Справа № 580/3864/19
Суддя: А.В. Руденко
Дата ухвалення: 2020-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року справа № 580/3864/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Руденко А.В.,

за участю:

секретаря Сачинської В.С.,

представників позивача Півошенка П.О. (за довіреністю);

представника відповідача Вікторова В.В. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ТОВ «Сокар-Петролеум» до Державної екологічної інспекції Столичного округу Державної екологічної інспекції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафних санкцій ,-

ВСТАНОВИВ:

5 грудня 2019 до Черкаського окружного адміністративного суду звернулось ТОВ «Сокар Петролеум» з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції Столичного округу Державної екологічної інспекції України, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафних санкцій №19 від 22 листопада 2019 року.

Обгрунтовуючи позов, зазначає, що при проведенні планової поєднаної виїзної та невиїзної перевірки відповідачем було встановлено відсутність на АЗС декларацій про відповідність на паливо «Nano ДП-Л-Євро5-В0, DIEZEL Nano EXTRO ДП-Л-Євро5-В0, Nano А-95-Євро5-У5», чим порушено п. 19 Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого постановою КМУ від 01.08.2013 №927 та абз. 4 ч. 3 ст. 29 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції». За порушення вказаних вимог відповідач застосував до позивача штраф у розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 4250 грн за кожне правопорушення, всього 12750 грн, про що виніс постанову №19 від 22.11.2019.

Позивач не погоджується з вказаною постановою з тих підстав, що відповідач всупереч Порядку здійснення комплексних планових заходів державного нагляду (контролю)», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.05.2017 №350 не ознайомив позивача з актом перевірки та прийняв оскаржувану постанову за відсутності позивача, чим порушив його право надати письмові пояснення, зауваження або заперечення до акту перевірки. Встановлення невідповідності діяльності субєкта владних повноважень критерію законності, передбаченого ст. 2 КАС України, є достатньою підставою для задоволення адміністративного позову за умови, що встановлено порушення прав та інтересів позивача.

Посилання відповідача на відсутність декларацій про відповідність є необгрунтованим, оскільки згідно з п. 27, 29 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених постановою КМУ №1442 від 20.12.1997, приймання нафтопродуктів, що доставлені автомобільним транспортом, за відсутності паспорта якості та декларації про відповідність, реєстраційного номера сертифіката відповідності чи свідоцтва про визнання відповідності у супровідних документах на нафтопродукти забороняється.

Ухвалою судді від 06.12.2019 відкрито строщене позовне провадження у справі та призначено судовий розгляд справи за участю сторін.

Відповідач відзив на позов не надав.

У судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідач просив у задоволенні позову відмовити з тієї підстави, що наявність порушення підтверджується актом перевірки характеристик продукції №34-5/19 від 22.11.2019.

Заслухавши представників сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд встановив наступне.

В період з 21.11.2019 по 22.11.2019 на підставі направлення №5-001830 від 18.11.2019 посадовими особами відповідача проведено плановий захід поєднаний виїзний та невиїзний, з перевірки характеристик продукції, а саме: автомобільні бензинита дизельне паливо на АЗС позивача за адресою: м. Київ, Броварський проспект, 53А, за результатами якого складено акт перевірки характеристик продукції №34-5/19 від 22.11.2019 (далі акт перевірки).

Як вбачається з пунктів 6, 7, 8 акта перевірки, при перевірці були виявлені порушення вимог п. 19 Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого постановою КМУ від 01.08.2013 №927 та абз. 4 ч. 3 ст. 29 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», а саме: відсутність на АЗС декларацій про відповідність на паливо «Nano ДП-Л-Євро5-В0», «DIEZEL Nano EXTRO ДП-Л-Євро5-В0» та «Nano А-95-Євро5-У5».

Акт перевірки був складений за місцезнаходженням позивача та направлений відповідачу 22.11.2019 засобами поштового зв`язку.

22.11.2019 відповідачем був складений протокол №19 про виявлене (і) порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», згідно з яким виявлені порушення, які полягали в наступному: розповсюдження за відсутністю декларації про відповідність палив «Nano ДП-Л-Євро5-В0», «DIEZEL Nano EXTRO ДП-Л-Євро5-В0» та «Nano А-95-Євро5-У5» за адресою АЗС м. Київ, Броварський проспект, 53а, зазначеного у ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та ст. 15 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції».

Також 22.11.2019 начальником Державної екологічної інспекції Столичного округу винесено постанову №19 від 22.11.32019, якою за порушення вимог, передбачених ч. 2-4 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та ч. 2-4 ст. 15 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» за розповсюдження за відсутності декларації про відповідність палив: «Nano ДП-Л-Євро5-В0», «DIEZEL Nano EXTRO ДП-Л-Євро5-В0» та «Nano А-95-Євро5-У5» за адресою АЗС м. Київ, Броварський проспект, 53а. до позивача застосовано штраф у розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 4250 грн за кожне правопорушення, всього 12750 грн.

