Справа № 161/109/20
Суддя: Івасюта Л. В.
Дата ухвалення: 2020-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/109/20
Провадження № 2-а/161/106/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2020 року м.Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі

головуючої судді Івасюти Л.В.

з участю секретаря судових засідань Мельничук Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Млинівського відділення поліції Дубенського відділу поліції Головного управління поліції в Рівненській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності і закриття справи про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із вищевказаним позовом, який мотивує тим, що 20.12.2019 відносно нього поліцейським сектору реагування патрульної поліції №3 Млинівського відділення поліції Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області Онищуком Романом Валерійовичем винесено постанову серії БАА №745248 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. У постанові зазначено, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Citroen-С3, д.н.з. НОМЕР_1 , 20.12.2019 об 11 год. 25 хв. на автомобільній дорозі М-19 порушив вимоги дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія), чим порушено п. 8.5.1 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Згідно з постановою, на водія накладено штраф у розмірі 255,00 грн.

Позивач вважає винесену постанову незаконною. Стверджує, що 20.12.2019, він, керуючи автомобілем Citroen C3 д.н.з. НОМЕР_1 , орієнтовно об 11 год. 25 хв. рухався автомобільною дорогою М-19 із м. Луцька в напрямку м. Дубно. Проїхавши с. Зоряне, розпочав маневр обгону сільськогосподарського транспортного засобу, який рухався в попутному напрямку із швидкістю орієнтовно 30 км/год. Обгін здійснював у місці, де це не заборонено ні дорожніми знаками, ні розміткою. Проте, був зупинений працівником поліції, який стверджував, що водієм допущено порушення ПДР, зокрема, недотримано вимог дорожньої розмітки, та склав згадану вище постанову.

Позивач вважає складену щодо нього постанову незаконною з тих підстав, що правопорушення ним не вчинялося; відповідачем порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення (не було роз`яснено прав та обов`язків, не досліджувалися докази; пояснення було запропоновано надати лише після складення постанови); оскаржена постанова складена з порушенням ст. 283 КУпАП (не вказано прізвища особи, яка притягається до відповідальності; відсутній опис обставин, установлених під час розгляду справи; не вказано місце вчинення правопорушення; відсутня згадка про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис).

Посилаючись на вищенаведене, позивач просить суд скасувати складену поліцейським сектору реагування патрульної поліції №3 Млинівського відділення поліції Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області Онищуком Р.В. постанову від 20.12.2019 серії БАА №745248 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав з наведених у позовній заяві мотивів, та пояснив, що 20.12.2019 він незаконно був зупинений відповідачем, оскільки порушень не допускав. Зазначив, що викладене у постанові не відповідає дійсності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився повторно, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

18.03.2020р. позивач подав до суду клопотання та просив завершити розгляд справи без нього.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, та надані позивачем докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд установив таке.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно п. 1.3. Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.10 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, нормами КУпАП передбачено спрощений порядок фіксування адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за умов якого протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, при цьому посадова особа має право винести безпосередньо постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно складеної поліцейським сектору реагування патрульної поліції №3 Млинівського відділення поліції Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області Онищуком Р.В. постанови від 20.12.2019 серії БАА №745248, цього дня об 11 год. 25 хв. ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він керуючи транспортним засобом Citroen-С3 д.н.з. НОМЕР_1 20.12.2019 на автомобільній дорозі М-19 порушив вимоги дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія), та п. 8.5.1 Правил дорожнього руху України. Відтак, за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, на водія накладено штраф у розмірі 255,00 грн.

Судом виявлено, що у постанові зазначено інше прізвище, ніж у позивача - « ОСОБА_1 », а не « ОСОБА_1 ». Однак суд погоджується з доводами позивача про те, що постанову було складено саме стосовно нього. До такого висновку суд дійшов з ряду причин. Передусім, у постанові вказано підпис саме позивача, і він це не заперечує. Крім того, наявність оригіналу постанови саме в позивача свідчить про його причетність до складення постанови. Також в постанові зазначено посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 12.02.2008, видане Луцьким ВРЕР ВДАІ. З копії посвідчення водія ОСОБА_1 вбачається, що саме йому видане це посвідчення. Тож суд доходить до висновку, що у постанові невірно зазначено прізвище позивача - « ОСОБА_1 », а не « ОСОБА_1 ».

