Справа № 360/5229/19
Суддя: Т.І. Чернявська
Дата ухвалення: 2020-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

16 березня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/5229/19

Луганський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Чернявської Т.І.,

за участю

секретаря судового засідання Шляхтун М.М.

та

представників сторін:

від позивача - не прибув

від відповідача - не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Хозленд»

до Одеської митниці Держмитслужби

про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 16 вересня 2019 року № UA500060/2019/000135/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 16 вересня 2019 року № UA500060/2019/00593,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Луганського окружного адміністративного суду на розгляді перебуває справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Хозленд» (далі - позивач) до Одеської митниці Держмитслужби (далі - відповідач), в якому позивач з урахуванням уточненої позовної заяви без дати та без номеру (т. 1 арк. спр. 98-109) просить визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці ДПС про коригування митної вартості товарів від 16 вересня 2019 року № UA500060/2019/000135/2, картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 16 вересня 2019 року № UA500060/2019/00593.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ним у вересні 2019 року ввезено з Китаю на територію України товар - скляний посуд механічного виготовлення (далі - Товар). Товар ввозився позивачем на підставі контракту від 01 серпня 2018 року № 20/НС (далі - Контракт). Підпунктом 1.1 Контракту передбачено, що постачальник зобов`язується поставити покупцю товар за асортиментом, кількістю та ціною, яка узгоджена сторонами в Специфікації до контракту, а покупець зобов`язаний прийняти та оплатити товар, в передбачені Контрактом строки. Також, відповідно до підпункту 2.1 Контракту ціна Товару формується на умовах Інкотермс FОВ, Циндао, Китай. Відповідно до підпунктів 2.3, 2.6 Контракту сума кожної партії Товару, ціна за одиницю Товару визначається у відповідній Специфікації та інвойсі. Відповідно до підпункту 2.5. Контракту ціни на поставлений товар встановлюються постачальником з урахуванням витрат на виготовлення упаковки і робіт, пов`язаних з упаковкою товару, виробництвом та наклеюванням етикеток, виготовленням та нанесенням транспортного маркування, а також на підготовку необхідної документації на відвантаження товару; ціни на товар встановлюються постачальником з урахуванням витрат на доставку товару від місця виробництва до порту відвантаження і його завантаження на борт судна, а також всіх витрат, пов`язаних з Товаром до моменту переходу Товару через борт судна завантаження. Згідно з підпунктом 5.1 Контракту оплата Товару здійснюється покупцем на підставі 100 % передплати згідно із Специфікацією.

Так, відповідно до умов Контракту, Специфікації від 01 липня 2019 року № 2, інвойсу від 23 липня 2019 року № SТ19071J позивач здійснив оплату, а постачальник поставив в Україну Товар на загальну суму 6642,48 доларів США.

Відповідно до підпункту 2.1 Контракту позивачем були понесені витрати на транспортування товару до кордону України в розмірі 23978,00 грн, що підтверджується договором транспортного експедирування від 01 вересня 2017 року № 29, рахунком від 09 вересня 2019 року № 209, довідкою про транспортні витрати від 09 вересня 2019 року, які подавались відповідачу разом з митною декларацією від 13 вересня 2019 року № UA500060/2019/028335.

Для митного оформлення Товару позивачем визначено митну вартість товару за ціною товару (основний метод визначення митної вартості) згідно з статтями 57, 58 Митного кодексу України. Так, в графі 12 митної декларації від 13 вересня 2019 року № UA500060/2019/028335 позивач зазначив митну вартість - 188918,64 грн, яка вираховується при додаванні фактурної вартості товару та витрат на транспортування товару до кордону України таким чином: фактурна вартість товару 164940,64 грн ((6642,48 доларів США х 24,831184 грн - за курсом Національного банку України на момент подачі митної декларації) + 23978,00 грн - витрати на транспортування).

На підтвердження митної вартості товару позивачем до митної декларації від 13 вересня 2019 року № 500060/2019/028335 надано необхідний пакет документів.

Після подання митної декларації від 13 вересня 2019 року № 500060/2019/028335 в рамках митного контролю відповідачем направлено повідомлення декларанту від 13 вересня 2019 року № 1176293 з вимогою додатково надати документи, що підтверджують оплату Товару постачальнику, та виписку з бухгалтерської документації, каталоги, специфікації виробника товару. У вказаному повідомленні від 13 вересня 2019 року № 1176293 митницею повторно вимагалися документи, які вже надавалися декларантом разом з митною декларацією від 13 вересня 2019 року № UA500060/2019/028335.

