознайомлення зображення на приладі «TruCam» із відміткою «89 км/год». Інших доказів вчинення адміністративного правопорушення надано не було. При цьому, позивач зазначає, що однозначно не міг перевірити з якої дистанції та в якій саме точці (в межах чи поза межами населеного пункту) було здійснено замір швидкості автомобіля.

У позовній заяві зазначив, що повідомив інспектору про відсутність дорожніх знаків, передбачених п.п.3.29 «Обмеження максимальної швидкості», 5.45 «Почасток населеного пункту», 5.70 «Фото-, відео фіксація порушень Правил дорожнього руху» Правил дорожнього руху (далі ПДР). Однак вказані заперечення інспектором УПП Чернюком В.П. були проігноровані та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн за те, що він в с.Кременець на 125 км автомобільної дороги М-19 «Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече» рухався зі швидкістю 89 км/год, при цьому перевищивши встановлену швидкість руху в населеному пункті на 39 км/год.

Вважає, що відповідач не зазначив доказів його винуватості у вчиненні адмінправопорушення. На підставі єдиного вказаного у постанові доказу «фото», на його думку, не можливо об`єктивно встановити наявність у діях складу адмінправопорушення.

Оскаржувана постанова всупереч Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 08.11.2015 №1395, не містить інформації про порядок оскарження постанови, технічний запис, яким здійснено фото- або відеозапис, який повинен був здійнюватися на виконання Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 №1026.

Крім цього, зазначив, що інспектор не роз`яснив йому прав, передбачених ст.268 КУпАП, та Конституцією України, не встановив обставин, що пом`якшують та обтяжують стягненння.

Просить визнати протиправною та скасувати оскаржувану постанову, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

11 березня 2020 року Ратнівським районним судом Волинської області прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 10 год. 00 хв. 20 березня 2020 року в приміщенні Ратнівського районного суду Волинської області.

19 березня 2020 року позивач звернувся з клопотанням про долучення до матеріалів справи отриманого ним після пред`явлення позову електронного доказу відеозапису від 18.03.2020, з якого, на його думку, вбачається, що дорожні знаки «124», «125» розташовані перед інформаційним дорожнім знаком, передбаченим п.5.45 ПДР, - початом населеного пункту «Кременець». Вважає, що 125-й кілометр автодороги М-19 закінчується перед населеним пунктом «Кременець», оскільки з урахуванням п.5.60 ПДР згаданий знак вказує, що від початку дороги до нього рівно 125 км, а вже після нього починається 126-й кілометр. Початок населеного пункту знаходиться вже на 126-му кілометрі автодороги М-19, тому він керував із вказаною відповідачем швидкістю за межами населеного пункту, що є допустимою.

За клопотанням представника відповідача Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції України провадження у справі ухвалою від 20.03.2020 відкладено на 26.03.2020.

20 березня 2020 року Управлінням патрульної поліції у Волинській області надано відзив на позов, у якому зазначено, що розгляд справи про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності відбувся із дотриманням вимог закону, у тому числі із роз`ясненням прав та наданням можливості надати пояснення.

Доказом вчинення позивачем правопорушення є відеозапис із лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС001006). Можливість використання зазначеного технічного пристрою підтверджується сертифікатом затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 №UA-МІ/1-2903-2012, свідоцтвом про повірку №22-01/16641, виданим ДП «Укрметртестстандарт» від 30.09.2019 та чинним до 30.09.2020. Використання лазерного вимірювача швидкості TruCam органами Національної поліції України започатковано листом першого заступника начальника ДПП від 04.10.2018. Зазначив, що місце для роботи з приладом позначено відповідним дорожніми знаками з метою інформування учасників дорожнього руху про проведення вимірювання швидкісного режиму.

Крім цього, вказав, що згідно з листом служби автомобільних доріг у Волинській області №2416/2.5 від 10.12.2019 про розташування населеного пункту с.Кременець Рожищенського району порушення ОСОБА_1 п.12.4 ПДР було здійснено на 125 км автодороги М-19, а саме в населеному пункті с.Кременець.

Просить у задоволенні позову відмовити.

У дане судове засідання сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового розгляду, не з`явилися.

Позивач у поданій письмовій заяві просив справу розглянути у його відсутності, зазначивши про підтримання позовних вимог. Відповідачі про причини неявки суд не повідомили.

За правилами ч.3 ст.268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) неприбуття у судове засідання учасників справи, повідомлених відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи в суді.

З цієї ж підстави відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши наявні докази, дійшов висновку про таке.

Судом установлено, документально підтверджено постановою інспектора УПП у Чернюка В.П. від 03 березня 2020 року серії ЕАК №2190063 факт притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення на нього штрафу в розмірі 255 грн. за те, що він 03 березня 2020 року о 10 год. 29 хв. в с.Кременець на 125 км автодороги М-19 «Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече», керуючи транспортним засобом, рухався зі швидкістю 89 км/год, при цьому перевищивши встановлену швидкість руху в населеному пункті на 39 км/год., чим порушив п.12.4 ПДР України. Швидкість вимірювалась приладом «TruCam» LTI 001006.

Відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП настає, зокрема, у випадках перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Згідно із п.12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, доказуванню підлягає факт керування позивачем автомобілем у населеному пункті із швидкістю більше 70 км/год.

На підтвердження даної обставини представником Управління патрульної поліції у Волинській області надано фототаблицю із зображенням автомобіля з номерним знаком НОМЕР_1 і текстовою інформацією, згідно із якою швидкість автомобіля із цим знаком станом на 10 год 28 хв 03.03.2020 на 125 км автодороги М-19 «Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече» становить 87 км/год та вимірювалася приладом із серійним номером ТС001006 з дистанції 202,1 м. Автомобіль із таким же номерним знаком, швидкістю руху, датою та часом зафіксовано в відеозаписі на DVD-диску, наданому відповідачем.

Проте позивач, заперечуючи керування автомобілем із вказаною швидкістю в населеному пункті, додав до позову відеозапис від 18.03.2020, згідно з яким дорожній знак «125» розташований перед інформаційним дорожнім знаком, передбаченим п.5.45 ПДР, що інформує про початок населеного пункту «Кременець».

Із врахуванням п.5.60 ПДР знак «125» вказує, що відстань від початку дороги до нього становить 125 км, тобто 125-й кілометр автодороги закінчується в місці розташування даного знака.

Дана обставина стверджується доданим до відзиву Управлінням патрульної поліції у Волинській області листом Служби автомобільних доріг у Волинській області від 10.12.2019 №2416/2.5 , згідно з яким населений пункт Кременець Рожищенського району розташований на км 125+880 та км 127+932, на 126 км автомобільної дороги М-19 «Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече».

Таким чином, населений пункт Кременець Рожищенського району розпочинається із ділянки автодороги М-19, що пролягає на 125-му кілометрі + 880 метрів.

Місце руху автомобіля під керуванням позивача із швидкістю 87 км/год інспектором УПП в оскаржуваній постанові визначено як 125-й км автодороги М-19, що, як установлено вище, пролягає переважно (880 м) перед населеним пунктом «Кременець», так і через нього.

Згідно з статтею 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Однією з основних засад судочинства є забезпечення доведеності вини. Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, враховуючи неконкретність визначеного у постанові місця вчинення правопорушення та відсутність будь-яких інших доказів на підтвердження керування позивачем із вказаною швидкістю саме в населеному пункті, суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Крім цього, розглядаючи доводи позивача про правові підстави застосування лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 №ТС001006, судом установлено, що відповідачем не надано доказів на підтвердження проходження зазначеним пристроєм повірки. Так, додане відповідачем свідоцтво №22-01/16641 від 30.09.2019 посвідчує відповідність вимогам технічної документації лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 №ТС000798, який у ході притягнення позивача до адмінвідповідальності не використовувався.

Не спростовані відповідачем доводи позивача про використання інспектором під час вимірювання швидкості пристрою TruCam шляхом утримання в руці. Установлена судом у ході перегляду відеозапису з приладу TruCam легка вібрація згаданого приладу може свідчити про проведення моменту фіксації швидкості автомобіля з руки або обох рук, що з урахуванням вірогідної похибки ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху керованого позивачем автомобіля.

Відповідно до ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

У контексті даної правової норми суд зауважує, що прилад TruCam при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу не може утримуватися інспектором поліції в руках, а повинен бути стаціонарно вмонтованим.

Крім цього, суд погоджується із доводами позивача про те, що контроль швидкості повинен відбуватися лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відеофіксації (дорожній знак "5.70"). Так, згідно із ч.2 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку фіксацію повинна бути розміщена на видному місці. Більш того, сам відповідач у розділі 2.1 відзиву на позов наголошує про те, що місце для роботи з приладом TruCam позначається відповідним дорожніми знаками з метою інформування учасників дорожнього руху про проведення вимірювання швидкісного режиму.

Таким чином, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, правомірності свого рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не довів.

Враховуючи встановлені обставини, в зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, винесена відповідачем постанова від 03 березня 2020 року підлягає скасуванню, а провадження закриттю.

Керуючись ст.ст.1, 77, 242, 246, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст.122, 251, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції України, інспектора Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції України старшого сержанта поліції Чернюка Віктора Павловича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, задовольнити.

Постанову інспектора Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції України, старшого сержанта поліції Чернюка Віктора Павловича серії ЕАК №2190063 від 03 березня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 255 грн скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП закрити за відсутністю складу вказаного правопорушення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ратнівський районний суд Волинської області.

Суддя Ратнівського

районного суду О.М. Свистун