Зазначена помилка в написанні прізвища не була виправлена самостійно відповідачем. З огляду на це, а також оскільки згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», постанова є виконавчим документом, у якому, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 4 цього закону обов`язково має вказуватися прізвище боржника, то суд в подальшому при цитуванні цієї постанови буде згадувати прізвище, яке у ній вказано.

Даючи правову оцінку обставинам справи та наявним у ній доказам, суд вважає, що оскаржувана постанова не містить посилань на докази вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, а також доказів на спростування обставин, зазначених позивачем в обґрунтування адміністративного позову. Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд зауважує, що крім постанови по справі про адміністративне правопорушення інших доказів, пояснень, свідчень або інших відомостей до постанови, необхідних для вирішення справи про порушення Правил дорожнього руху відповідачем зібрано не було, а сама постанова таких доказів не містить.

До суду відповідачем також не надано доказів вчиненого позивачем правопорушення, а саме відео- чи фото- фіксацію, як і немає згадок про такі докази у оскаржуваній постанові.

Суд погоджується із доводами позивача про те, що при складенні оскаржуваної постанови стороною відповідача було допущено ряд порушень КУпАП та п. 9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Зокрема, не роз`яснено особі, щодо якої розглядалася справа, її прав та обов`язків, про що свідчить відсутній підпис у постанові в графі 8 постанови. Жодних доказів того, що позивачу права були роз`яснені, стороною відповідача не надано.

Крім того, ст. 283 КУпАП встановлює вимоги до змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення, зокрема, передбачає, що постанова повинна містити прізвище особи, стосовно якої розглядається справа; опис обставин, установлених під час розгляду справи; місце вчинення адміністративного правопорушення.

Однак в постанові вказане інше прізвище особи, яка притягається до відповідальності. Також не описано обставин події та в чому конкретно полягали фактичні дії (бездіяльність) позивача, які відповідач вважав такими, що містять склад адміністративного правопорушення. Зазначення в постанові лише порушення вимог дорожньої розмітки 1.1, та п. 8.5.1 Правил дорожнього руху України не дає можливості зрозуміти, яким чином це порушення вчинялося водієм, оскільки зазначені норми не є заборонними приписами, а інформативними. Також не зазначено і місце вчинення правопорушення. Вказівка у постанові на автомобільну дорогу М-19, яка має протяжність понад 500 км, не є належним зазначенням місця скоєння правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Однак цих вимог поліцейським при складенні постанови не було дотримано. Також не було дотримано і положень ст. 252 КУпАП, згідно якої орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», передбачено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Будь-які інші докази, передбачені ст. 251 КУпАП, які б встановлювали наявність адміністративного правопорушення та вину позивача вчиненні правопорушення, в матеріалах справи відсутні. Таким чином, встановлені по справі обставини та досліджені судом докази у їх сукупності свідчать про необґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, згідно з вимогами ч. 2 ст. 71 КАС України належними та допустимими доказами не довів правомірності прийнятого ним рішення.

З огляду на викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови від 20.12.2019 серії БАА №745248 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі слід задовольнити.

Як визначено ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки суд дійшов висновку про необхідність скасування постанови, то в силу п. 3 ч. 1 згаданої вище ст. 293 КУпАП, суд закриває провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 77, 242-246, 255, 286 КАС України, ч. 1 ст. 122, ст.ст. 251, 252, 245, 283, 293 КпАП України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 20.12.2019 серії БАА №745248, складену поліцейським сектору реагування патрульної поліції №3 Млинівського відділення поліції Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області Онищуком Романом Валерійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення в розмірі 255,00 грн. (двісті п`ятдесят п`ять гривень).

Провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду

шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІПН невідомий, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Млинівське відділення поліції Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області (вул. Поліщука, 2, смт Млинів, Млинівський район, Рівненська область, 35100).

Суддя Івасюта Л.В.