14 вересня 2019 року позивач повторно надав платіжне доручення від 28 серпня 2019 року № 1 на підтвердження оплати товару постачальнику та прейскурант виробника з перекладом, що підтверджується відповідним електронним повідомленням. Вказані документи також надавалися декларантом до митниці окремим листом від 16 вересня 2019 року.

16 вересня 2019 року митний декларант отримав рішення митниці № UA500060/2019/000135/2 про коригування митної вартості за митною декларацією від 13 вересня 2019 року № UA500060/2019/028335 та картку відмови в прийнятті митної декларації № 500060/2019/00593.

Позивач не погодився із завищенням митної вартості, карткою відмови і звернувся до відповідача з проханням про випуск товару у вільний обіг під гарантійні зобов`язання згідно з частиною сьомою статті 55 Митного кодексу України.

Після отримання такого дозволу: позивач надав відповідачу нову митну декларацію від 16 вересня 2019 року № UA500060/2019/028677 з повторним наданням документів, які підтверджують митну вартість товару і вказані в графі 44 такої митної декларації; здійснив доплату ввізного мита від скорегованої відповідачем митної вартості на суму 42780,92 грн та ПДВ 20% - 94118,02 грн; відповідач здійснив митне оформлення товару з відміткою в графі 48 митної декларації «відстрочення платежів до 15 грудня 2019 року» згідно з частиною сьомою статті 55 Митного кодексу України.

Позивач зазначив, що збільшення митної вартості товару за рішенням митниці призвело до надмірної сплати ПДВ в розмірі 52732,02 грн та ввізного мита в сумі 23969,10 грн, загальна сума надмірно сплачених платежів склала 76701,12 грн.

Отже, не погодившись з коригуванням митної вартості товару, декларант скористався правом на випуск товару у вільний обіг відповідно до абзацу третього пункту 2 частини третьої статті 52, частини сьомої статті 55 Митного кодексу України та надав митниці нову митну декларацію від 16 вересня 2019 року № UA500060/2019/028677.

15 листопада 2019 року, керуючись частиною восьмою статті 55 Митного кодексу України, позивач листом від 01 листопада 2019 року б/н повторно надав відповідачу всі документи, які необхідні для підтвердження заявленої митної вартості товару за митною декларацією від 13 вересня 2019 року № UA500060/2019/028335. Також позивач додатково надав документи, які підтверджують сплату позивачем витрат на транспортування товару, а саме платіжне доручення від 17 вересня 2019 року № 2656 про оплату витрат на транспортування, акт виконаних послуг від 09 вересня 2019 року № 208, митну декларацію від 12 жовтня 2018 року UA500060/2018/030532, специфікацію від 01 серпня 2018 року № 1 до контракту від 01 серпня 2018 року № 20/НС на підтвердження митного оформлення аналогічного товару імпортера за ціною договору в жовтні 2018 року.

На підставі вказаних документів відповідачем 12 листопада 2019 року видано лист за № 10198/10/15/70-61-06-10 про відмову в скасуванні рішення про коригування митної вартості товару. Відмовляючи в перегляді рішення про коригування митної вартості товару, відповідач зазначив такі причини відмови: в платіжному дорученні на оплату товару відсутнє посилання на інвойс за контрактом у зв`язку з чим неможливо ідентифікувати вказану оплату з товаром, який оплачувався; у додатково наданому перекладі митної декларації країни відправлення відсутнє посилання на зовнішньоекономічний контракт, за яким відбувалося постачання Товару.

Також позивач зазначив, що відповідач послався в рішенні про коригування митної вартості товару на відсутність тих документів, які були надані декларантом разом з митною декларацією.

З посиланням на положення статті 19 Конституції України, статей 49, 51, 53-55, 57 Митного кодексу України, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 598 позивач вважає, що рішення про коригування митної вартості товару та картка відмови в прийнятті митної декларації винесені з порушенням закону та підлягають скасуванню.

Одеська митниця Держмитслужби позов не визнала, про що подала відзив на позовну заяву від 16 січня 2020 року за № 7.10-10/1-2/911, в якому у задоволенні позову просить відмовити повністю (т. 1 арк. спр. 149-156).

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач зазначив, що відповідно до фактичних обставин справи, декларантом позивача для здійснення митного оформлення товарів «посуд скляний, столовий або кухонний, механічного виготовлення» до Одеської митниці ДФС подано митну декларацію (МД) від 13 вересня 2019 року № UA500060/2019/028335, у якій митну вартість товару визначено на рівні 1,1162 долара США за кг нетто.