Вказані протоко №19 від 22.11.2019 та постанова №19 від 22.11.2019 разом з актом перевірки від 22.11.2019 були направлені позивачу 22.11.2019 засобами поштового зв`язку.

Не погоджуючись з постановою №12 від 22.11. 2019, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Спірні відносини врегульовані Законом України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» від 02.12.2010 №2736-V1 та Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» від 02.12.2010 №2735-V1.

Так, Закон України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» від 02.12.2010 №2736-V1 (далі Закон №2736) установлює правові та організаційні засади введення в обіг в Україні нехарчової продукції і забезпечення її безпечності.

Згідно ст. 4 Закону №2736 виробники зобов`язані вводити в обіг лише безпечну продукцію.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону №2736 продукція вважається безпечною, якщо вона відповідає вимогам щодо забезпечення безпечності продукції, встановленим законодавством.

Ст. 11 Закону №2736 передбачає, що державний ринковий нагляд за додержанням виробниками та розповсюджувачами продукції загальної вимоги щодо безпечності продукції забезпечується шляхом здійснення державного ринкового нагляду, а також державного контролю продукції при її ввезенні на митну територію України. Організація та порядок здійснення державного ринкового нагляду, а також державного контролю продукції під час її ввезення на митну територію України визначаються Законом України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" та Митним кодексом України.

В свою чергу, Закон України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» від 02.12.2010 №2735-V1 (далі Закон №2735) встановлює правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції.

Ст. 1 Закону №2735 визначає державний ринковий нагляд (далі - ринковий нагляд) як діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам; орган державного ринкового нагляду - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного ринкового нагляду у межах сфери своєї відповідальності, що визначається відповідно до цього Закону (далі - орган ринкового нагляду). У разі якщо орган ринкового нагляду здійснює визначені цим Законом та Законом України "Про загальну безпечність нехарчової продукції" повноваження також через свої територіальні органи, термін "орган ринкового нагляду" позначає також його територіальні органи.

Ст. 11 Закону №2735 передбачає повноваження органів ринкового нагляду, які, зокрема, проводять перевірки характеристик продукції, в тому числі відбирають зразки продукції та забезпечують проведення їх експертизи (випробування) (п. 4).

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017 №275 «Про затвердження Положення про Державну екологічну інспекцію України» Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра енергетики та захисту довкілля і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів та згідно з п.п. 3-1) п. 4 здійснює державний ринковий нагляд у межах сфери своєї відповідальності. П. 7 вказаного Положення передбачає, що Держекоінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Отже відповідач наділений правом здійснювати заходи ринкового контролю щодо проведення перевірки характеристик нехарчової продукції.

Порядок проведення перевірок характеристик продукції врегульовано ст. 23 Закону №2735, згідно з якою органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції (ч. 3); перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та посвідчень (направлень) на проведення перевірки, що видаються та оформляються відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". У разі одержання інформації про надання на ринку продукції, що становить серйозний ризик, відповідні накази та посвідчення (направлення) видаються і оформляються невідкладно (ч. 5); перевірка характеристик продукції може бути невиїзною (за місцезнаходженням органу ринкового нагляду) або виїзною. У разі потреби органи ринкового нагляду для перевірки характеристик продукції можуть поєднувати невиїзні та виїзні перевірки (ч. 6); під час невиїзної перевірки характеристик продукції у випадках, передбачених цим Законом, перевірці підлягає, зокрема, декларація про відповідність (ч. 7); за результатами перевірки характеристик продукції посадова особа, яка здійснює ринковий нагляд, складає акт відповідно до вимог Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (ч. 17).

Судом встановлено, що згідно з актом перевірки характеристик продукції відповідач встановив на АЗС позивача в м. Києві, Броварський проспект 53а відсутність декларацій про відповідність на паливо «Nano ДП-Л-Євро5-В0», «DIEZEL Nano EXTRO ДП-Л-Євро5-В0» та «Nano А-95-Євро5-У5», що є порушенням п. 19 постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 №927 та абз. 4 ч. 3 ст. 29 Закону №2735.

Так, згідно з п. 17 Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 №927, для проведення оцінки відповідності виробник або уповноважений представник застосовує процедуру оцінки відповідності, яку встановлено Технічним регламентом модулів оцінки відповідності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 7 жовтня 2003 р. N 1585, для палив, що виробляють або імпортують партіями, - за модулем F1; палив, що виробляють дослідними партіями, - за модулем F1; палив, що виробляють серійно, - за модулем A1.

Згідно з п. 19 вказаного Технічного регламенту за результатами проведення оцінки відповідності виробник або уповноважений представник складає декларацію про відповідність за формою згідно з додатком 6 до цього Технічного регламенту.

