Справа № 826/18430/16
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2020-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2020 року м. Київ № 826/18430/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Катющенка В.П., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "АДК ЛЛІР"
до про Головного управління ДПС в м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АДК ЛЛІР" (далі - ТОВ "АДК ЛЛІР") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі - ДПІ у Деснянському районі) від 10.11.2016 № про застосування штрафу в розмірі 17723,03 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що підставою для прийняття спірного рішення став висновок контролюючого органу про несвоєчасну сплату позивачем податкового зобов`язання акцизного податку за січень 2016 року. Позивач аналізуючи положення статей 49, 57, 222 Податкового кодексу України, вважає, що саме 02.03.2016 є 10-м днем протягом якого ТОВ "АДК ЛЛІР" мало сплатити узгоджене податкове зобов`язання за січень 2016 року, оскільки ці 10 днів обраховуються від граничного строку подання податкової декларації позивачем, що є 22.02.2016. Оскільки ТОВ "АДК ЛЛІР" своєчасно та у повному обсязі сплатило акцизний податок, а саме: 02.03.2016, вважає, що у відповідача не було підстав для застосування штрафних санкцій.

Ухвалами суду від 29.11.2016 відкрито провадження в адміністративній справі № 826/18430/16, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

28.03.2017 представник позивача Бугай Д.В. подав до суду належним чином засвідчену копію декларації ТОВ "АДК ЛЛІР" за січень 2016 року та докази направлення та отримання відповідачем останньої.

31.03.2017 представником відповідача Войтковською О.В. подано до суду заперечення проти позову, за змістом яких остання просить суд відмовити у задоволенні позову. Пояснила, що положеннями пункту 49.20 статті 49 Податкового кодексу України передбачено виключно відкладення терміну подання податкової декларації, а не терміну сплати визначеного у такій декларації податкового зобов`язання. Таким чином, вважає, що сума податкового зобов`язання, визначена позивачем у декларації за січень 2016 року, повинна була бути сплачена 01.03.2016. За наведених обставин, вважає, що спірне рішення є правомірним та скасуванню не підлягає.

Відповідно до ухвали суду від 22.11.2017 адміністративну справу № 826/18430/16 прийнято до провадження судді Катющенка В.П. та призначено справу до розгляду у судове засідання на 26.12.2017.

26.12.2017 представник позивача Бугай Д.В. подав до суду заяву про розгляд справи в письмовому провадженні.

Зважаючи на неявку учасників справи у судове засідання 26.12.2017, суд на підставі частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалив про продовження розгляду справи у порядку письмового провадження.

Ухвалою суду від 30.03.2020 допущено заміну первинного відповідача - Державну податкову інспекцію в Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві його правонаступником - Головним управлінням ДПС у м. Києві.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

02.11.2016 ДПІ у Деснянському районі проведено камеральну перевірку податкової звітності ТОВ "АДК ЛЛІР" з акцизного податку за січень 2016 року, за результатами якої складено акт від 02.11.2016 № 10088/26-52-40/36940442 (а.с. 13-17).

Актом перевірки зафіксовано несвоєчасну сплату ТОВ "АДК ЛЛІР" узгодженого податкового зобов`язання з акцизного податку у сумі 196245,00 грн за звітний податковий період січень 2016 року на порушенням пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України. Граничний строк сплати узгодженого податкового зобов`язання за період січень 2016 року - 01.03.2016, фактично сплачено 02.03.2016, відповідно кількість днів затримки, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання - 1 день.

07.11.2016 позивачем було подано до контролюючого органу заперечення на акт перевірки за № 252/16 (а.с. 18-20).

За результатами розгляду заперечень ДПІ у Деснянському районі листом від 09.11.2016 № 9864/10/26-52-40-33 повідомило ТОВ "АДК ЛЛІР" про те, що відповідно до підпункту 222.1.1 пункту 222.1 статті 222 Податкового кодексу України суми податку перераховуються до бюджету платниками акцизного податку протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації за місячний податковий період, тобто відповідно до декларації за січень 2016 року задекларована сума податкового зобов`язання повинна була бути сплачена 01.03.2016 (а.с. 21-22).