Для підтвердження митної вартості товарів до Одеської митниці ДФС разом з митною декларацією (МД) від 13 вересня 2019 року № UA500060/2019/028335 позивачем подані: Сертифікат якості (Certificate of quality) від 23 липня 2019 року б/н, пакувальний лист (Packing list) від 23 липня 2019 року б/н, рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) від 23 липня 2019 року № ST19071J, коносамент (Bill of lading) від 31 липня 2019 року № MRFB19072787, Сертифікат про походження товару форми A (Certificate of origin form A (GSP)) від 25 липня 2019 року № G90019 , автотранспортна накладна від 22 липня 2019 року № 2858ЮЖ, зовнішньоекономічний договір (контракт) від 01 серпня 2018 року № 20/НС, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Специфікація від 01 липня 2019 року № 2, договір (контракт) про перевезення від 01 вересня 2017 року № 29 та інші товарно-транспортні документи.

Відповідно до частини першої статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Під час митного контролю товарів за митною декларацією від 13 вересня 2019 року № UА500060/2019/028335 програмним комплексом автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР) сформовані форми контролю, які у зв`язку з можливим заниженням митної вартості товарів, передбачали необхідність здійснення митницею перевірки правильності визначення митної вартості із зверненням уваги на митну вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів; проведення перевірки відомостей, що містяться в документах, які підтверджують митну вартість товарів; здійснення запиту додаткових документів; а у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 Митного кодексу України - прийняття рішення про коригування митної вартості.

Також під час здійснення Одеською митницею ДФС контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) від 13 вересня 2019 року № UА500060/2019/028335 встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме:

1) у пункті 5.1 зовнішньоекономічного контракту від 01 серпня 2018 року № 20/НС передбачено 100 % передплату за товар згідно специфікації, також пунктом 3.2 контракту передбачено часткову передплату за товар протягом 45 днів з дати оформлення заказу. До митного оформлення банківські документи щодо передплати не надано;

2) відповідно до підпункту «в» пункту 2 частини десятої статті 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно з пунктом 2.5 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 01 серпня 2018 року № 20/НС витрати на упаковку та маркування включені у вартість товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

В рахунку-фактурі (інвойсі) від 23 липня 2019 року № ST19071J не зазначений перелік витрат, які входять до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, не зазначено того, чи входить вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. В пакувальному листі від 23 липня 2019 року б/н також не зазначено, чи входить вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Положення міжнародних документів та норм законодавства України передбачають зазначення достовірних відомостей про вартість товарів (в тому числі і про вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних з пакуванням) не тільки в зовнішньоекономічному договорі (контракті), але в рахунку-фактурі (інвойсі), пакувальному листі тощо. Надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Зазначені обставини виключали можливість перевірки органом доходів і зборів числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини першої статі 54 Митного кодексу України та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості.

Одеською митницею ДФС повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: виписки з бухгалтерської документації; каталогів, специфікацій, прейскурантів (прайс-листів) виробника товару. Додатково декларанта повідомлено про те, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів. 16 вересня 2019 року електронним повідомленням декларант позивача повідомив митницю про відмову у наданні інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів. Отже, декларантом на вимогу митниці не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 Митного кодексу України, а відтак виявлені митницею розбіжності у документах, поданих для здійснення митного оформлення товарів, позивачем усунуті не були.

Оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці ДФС разом з митною декларацією (МД) від 13 вересня 2019 року № UА500060/2019/028335, містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, а саме не подано виписки з бухгалтерських документів, висновків про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформації біржових організацій про вартість товару або сировини, то зазначені обставини відповідно до пункту 2 частини шостої статті 54 Митного кодексу України були підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови органу доходів і зборів у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

З метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості з урахуванням інформації, яка наявна в органі доходів і зборів, між декларантом та Одеською митницею ДФС проведені консультації шляхом обміну електронними повідомленнями, про що наявний запис у рішенні про коригування митної вартості товарів від 16 вересня 2019 року № UA500060/2019/000135/2. За результатом проведених консультації між органом доходів і зборів та декларантом було обрано метод визначення митної вартості - резервний, про що зазначено у оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів від 16 вересня 2019 року № UA500060/2019/000135/2.

За допомогою інформації, отриманої за результатами здійснення митного контролю із зазначенням номерів відповідних митних декларацій, яка міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС) встановлено, що по товару № 1 рівень митної вартості за товарами, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим та становить 2,54 долара США за кг (1,1115 долара США за штуку) (МД від 14 серпня 2019 року № UA100010/2019/346176), ніж заявлено декларантом - 1,1162 долара США за кг (0,4885 долара США за штуку). Враховуючи вищезазначене, митну вартість товару № 1 скориговано до рівня 2,54 долара США за кг нетто.

У зв`язку з вищевикладеним та відповідно до частини другої статті 55 Митного кодексу України Одеською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості від 16 вересня 2019 року № UA500060/2019/000135/2, в якому на виконання частини другої статті 55 Митного кодексу України та пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, які затверджені наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 598, наведено обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування, а також обставини його прийняття та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості.

