Справа № 420/6837/18
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2020-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2020 р.м. ОдесаСправа № 420/6837/18
Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції: м. Одеса;

Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:

30.09.2019 року;

Головуючий в 1 інстанції: Харченко Ю.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія О.О.

- Танасогло Т.М.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року по справі за адміністративним позовом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило зобов`язати ОСОБА_1 знести за власний рахунок самочинно збудований об`єкт, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову зазначено, що у період з 10.05.2018 року по 21.05.2018 року Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради проведено позапланову перевірку відповідача за фактом виявлення здійснення ним самочинного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом прибудови до вказаної квартири приміщень без одержання у встановленому порядку права на виконання будівельних робіт. Вказані обставини стали підставою для оформлення протоколу про правопорушення, з подальшим притягненням відповідача до відповідальності і накладення штрафу, винесення приписів із вимогами щодо одержання дозвільних документів на виконання будівельних робіт або приведення об`єкту у відповідність до договору, за яким набуто право власності. Оскільки відповідач не вчиняє дії на усунення виявлених порушень, у тому числі на вимогу контролюючого органу, Управління вимушене звернутись до суду із цим позовом та ставити питання про його зобов`язання знести об`єкт самочинного будівництва в судовому порядку.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою, яка передбачена законом, і можливе лише у випадку, коли використано усі передбачені положеннями чинного законодавства України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Судом першої інстанції зазначено, що відповідно до приписів ст. 376 Цивільного кодексу України підставою для вжиття таких заходів є наявність обов`язкових фактів як неможливість перебудови об`єкту або відмова особи, яка здійснила самочинне будівництво, від такої перебудови.

З огляду на не з`ясування контролюючим органом у встановленому порядку обставин щодо можливості перебудови об`єкту, а матеріали перевірки не містять належних даних про те, що саме відповідач є замовником будівельних робіт, суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

В апеляційній скарзі Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати судове рішення та прийняти нове про задоволення позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тим обставинам, що відповідач є власником житлового приміщення, відносно якого проведено реконструкцію шляхом прибудови двох приміщень першого поверху з влаштуванням покрівлі. Вказані будівельні роботи проведені без розроблення проектної документації, без одержання у встановленому порядку права на їх виконання, без відведення у встановленому порядку земельної ділянки для цієї мети. При цьому, органом державного архітектурно-будівельного контролю вжито всіх необхідних заходів щодо усунення виявлених порушень містобудівного законодавства. Оскільки виявлені порушення, у тому числі на вимогу контролюючого органу, відповідачем усунуті не були, об`єкт не приведено у первинний стан, у позивача виникли всі підстави для звернення із цим позовом та ставити питання про його зобов`язання вчинити дії по знесенню самочинного будівництва в судовому порядку.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач посилається на правильність висновків суду першої інстанції, необґрунтованість доводів апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення.

Оскільки сторони повідомлені належним чином про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується відповідною розпискою, подали клопотання, у тому числі, про розгляд справи без їх участі, з огляду на достатність доказів для вирішення справи за наявними матеріалами, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, у період з 10.05.2018 року по 21.05.2018 року на підставі наказу від 02.01.2018року №01-13/1ДАБК головним спеціалістом інспекційного відділу №2 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Постернак А.М. проведено позапланову перевірку ОСОБА_1 з питань дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил за адресою об`єкта: АДРЕСА_1 , за результатом якої складено акт №000309.

Зазначеною перевіркою встановлено виконання ОСОБА_1 будівельних робіт з реконструкції квартири за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом прибудови двох приміщень першого поверху без отримання права на виконання будівельних робіт, чим порушено вимоги п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», абз. 1 ч. 2 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», абз. 2 п. 5, п. 13 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №466 від 13.04.2011року.

На підставі виявлених порушень головним спеціалістом інспекційного відділу №2 Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Постернаком А.М. внесено ОСОБА_1 припис від 21.05.2018 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил шляхом отримання права на виконання будівельних робіт, або привести об`єкт у відповідність до договору дарування від 23.12.2017року №2591 у термін до 21.07.2018року.

Разом з цим, виявлені порушення стали підставою для висновку про наявність в діях відповідача складу правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 96 КУпАП, про що складено протокол від 21.05.2018 року.

