Справа № 524/9237/19
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2020-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2020 р. Справа № 524/9237/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ральченка І.М.

суддів: Катунова В.В. , Бершова Г.Є.

за участю секретаря судового засідання Патової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспектора роти № 4 Батальйону патрульної поліції № 1 в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Сльоти Яни Анатоліївни на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03.03.2020, суддя Рибалка Ю.В., по справі № 524/9237/19

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора роти № 4 Батальйону патрульної поліції № 1 в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Сльоти Яни Анатоліївни , Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив скасувати постанову поліцейського роти № 4 Батальйону патрульної поліції № 1 в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Сльоти Я.А. серії ЕАК № 1859817 від 14.12.2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 03.03.2020 року позовні вимоги задоволено.

Скасовано постанову інспектора роти № 4 батальйону №1 патрульної поліції в м. Кременчуці управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Сльоти Я.А. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 1859817 від 14.12.2019 за ч. 1 ст. 126 КУпАП, провадження по адміністративній справі закрито.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати оскаржуване рішення, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судовим розглядом, поліцейським роти № 4 Батальйону патрульної поліції № 1 в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Сльотою Я.А. винесено постанову серії ЕАК № 1859817 від 14.12.2019 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

За даними оскаржуваної постанови позивач 14.12.2019 року о 09 год. 24 хв. по вул. Гагаріна в м. Кременчуці, керуючи транспортним засобом Chery A15 Amulet д.н.з. НОМЕР_1 , не мав при собі страхового полісу, чим порушив вимоги п. 2.1 ПДР України, та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності належних доказів підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України Про дорожній рух встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

Пунктом 1.3 ПДР України визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-ХІІ водій зобов`язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п. 2.1 "г" ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з п. 2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Згідно зі ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом.

Судовим розглядом встановлено, що 14.12.2019 року ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Chery A15 Amulet д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Гагаріна в м. Кременчуці допустив дорожньо-транспортну пригоду з іншим автомобілем, про що патрульним поліцейським складено протокол у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП.

При цьому, при перевірці документів водій надав технічний паспорт на транспортний засіб, посвідчення водія та роздрукований поліс цивільно-правової відповідальності оформлений в електронному вигляді.

Відповідачем при перевірці за допомогою службового планшету наданої водієм інформації в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України, виявлено, що пред`явлений ОСОБА_1 на електронному носії (мобільному телефоні) поліс обов`язкового страхування не є діючим станом на 14.12.2019 року.

Так, при перевірці зазначеної обставини за допомогою запиту до Централізованої бази даних на сайті Моторного (транспортного) страхового бюро України, колегією суддів встановлено, що станом на 14.12.2019 "поліс № 125284740 не знайдено. З таким номером зареєстрована заявка (не активна) (зареєстровано в єдиній центральній базі даних 17.10.2019 20:38)."

Отже, чинність наданого позивачем полісу внутрішнього страхування № 125284740 (дата реєстрації 17.10.2019) станом на 14.12.2019 не підтверджено.

Зазначені відомості є відкритими та загальнодоступними для необмеженого кола осіб, оскільки розміщені на інтернет-сайті Моторного (транспортного) страхового бюро України.

Посилання позивача на технічну помилку на сайті Моторного (транспортного) страхового бюро України, внаслідок чого 14.12.2019 інформація щодо чинності страхового полісу № 125284740 була відсутня, колегією суддів не приймаються, оскільки спростовані у ході судового розгляду справи та не підтверджені жодним доказом.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 254 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначених обставин, колегія суддів доходить висновку, що відповідачем доведено правомірність прийняття оскаржуваної постанови серії ЕАК № 1859817 від 14.12.2019.

У відповідності до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, рішення суду першої інстанції прийнято з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора роти № 4 Батальйону патрульної поліції № 1 в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Сльоти Яни Анатоліївни - задовольнити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03.03.2020 по справі № 524/9237/19 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов Г.Є. Бершов