Зокрема, у рішенні про коригування митної вартості від 16 вересня 2019 року № UA500060/2019/000135/2 наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, також у цих рішеннях про коригування митної вартості визначені джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості, а саме: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), у яких міститься інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю із зазначенням номеру митної декларації від 14 серпня 2019 року № UA100010/2019/346176.

Враховуючи вищевикладені причини та положення частини шостої статті 54, частин першої-третьої статті 256 Митного кодексу України, Одеською митницею ДФС видана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 16 вересня 2019 року № UA500060/2019/00593 та роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Таким чином, резюмує відповідач, Одеська митниця ДФС під час здійснення контролю митної вартості товарів позивача та прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості від 16 вересня 2019 року № UA500060/2019/000135/2, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 16 вересня 2019 року № UA500060/2019/00593 діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача, а тому відсутні підставі для задоволення адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Хозленд».

Користуючись правом на подання заяв по суті справи, позивачем подана відповідь на відзив від 29 січня 2020 року б/н (т. 1 арк. спр. 182-185), в якій позивач вказав, що вказані відповідачем підстави для коригування митної вартості не відповідають дійсності та спростовуються доказами, що надані до позовної заяви.

Позивач просить суд врахувати, що перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, наведений у частині другій статті 53 Митного кодексу України.

Підтвердженням надання до митниці вказаних в частині другій статті 53 Митного кодексу України документів є графа 44 митної декларації від 13 вересня 2019 року № UA500060/2019/028335, в якій наведено перелік наданих декларантом документів. Серед іншого декларантом надано платіжне доручення від 28 серпня 2019 року № 1 на підтвердження оплати товару постачальнику (код Класифікатора документів 3001 згідно з наказом Міністерства фінансів України від 20 вересня 2012 року № 1011).

Відповідно до копії електронного повідомлення декларанта від 14 вересня 2019 року (№ ідентифікатора 8C27D338-F8E1-461B-8C85-61494949F16B) на вимогу відповідача декларант повторно надав платіжне доручення від 28 серпня 2019 року № 1, яке підтверджувало факт здійснення оплати товару постачальнику та каталог виробника товару. Факт надання зазначених документів підтверджується також і листом декларанта від 16 вересня 2019 року б/н, який надавався до митниці в рамках процедури електронного декларування. Відповідач вказує у відзиві на позов про отримання митницею вказаного листа від 16 вересня 2019 року б/н від декларанта. В оскаржуваній картці відмови від 16 вересня 2019 року № 500060/2019/00593 відповідач вказав перелік документів, які ним було перевірено разом з митною декларацією від 13 вересня 2019 року № UA500060/2019/028335.

Таким чином, позивач зазначає, що посилання відповідача на ненадання декларантом передбачених частиною другою статті 53 Митного кодексу України документів, як на підставу коригування митної вартості, не відповідають дійсності та спростовуються вищезазначеними доказами.

Щодо посилань відповідача на відсутність у наданих документах інформації про такі складові митної вартості товару як вартість пакування, то позивач зазначив, що відповідно до пункту 2.5 зовнішньоекономічного контракту, за яким відбувався імпорт товару, витрати на маркування та упаковку товару включені у вартість товару. Відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини десятої статті 58 Митного кодексу України вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням додається до митної вартості товару тільки у тому випадку, якщо такі витрати не включалися до ціни товару. Отже, резюмує позивач, так як відповідно до умов контракту між позивачем і постачальником витрати на маркування та упаковку товару включені у вартість товару, то вимога відповідача про надання декларантом додаткової інформації щодо вартості упаковки є незаконною і нелогічною, так як вартість товару в даному випадку підтверджена документально специфікацією, інвойсом, платіжним дорученням про оплату товару, комерційною пропозицією постачальника, прейскурантом та іншими документами, які надавалися декларантом.

Посилання відповідача на відсутність у інвойсі (рахунку постачальника), пакувальному листі переліку витрат на пакування товару, як на підставу коригування митної вартості, позивач вважає необґрунтованим, оскільки не існує нормативно-правового акта, який вимагає включення до інвойсу, рахунків постачальника інформації щодо складових ціни товару, яка підлягає сплаті. Більш того, разом з первинною митною декларацією від 13 вересня 2019 року № UA500060/2019/028335 декларантом до митниці надавалася калькуляція постачальника товару від 23 липня 2019 року № ST19071J/1 з перекладом, яка містила абсолютно всі показники щодо складових вартості товару за інвойсом, в тому числі і пакування. Більш того, постачальником в калькуляції товару від 23 липня 2019 року № ST19071J/1, яка надавалась до Одеської митниці ДФС листом від 30 жовтня 2019 року б/н, вказано, що торгівельна націнка на товар невисока в зв`язку з тим, що вказаний товар є стоковим (із залишків готової продукції на складах постачальника).