Згідно з абз. 4 ч. 3 ст. 29 Закону №2735 орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо усунення формальної невідповідності, якщо цей орган встановить будь-яку таку невідповідність: не було складено декларацію про відповідність або декларація про відповідність (її копія чи спрощена декларація про відповідність) не супроводжує продукцію, якщо це передбачено відповідним технічним регламентом.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 44 Закону №2735 до розповсюджувача застосовуються штрафні санкції у разі розповсюдження продукції без декларації про відповідність, якщо згідно з технічним регламентом продукція при її розповсюдженні має супроводжуватися такою декларацією, - у розмірі від ста п`ятдесяти до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від двохсот до трьохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, відсутність декларації про відповідність є порушенням вимог п. 19 Технічного регламенту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 №927, у разі якого застосовується штраф, передбачений ст. 44 Закону №2735.

Разом з цим суд зазначає, що позивачем до матеріалів справи додані декларації про відповідність на паливо дизельне марки «Nano ДП-Л-Євро5-В0» від 30.03.2018, паливо дизельне «DIEZEL Nano EXTRO ДП-Л-Євро5-В0» від 03.04.2018 та на бензин автомобільний «Nano А-95-Євро5-У5», від 02.02.2018, і позивач стверджує, що вказані декларації були на АЗС під час перевірки та могли бути надані відповідачу як після ознайомлення з актом перевірки, так і під час винесення постанови №19 від 22.11.2019 про застосування штрафу. Однак відповідач акт перевірки для ознайомлення не надав та виніс постанову про застосування штрафу, не заслухавши пояснень позивача.

Згідно ст. 17 Закону №2735 обов`язком посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд і контроль продукції є ознайомлювати керівників суб`єктів господарювання, їх заступників або уповноважених ними осіб, фізичних осіб - підприємців та декларантів з результатами перевірок, проведених у межах ринкового нагляду і контролю продукції, у строки, передбачені законодавством.

П. 8 Порядку здійснення комплексних планових заходів державного нагляду (контролю), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.05.2017 №350 (далі Порядок №350) передбачає, що за результатами здійснення комплексних заходів кожним органом державного нагляду (контролю) окремо складаються акти у двох примірниках.

Кожен орган державного нагляду (контролю) забезпечує ознайомлення суб`єкта господарювання або уповноваженої ним особи з відповідним актом протягом останнього дня здійснення комплексного заходу з урахуванням робочого часу суб`єкта господарювання, встановленого його правилами внутрішнього трудового розпорядку. В останній день здійснення комплексного заходу два примірники такого акта підписуються посадовими особами відповідного органу державного нагляду (контролю), які його здійснювали, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом. Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує такий акт із зауваженнями. Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю). У разі відмови суб`єкта господарювання від підписання акта органу державного нагляду (контролю) посадова особа такого органу вносить до цього акта відповідний запис (п. 9 Порядку №350).

Згідно з ч. 5 ст. 44 Закону №2735 справи про накладення штрафів за порушення, визначені цією статтею, розглядаються керівниками органів ринкового нагляду або заступниками таких керівників у межах їх компетенції. Про вчинення порушень, зазначених у цій статті, посадовими особами органів ринкового нагляду, що виявили правопорушення, складається протокол, який разом із поясненнями керівника, іншої відповідальної посадової особи та документами, що стосуються справи, передається посадовим особам, уповноваженим розглядати такі справи. Керівник чи заступник керівника органу ринкового нагляду розглядає справу протягом 15 днів з дня отримання відповідних документів. Рішення керівника чи заступника керівника органу ринкового нагляду про накладення штрафу оформляється постановою.

Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що акт перевірки був складений посадовими особами відповідача за своїм місцезнаходженням, а не за місцезнаходженням позивача, і направлений на адресу позивача поштовим відправленням 22.11.2019 разом з протоколом №19 про виявлене (і) порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» від 22.11.2019 та постановою про застосування штрафу №19 від 22.11.2019.

Отже, відповідач всупереч вказаним вимогам не отримав від позивача пояснення щодо виявленого порушення.

Згідно ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч 1. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За встановлених обставин суд дійшов висновку, що акт перевірки, підписаний лише посадовими особами відповідача та за відсутності пояснень позивача не є достатнім доказом відсутності декларацій відповідності на АЗС позивача в м. Києві по Броварському проспекту, 53А., тому за недоведеності факту порушення підстави для застосування штрафу відсутні.

Посилання відповідача на рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 22.11.2019 №34-5/19/6, №34-5/19/7 та №34-5/19/8, у яких міститься відмітка про усунення порушень 20.12.2019 як на доказ порушення суд вважає необгрунтованим, оскільки вказані рішення підписані лише посадовою особою відповідача.

Отже постанова №19 від 22.11.2019 є протиправною та підлягає скасуванню, а позовні вимоги належить задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати зі сплати судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись ст 139, 194, 205, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Державної екологічної інспекції столичного округу Державної екологічної інспекції України №19 від 22 листопада 2019 року про накладення на товариство з обмеженою відповідальністю «Сокар-Петролеум» штрафу у сумі 12750 (дванадцять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції України (пров. Новопречистенський, 3, корпус 2, м. Київ, 01042, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Сокар-Петролеум» (вул. Надпільна, 226/1, м. Черкаси, 18001, ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 20 березня 2020 року.

Головуючий суддя А.В. Руденко