10.11.2016 ДПІ у Деснянському районі прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким за затримку на 1 календарний день сплати суми грошового зобов`язання в розмірі 177230,30 грн зобов`язано ТОВ "АДК ЛЛІР" сплатити штраф у розмірі 10 % в сумі 17723,03 грн за платежем: акцизний податок з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизними товарами (а.с. 9).

Не погодившись з рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

За визначенням пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платник податків зобов`язаний, зокрема: вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з положеннями статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Виконання податкового обов`язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Підпунктом 49.18.1 пункту 49.18 статті 49 ПК України передбачено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Згідно з положеннями статті 223 ПК України базовий податковий період для сплати податку відповідає календарному місяцю.

Платник податку з підакцизних товарів (продукції), вироблених або переобладнаних на митній території України; імпортер алкогольних напоїв та тютюнових виробів; суб`єкт господарювання роздрібної торгівлі, який здійснює реалізацію підакцизних товарів; оптовий постачальник електричної енергії подає щомісяця не пізніше 20 числа наступного періоду контролюючому органу за місцем реєстрації декларацію акцизного податку за формою, затвердженою у порядку, встановленому статтею 46 цього Кодексу.

Так, строк подання податкової декларації за січень 2016 року припадав на 20.02.2016.

Одночасно пунктом 49.20 статті 49 ПК України установлено, якщо останній день строку подання податкової декларації припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем строку вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем.

Враховуючи, що 20 та 21.02.2016 - вихідні дні (субота та неділя), граничним строком подання податкової декларації з акцизного податку за січень 2016 року є 22.02.2016.

З матеріалів справи вбачається, що 16.02.2016 позивачем було подано до контролюючого органу податкову декларацію з акцизного податку за січень 2016 року, у якій визначено до сплати суму податкового зобов`язання в розмірі 196245,00 грн (а.с. 41-58).

Відповідно до підпункту 222.1.1 пункту 222.1 статті 222 ПК України суми податку перераховуються до бюджету платниками акцизного податку протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації за місячний податковий період.

Наведена норма кореспондує положенням пункту 57.1 статті 57 ПК України, якою передбачено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З аналізу наведених положень вбачається, що строк сплати самостійно визначеної суми податкового зобов`язання залежить саме від дати граничного строку для подання податкової декларації.

Враховуючи викладене, перебіг строку сплати податкового зобов`язання з акцизного податку за січень 2016 року розпочинається з 22.02.2016 - останнього дня для подання податкової декларації та закінчується 02.03.2016.

Пункт 126.1 статті 126 ПК України передбачає, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

З платіжного доручення № 143 вбачається, що 02.03.2016 ТОВ "АДК ЛЛІР" сплатило 196246,00 грн акцизного податку, визначеного останнім у декларації за січень 2016 року (а.с. 12), що свідчить про дотримання ТОВ "АДК ЛЛІР" установленого строку для сплати грошового зобов`язання.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у відповідача не було правових підстав для застосування до позивача штрафу у розмірі 10 % за затримку на 1 календарний день сплати суми грошового зобов`язання з акцизного податку.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення ДПІ у Деснянському районі від 10.11.2016 № не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а також суперечить встановленим у справі обставинам, є протиправним та підлягає скасуванню, що є правовою підставою для задоволення позовних вимог у цій частині.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи наведене та встановлені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АДК ЛЛІР" (02094, м. Київ, вул. Віскозна, 17, ідентифікаційний код 36940442) задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 10.11.2016 № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (04655, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ідентифікаційний код 43141267) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АДК ЛЛІР" (02094, м. Київ, вул. Віскозна, 17, ідентифікаційний код 36940442) 1378,00 грн сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Суддя В.П. Катющенко