Щодо посилань відповідача на спрацювання програмного комплексу автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР) під час митного оформлення товару як на підставу витребування додаткових документів, то позивач вважає зазначену підставу для коригування митної вартості незаконною, оскільки стаття 53 Митного кодексу України передбачає вичерпні обставини для витребування митницею додаткових документів у декларанта, серед яких не міститься посилання на «спрацювання системи ризиків» АСАУР під час митного оформлення.

Користуючись правом на подання заяв по суті справи, відповідачем подані заперечення від 12 лютого 2020 року № 7-10-1/10/8-19/2755 (т. 1 арк. спр. 209-212), в яких відповідач навів доводи заперечень проти позову, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву від 16 січня 2020 року за № 7.10-10/1-2/911 (т. 1 арк. спр. 149-156).

Ухвалою від 16 грудня 2019 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Хозленд» до Одеської митниці ДФС України про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 16 вересня 2019 року № UA500060/2019/000135/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 16 вересня 2019 року № UA500060/2019/00593 залишено без руху (т. 1 арк. спр. 95).

Ухвалою від 26 грудня 2019 року про відкриття провадження в адміністративній справі судом вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, по справі призначено підготовче засідання (т. 1 арк. спр. 1-3).

Ухвалами від 30 січня 2020 року, постановленими у підготовчому засіданні:

задоволені клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Хозленд» та Одеської митниці Держмитслужби про заміну сторони відповідача у справі та замінено відповідача Одеську митницю ДФС правонаступником Одеською митницею Держмитслужби (т. 1 арк. спр. 175-176);

клопотання Одеської митниці Держмитслужби про зупинення провадження у справі залишено без задоволення (т. 1 арк. спр. 177-178);

витребувано від Одеської митниці Держмитслужби в належним чином засвідчених копіях всі документи, подані Товариством з обмеженою відповідальністю "Хозленд" для реєстрації митної декларації від 13 вересня 2019 року № UA500060/2019/028335, митну декларацію від 14 серпня 2019 року № UA100010/2019/346176, копії документів, на підставі яких проведено аналіз баз даних ЄАІС Держмитслужби України (т. 1 арк. спр. 179-180).

Ухвалою від 19 лютого 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судове засідання на 16 березня 2020 року о 13 год. 15 хв. (т. 2 арк. спр. 59).

У судове засідання учасники справи не прибули, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином (т. 2 арк. спр. 64, 65). Заявою від 12 лютого 2020 року б/н позивач просив розглянути справу за відсутності його представника (т. 1 арк. спр. 204), відповідач причини неприбуття представника у судове засідання не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Хозленд» (ідентифікаційний код 41459351, місцезнаходження: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Єгорова, буд. 11) у встановленому законом порядку зареєстроване юридичною особою, основним видом діяльності якого є оптова торгівля фарфором, скляним посудом і засобами для чищення (код КВЕД 46.44), про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 13 грудня 2019 року за № (т. 1 арк. спр. 88-90).

Між ZIBO SHELLEY TRADING CO., LTD., м. Цзибо, Китай, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Хозленд», м. Сєвєродонецьк, Україна, укладений контракт від 01 серпня 2018 року № 20/НС (далі - Контракт). Підпунктом 1.1 Контракту передбачено, що постачальник зобов`язується поставити покупцю товар за асортиментом, кількістю та ціною, яка узгоджена сторонами в Специфікації до контракту, а покупець зобов`язаний прийняти та оплатити товар, в передбачені Контрактом строки. Також, відповідно до підпункту 2.1 Контракту ціна Товару формується на умовах Інкотермс FОВ, Циндао, Китай. Відповідно до підпунктів 2.3, 2.6 Контракту сума кожної партії Товару, ціна за одиницю Товару визначається у відповідній Специфікації та інвойсі. Відповідно до підпункту 2.5 Контракту ціни на поставлений товар встановлюються постачальником з урахуванням витрат на виготовлення упаковки і робіт, пов`язаних з упаковкою товару, виробництвом та наклеюванням етикеток, виготовленням та нанесенням транспортного маркування, а також на підготовку необхідної документації на відвантаження товару; ціни на товар встановлюються постачальником з урахуванням витрат на доставку товару від місця виробництва до порту відвантаження і його завантаження на борт судна, а також всіх витрат, пов`язаних з Товаром до моменту переходу Товару через борт судна завантаження. Відповідно до пункту 3.2 поставка товару Покупцю здійснюється протягом 45 (сорок п`яти) днів з моменту затвердження всіх умов замовлення, включаючи упаковку, дизайн та транспортне маркування, та отримання часткової передплати грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника. Згідно з підпунктом 5.1 Контракту оплата Товару здійснюється покупцем на підставі 100 % передплати згідно із Специфікацією (т. 1 арк. спр. 30-35).

