Справа № 334/348/20
Суддя: Добрєв М. В.
Дата ухвалення: 2020-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 25.03.2020
Справа № 334/348/20
Провадження № 2-а/334/86/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого - судді Добрєва М.В., за участю секретаря судового засідання Череп М.О., розглянув адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Запорізькій області капрала поліції Куцаєвої Анастасії Ігорівни про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора Управління патрульної поліції в Запорізькій області капрала поліції Куцаєвої Анастасії Ігорівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

В позові просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1999157 від 20.01.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідно до якого він 20.01.2020 року о 10:28:39 год., рухаючись по вул.Садівництва, 13-а в м.Запоріжжі керуючи транспортним засобом Т13110 номерний знак НОМЕР_1 начебто здійснив перетин суцільної дорожної розмітки 1.1, чим порушив вимоги п.8.5.1 ПДР України.

Позов обґрунтовано тим, що відповідачем не доведено правомірності свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Позивач у судовому засідання підтримав позовні вимоги і просив їх задорвольнити.

Відповідач, до судового засідання не з`явився, надав відзив, в якому вказала, що 20.01.2020 року нею було візуально виявлено транспортний засіб Т13110, д.н. НОМЕР_1 , водій якого здійснив перетин дорожньої розмітки 1.1 «Вузька суцільна лінія». Просила суд відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи і проаналізувавши доводи позивача, позицію відповідача, оглянувши наданий суду диск та відповідні положення Правил дорожнього руху України, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до постанови поліцейського інспектора Управління патрульної поліції в Запорізькій області Куцаєвої Анастасії Ігорівни у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1999157 від 20.01.2020 року, ОСОБА_1 о 10:28:39 год. 20.01.2020 року в м. Запоріжжя по вул.Садівництва, 13-а, керуючи транспортним засобом Т13110, д.н. НОМЕР_1 здійснив перетин суцільної дорожньої розмітки 1.1, чим порушив вимоги п.8.5.1 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

За вчинення даного правопорушення ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. При цьому, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19).

Приймаючи рішення суд вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини.

Відповідно до статті 14 Закону України „Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України „Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд вважає, що оскільки законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, то з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинуватості особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Суд вважає за необхідне зазначити, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів (Така позиція зокрема висловлена в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті").

Позивач стверджує, що не порушував правил дорожнього руху та рухався із дотриманням вимог передбачених даними правилами.

Тому, матеріали справи не містять доказів, що спростовують зазначене, а отже, відповідач не довів (не надав доказів) вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Суд зазначає, що належним доказом даного правопорушення, виходячи з його природи, має бути відеозапис з нагрудної камери патрульного поліцейського або відеозапис з відео реєстратора поліцейського автомобіля на яких зафіксовано саме перетин суцільної лінії дорожньої розмітки, що і підтверджувало б факт порушення водієм п. 8.5.1 ПДР України. Проте, такі докази в матеріалах справи відсутні.

При огляді наданого суду відеозапису видно тільки вручення правопорушнику копії протоколу, дорожня розмітка на відеозапису відсутня.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Слід зазначити, що частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд бере до уваги, що постанова у справі про адміністративне правопорушення не містить відомостей про докази на підставі яких встановлена винуватість ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху, отже підтвердження зазначених фактів матеріали справи не містять.

Тому позов є обґрунтованим, доведеним та підлягає задоволенню.

З огляду на характер спірних правовідносин, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Запорізькій області капрала поліції Куцаєвої Анастасії Ігорівни про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АЕК № 1999157 від 20.01.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, винесену інспектором Управління патрульної поліції в Запорізькій області Куцаєвою Анастасією Ігорівною про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: Добрєв М. В.