Розглянувши наведені матеріали перевірки, заступником начальника управління - начальником інспекційного відділу №1 Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Якименко Р.К. винесено постанову від 04.06.2018 року №344/18, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено штраф у сумі 10 200 грн.

Також, у період з 27.08.2018 року по 07.09.2018 року головним спеціалістом інспекційного відділу №2 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Постернак А.М. проведено позапланову перевірку з питань дотримання ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, за результатами якого складено акт №001106.

Зазначеною перевіркою встановлено не виконання відповідачем вимог припису від 21.05.2018 року, а саме не отримано право на виконання будівельних робіт з реконструкції квартири за вищевказаною адресою і не приведено об`єкт у відповідність до договору дарування №2591 від 23.12.2017 року, чим порушено вимоги п.п. «а», «б» п. 3 ч. 3 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.п. 3 п. 11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553.

Разом з цим, виявлені порушення стали підставою для висновку про наявність в діях відповідача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП.

Розглянувши вказані матеріали перевірки, в.о. начальника Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Якименко Р.К. винесено постанову від 21.09.2018 року №626/18, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено ч. 1 ст. 188-42 КУпАП, та накладено штраф у сумі 6 800 грн.

З огляду на виявлені порушення та не виконання законних вимог контролюючого органу, Управління звернулось до суду із цим позовом, в якому ставиться питання про зобов`язання відповідача вчинити дії щодо знесення самочинного будівництва.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року №3038-VI (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню; складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, зупинення підготовчих та будівельних робіт; проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації; одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Зазначені положення Закону кореспондуються із приписами, передбаченими Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що державний архітектурно-будівельний контроль направлений на дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю.

У разі, зокрема, виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності органом державного архітектурно-будівельного контролю у двох примірниках складаються протокол, акт перевірки та припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 9 "Про архітектурну діяльність" від 20.05.1999 року №687-XIV будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулюванні містобудівної діяльності».

Згідно із ч. 1 ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 року №3038-VI замовник має право виконувати будівельні роботи після, зокрема, подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 року №3038-VI право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах будівництва, що належать до IV і V категорій складності, підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Статтею 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 року №3038-VI передбачено, що у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

За рішенням суду самочинно збудований об`єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов`язаних із знесенням об`єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.

У разі неможливості виконання рішення суду особою, яка здійснила таке самочинне будівництво (смерть цієї особи, оголошення її померлою, визнання безвісно відсутньою, ліквідація чи визнання її банкрутом тощо), знесення самочинно збудованого об`єкта здійснюється за рішенням суду за рахунок коштів правонаступника або за рішенням органу місцевого самоврядування за рахунок коштів місцевого бюджету та в інших випадках, передбачених законодавством.

Водночас, відповідно до ч.ч. 4, 7 ст. 376 Цивільного кодексу України якщо власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила самочинне будівництво, або за її рахунок.

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливою або особа, яка здійснила будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила будівництво.

Таким чином, задоволення позову про знесення самочинного будівництва може мати місце за наявності таких обов`язкових фактів як неможливість перебудови об`єкту або відмова особи, яка здійснила самочинне будівництво, від такої перебудови, виявлення істотних порушень вимог містобудівного законодавства та істотного впливу цих порушень на права та інтереси інших осіб.

Водночас, судом першої інстанції вірно враховано, що у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил знесенню самочинного будівництва передує прийняття судом рішення про зобов`язання особи, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою, яка передбачена законом, і матиме обґрунтовану мету лише у випадку, коли використано усі передбачені положеннями чинного законодавства заходи щодо реагування на відповідні порушення у сфері містобудівного законодавства.

З огляду на те, що позивачем не обґрунтовано наявність підстав для знесення самочинного будівництва, не підтверджено у встановленому порядку неможливість приведення об`єкту у відповідність в інший спосіб ніж застосування крайнього заходу реагування на виявленні порушення, не обґрунтовано наявність істотних порушень, що впливають на подання даного позову, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відсутність обставин для задоволення вимог Управління.

Враховуючи викладене, оскільки висновки суду відповідають нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, та обставинам справи, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до вимог ст. 316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

Т.М. Танасогло