Відповідно до умов Контракту, Специфікації від 01 липня 2019 року № 2, інвойсу від 23 липня 2019 року № SТ19071J позивач сплатив на користь «ZIBO SHELLEY TRADING CO., LTD., Китай, всю суми коштів за придбаний товар в розмірі 6642,48 доларів США, що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті від 28 серпня 2019 року № 1, а постачальник поставив в Україну товар (посуд) на загальну суму 6642,48 доларів США (т. 1 арк. спр. 30-35, 36-37, 38-39, 45).

Відповідно до підпункту 2.1 Контракту позивачем були понесені витрати на транспортування товару до кордону України в розмірі 23978,00 грн, що підтверджується договором транспортного експедирування від 01 вересня 2017 року № 29, актом надання послуг від 09 вересня 2019 року № 208, рахунком на оплату від 09 вересня 2019 року № 209, платіжним дорученням від 17 вересня 2019 року № 2656 та довідкою про вартість міжнародних транспортно-експедиційних послуг від 09 вересня 2019 року б/н (т. 1 арк. спр. 50, 51, 52, 53, 54-58).

З метою митного оформлення зазначеного вище товару, 13 вересня 2019 року позивачем до відділу митного оформлення № 6 митного поста «Одеса - центральний» Одеської митниці ДФС подана електронна митна декларація № 500060/2019/028335, в якій визначено митну вартість товару за ціною товару (основний метод визначення митної вартості) згідно з статтями 57, 58 Митного кодексу України. Так, в графі 12 митної декларації від 13 вересня 2019 року № 500060/2019/028335 позивач зазначив митну вартість - 188918,64 грн, яка вираховується при додаванні фактурної вартості товару та витрат на транспортування товару до кордону України таким чином: фактурна вартість товару 164940,64 грн ((6642,48 доларів США х 24,831184 грн - за курсом Національного банку України на момент подачі митної декларації) + 23978,00 грн - витрати на транспортування) (т. 1 арк. спр. 19-20; т. 2 арк. спр. 2-3).

На підтвердження митної вартості товару позивачем до митної декларації від 13 вересня 2019 року № 500060/2019/028335 згідно з графою 44 митної декларації від 13 вересня 2019 року № 500060/2019/028335 для митного оформлення декларантом були надані такі документи:

1. Контракт з постачальником від 01 серпня 2018 року № 20/НС (т. 1 арк. спр. 30-35; т. 2 арк. спр. 4-9);

2. Специфікація від 01 липня 2019 року № 2 до Контракту від 01 серпня 2018 року № 20/НС з перекладом (т. 1 арк. спр. 36-37; т. 2 арк. спр. 42-43);

3. Інвойс від 23 липня 2019 року № ST19071J від постачальника з перекладом (т. 1 арк. спр. 38-39; т. 2 арк. спр. 31-32);

4. Пакувальний лист до інвойсу від 23 липня 2019 року з перекладом (т. 1 арк. спр. 40-41; т. 2 арк. спр. 29-30);

5. Сертифікат якості на товар від 23 липня 2019 року з перекладом (т. 1 арк. спр. 42-43; т. 2 арк. спр. 27-28);

6. Морський коносамент на міжнародне перевезення вантажу від 31 липня 2019 року № MRFB19072787 (т. 1 арк. спр. 44; т. 2 арк. спр. 34);

7. Платіжне доручення від 28 серпня 2019 року № 1 (т. 1 арк. спр. 45; т. 2 арк. спр. 15);

8. Міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) від 12 вересня 2019 року № 420 (т. 1 арк. спр. 46; т. 2 арк. спр. 33);

9. Комерційна пропозиція постачальника від 01 липня 2019 року з перекладом (т. 1 арк. спр. 47-48; т. 2 арк. спр. 36-37);

10. Сертифікат про походження товару форми А від 25 липня 2019 року № G90019 (т. 1 арк. спр. 49; т. 2 арк. спр. 35);

11. Документи, що підтверджують витрати по перевезенню товару до кордону України: рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від 09 вересня 2019 року № 209, довідку від експедитора щодо вартості транспортно-експедиційних послуг від 09 вересня 2019 б/н (т. 1 арк. спр. 50, 53; т. 2 арк. спр. 21, 22);

12. Договір транспортного експедирування від 01 вересня 2017 року № 29 (т. 1 арк. спр. 54-58; т. 2 арк. спр. 44-48);

13. Виписка з бухгалтерської документації імпортера від 10 вересня 2019 року № 01/10/09 (т. 1 арк. спр. 59; т. 2 арк. спр. 38);

14. Каталог виробника товару від 01 липня 2019 року б/н (т. 1 арк. спр. 61-64; т. 2 арк. спр. 16-19);

15. Прейскурант виробника товару від 01 липня 2019 року б/н (т. 1 арк. спр. 60; т. 2 арк. спр. 39);

16. Калькуляція собівартості товару від виробника від 23 липня 2019 року № ST19071J/1 з вказанням відсоткового відношення складових вартості товару з перекладом (т. 1 арк. спр. 65-66; т. 2 арк. спр. 40-41);

17. Висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією Державне підприємство «Укрпромзовнішекспертиза», від 09 вересня 2019 року № 2155 про відповідність цін з інвойсу від 23 липня 2019 року № ST19071J поточній кон`юнктурі ринку (т. 1 арк. спр. 67-68; т. 2 арк. спр. 23-24, 25-26);

18. Копія митної декларації країни відправлення від 26 липня 2019 року № 00035103 з перекладом (т. 1 арк. спр. 69-70; т. 2 арк. спр. 51-52);

19. Сертифікат до експортної декларації від 02 серпня 2019 року № 193700В2/00328 (т. 1 арк. спр. 71-72; т. 2 арк. спр. 49-50);

20. Документи на підтвердження повноважень митного декларанта.

Повідомленням від 16 вересня 2019 року № 1176293 Одеська митниця ДФС стосовно митного оформлення електронної митної декларації від 13 вересня 2019 року № 500060/2019/028335 повідомила декларанта, що подані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товару. Зазначено, що до митного оформлення не надано банківські документи щодо передплати та у наданих документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо такої складової митної вартості товару як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару. Декларанта зобов`язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації виробника товару, із зазначенням, що декларант за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товару (т. 1 арк. спр. 21-22).

На повідомлення Одеської митниці ДФС від 16 вересня 2019 року № 1176293 стосовно митного оформлення електронної митної декларації від 13 вересня 2019 року № 500060/2019/028335 позивач направив лист від 16 вересня 2019 року б/н, яким надіслав відповідачу платіжне доручення від 28 серпня 2019 року № 1 та каталог виробника б/н, а також зазначив, що додаткових документів подавати не буде, у зв`язку з чим просив завершити митне оформлення за митною декларацією від 13 вересня 2019 року № 500060/2019/028335 (т. 2 арк. спр. 20).

Рішенням Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 16 вересня 2019 року № UA500060/2019/000135/2 збільшено митну вартість товару та визначено вартість товару у розмірі 7608,12 доларів США. Також в рішенні вказано про обрання другорядного методу визначення митної вартості товару - резервного методу. З метою забезпечення повноти оподаткування проведено аналіз баз даних ЄАІС та встановлено, що по товару рівень митної вартості за товарами, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим на 2,54 долари США за 1 кг (1,1115 доларів США за штуку) (МД від 14 серпня 2019 року № UA100010/2019/346176), ніж заявлено декларантом 1,1162 доларів США за кг (0,4885 доларів США за штуку) (т. 1 арк. спр. 23-25; т. 2 арк. спр. 10-12).

При цьому, митну декларацію від 14 серпня 2019 року № UA100010/2019/346176, на яку послалась Одеська митниця ДФС у рішенні про коригування митної вартості товарів від 16 вересня 2019 року № UA500060/2019/000135/2, суду не надано.

Карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 16 вересня 2019 року № UA500060/2019/00593 позивачу відмовлено у митному оформленні товарів (т. 1 арк. спр. 26-27; т. 2 арк. спр. 13-14).

Заявою від 31 жовтня 2019 року б/н Товариство з обмеженою відповідальністю «Хозленд» в порядку, передбаченому частиною дев`ятою статті 55 Митного кодексу України, просило Одеську митницю ДФС прийняти рішення про визнання заявленої митної вартості товару за митною декларацією від 13 вересня 2019 року № 500060/2019/028335 та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 16 вересня 2019 року № UA500060/2019/000135/2 (т. 1 арк. спр. 79-81).

Листом від 12 листопада 2019 року за № 10198/10/15/70-61-06-10 Одеська митниця ДФС відмовила Товариству з обмеженою відповідальністю «Хозленд» в прийнятті рішення про визнання заявленої митної вартості товару за митною декларацією від 13 вересня 2019 року № 500060/2019/028335 та скасуванні рішення про коригування митної вартості товарів від 16 вересня 2019 року № UA500060/2019/000135/2 (т. 1 арк. спр. 82-83).

Вирішуючи адміністративний позов в межах заявлених позовних вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до положень статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (тут і надалі посилання на норми Митного кодексу України наводяться в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно із частиною другою статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Відповідно до частини першої статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно із частиною другою статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною третьою статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною першою статті 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до частини четвертої статті 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина п`ята статті 58 Митного кодексу України).

Відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини десятої статті 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додається вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, якщо такі витрати (складові митної вартості) не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Тобто, у разі включення до ціни товару вартості упаковки або пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, їх вартість не додається при розрахунку митної вартості товару.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частина друга статті 54 Митного кодексу України).

В силу приписів частин другої, третьої статті 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами другою, третьою статті 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до частини шостої статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Частиною третьою статті 54 Митного кодексу України передбачено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

В свою чергу, відмова органу доходів і зборів у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю, може мати місце лише у разі визначених Митним кодексом України підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Рішення про коригування митної вартості товарів у даній справі мотивоване виявленням розбіжностей у поданих для митного оформлення документах, а саме: подані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товару. Зазначено, що до митного оформлення не надано банківські документи щодо передплати та у наданих документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо такої складової митної вартості товару як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

Оскільки витрати на виготовлення упаковки та роботи, пов`язані із пакуванням товару, відповідно до пункту 2.5 Контракту входять до ціни товару та не підлягають додатковому відшкодуванню з боку покупця, суд дійшов висновку, що в даному випадку при розрахунку митної вартості не повинна враховуватися така окрема її складова, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, з огляду на включення цих витрат до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті (фактурної вартості товару).

При цьому чинне законодавство не містить вимог щодо обов`язку сторін за контрактом зазначати у ньому числове значення таких витрат, а також вказувати числове значення таких витрат у інвойсі (рахунку постачальника), пакувальному листі.

Твердження відповідача щодо ненадання позивачем до митного оформлення банківських документів щодо передплати поставленого товару спростовано матеріалами справи, у тому числі документами, що надані відповідачем на виконання вимог ухвали суду від 30 січня 2020 року про витребування від Одеської митниці Держмитслужби письмових доказів.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що декларант надав всі необхідні документи, які давали змогу митному органу визначити митну вартість товару, вони підтверджують числове значення митної вартості товару та не містять будь-яких розбіжностей.

Враховуючи зазначені обставини, у відповідача не було підстав для витребування додаткових документів, а розмитнення товару мало бути здійснено за першим методом - за ціною договору.

Пунктом 1 частини третьої статті 52 Митного кодексу України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації.

Разом з тим, відповідачем безпідставно не прийнято до уваги висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією Державним підприємством «Укрпромзовнішекспертиза», від 09 вересня 2019 року № 2155 про відповідність цін з комерційного інвойсу від 23 липня 2019 року № ST19071J та додатку № 2 (Специфікацією № 2) від 01 липня 2019 року до контракту від 01 серпня 2018 року № 20/НС поточній кон`юнктурі ринку (т. 1 арк. спр. 67-68; т. 2 арк. спр. 23-24, 25-26).

Таким чином, за наслідками судового розгляду суд дійшов висновку, що надані під час розмитнення позивачем товару документи підтверджують числове значення митної вартості товару, не мають розбіжностей, що свідчить про неправомірність висновків митного органу про наявність таких розбіжностей, безпідставність застосування відповідачем резервного методу визначення митної вартості товару, неправомірність прийняття рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

За встановлених в цій справі обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, оскільки в межах даної адміністративної справи основні (суттєві) аргументи позовної заяви є обґрунтованими, а відповідач як суб`єкт владних повноважень, на якого частиною другою статті 77 КАС України покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, не довів суду правомірність оскаржених рішень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на те, що позов підлягає задоволенню повністю, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути понесені і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору за подання адміністративного позову в сумі 3842,00 грн.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 91, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Хозленд» (ідентифікаційний код 41459351, місцезнаходження: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Єгорова, буд. 11) до Одеської митниці Держмитслужби (ідентифікаційний код 43333459, місцезнаходження: 65078, Одеська область, м. Одеса, Малиновський район, вул. Лип Івана та Юрія, буд. 21-А) про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 16 вересня 2019 року № UA500060/2019/000135/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 16 вересня 2019 року № UA500060/2019/00593 задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 16 вересня 2019 року № UA500060/2019/000135/2.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 16 вересня 2019 року № UA500060/2019/00593.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці Держмитслужби на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Хозленд» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3842,00 грн (три тисячі вісімсот сорок дві грн 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з частиною третьою статті 243 КАС України повне рішення суду складено 26 березня 2020 року.

Суддя Т.І. Чернявська