Справа № 280/3238/19(2-а/335/1/2020)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2020-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 березня 2020 року м. Дніпросправа № 280/3238/19(2-а/335/1/2020)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу директора Запорізького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» ОСОБА_1

на рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 03 січня 2020 року (суддя Калюжна В.В.) у справі №280/3238/19 (провадження №2-а/335/1/2020) за позовом директора Запорізького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом в якому просив скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення №345 від 20.06.2019р., якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст..152 КУпАП.

В обґрунтування заявлених вимог позивач фактично посилався на те, що вказану постанову відповідачем прийнято без з`ясування усіх обставин справи, за відсутності складу та події адміністративного правопорушення.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 03 січня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду фактично мотивовано тим, що позивач, який є посадовою особою Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», не вживав необхідних заходів щодо утримання в належному стані території із незавершеним будівництвом, чим порушив п.4.3.1, 5.19 Правил благоустрою території міста Запоріжжя, у зв`язку з чим останнього обґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності за ст..152 КУпАП.

Не погодившись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтовано незгодою з висновками суду першої інстанції щодо правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Позивач наполягає на тому, що він не є суб`єктом правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст..152 КУпАП, оскільки до його обов`язків не входить утримання в належному стані території, на якій підприємство не здійснює будівельні роботи. Також позивач зазначає, що він не має жодного відношення а ні до земельної ділянки, на якій знаходиться об`єкт незавершеного будівництва, а ні до будівельної організації, яка повинна була здійснювати будівництво.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін з огляду на його законність і обґрунтованість. Аргументи, які наведені відповідачем у відзиві, фактично є ідентичними підставам, що зазначені в оскаржуваній постанові у справі про адміністративне правопорушення.

Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи із такого.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що постановою № 345 Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради від 20.06.2019 року позивача - директора Запорізького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» ОСОБА_1 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, за невиконання при здійсненні ремонтно-будівельних робіт 11.06.2019 року за адресою: м.Запоріжжя, вул. Історична, 73-а/вул. Алмазна, 25, прибирання наданої під забудову території будівельними відходами, чим було порушено п. 4.3.1, 5.19 Правил благоустрою території міста Запоріжжя, та на нього накладено штраф в сумі 1700 гривень.

Згідно вказаної постанови підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності визначено те, що земельна ділянка, на якій розташована недобудова, належить територіальній громаді. Фонд прийняв недобудову на період будівництва. Відповідно до покладених на нього завдань, Фонд повинен був організувати його добудову шляхом делегування функцій замовника/забудовника/генпідрядника будівельної організації. Фінансування добудови здійснюється за рахунок коштів державного місцевого бюджету, залучення кредитних коштів.

Відповідно до рішення виконкому ЗМР від 23.11.2007 № 480/1 об`єкт недобудови за зазначеною адресою був переданий для завершення будівництва Запорізькому регіональному управлінню державної спеціальної установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» на період будівництва.

Відповідно до акту передачі прийняття від 26.11.2007 року зазначена недобудова була прийнята Фондом для організації її подальшої добудови.

Відповідно до угоди про порядок і умови завершення будівництва від 26.11.2007 року укладеного між комітетом у справі дітей та молоді ЗМР та Фондом, Фонд приймає об`єкт на період будівництва та організовує його добудову, делегуючи функції замовника/забудовника/генпідрядника будівельної організації.

На виконання покладеного обов`язку Фонд уклав договір з ТОВ «Олександрівська будівельна корпорація» 27.11.2007 року, договір № 130. Строк дії договору - до виконання обов`язків.

Відповідно до умов договору Фонд делегує, а будівельна компанія бере на себе зобов`язання виконувати функції замовника/забудовника/генпідрядника будівельної організації.

Будівельна компанія свого обов`язку не виконала, замість недобудови ступеню готовності 7%, наразі є лише куча будівельного сміття, яка загрожує життю та здоров`ю мешканців міста. Крім того, відсутнє огородження, попереджувальні знаки, або будь-які інші написи, що свідчать про небезпеку для оточуючих.

Відповідно до акту від 03.05.2007 року комісією за участю порушника було зафіксовано, що на місці недобудови знаходиться котлован під житловий будинок весь засипаний сміттям із кусків цегли та кусків блоків фундаменту. Відсутній будь-який поверх. Будівельні роботи не ведуться, огорожа не встановлена. З пояснень свідка та представника районної адміністрації вбачається, що ніяких заходів реагування вони не вживали.

Контроль з боку Фонду за виконанням умов договору не здійснюється, в тому числі за період перебування порушника на посаді директора Фонду.

Крім того, згідно з інформацією Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ТОВ «Олександрівська будівельна корпорація» 07.09.2016 року припинена.

Відповідно до ст. 609 ЦК України зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи.

Встановлено, що іншого договору з будь-якою іншою будівельною компанією Фондом не укладено. Об`єкт недобудови Фондом власнику не повернуто, а отже відповідальність та обов`язок його добудови має здійснюватись Фондом.

Встановлено, що за адресою АДРЕСА_1 знаходиться об`єкт незавершеного будівництва. Місце робіт не огороджено, територія захаращена будівельними відходами.

З цих підстав Комісією зроблено висновок про те, що сукупність виявлених обставин дає підстави вважати, що в діях директора Запорізького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ст..152 КУпАП, як відповідальної особи за організацію добудови.

Правомірність та обґрунтованість постанови у справі про адміністративне правопорушення є предметом спору, який передано на вирішення суду.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Відповідно до ст..152 КУпАП порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері благоустрою.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Суб`єкт адміністративного проступку - як громадяни, так і посадові особи.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі умислу, так й у формі необережності.

Із оскаржуваної постанови вбачається, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил благоустрою.

Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів і спрямований на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини визначаються Законом України «Про благоустрій населених пунктів».

Згідно із ст..1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Відповідно із ч.2 ст.18 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» підприємства, установи та організації у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані:

1) утримувати в належному стані об`єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у ї

2) власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою території населеного пункту прилеглу до цих об`єктів територію;

3) утримувати в належному стані закріплені за ними на умовах договору з балансоутримувачем об`єкти благоустрою (їх частини);

4) усувати на закріплених за ними об`єктах благоустрою (їх частинах) за власний рахунок та в установлені строки пошкодження інженерних мереж або наслідки аварій, що сталися з їх вини;

5) усувати на закріплених за ними об`єктах благоустрою (їх частинах) наслідки надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру в установленому порядку;

6) проводити згідно з планами, затвердженими органами державної влади, органами місцевого самоврядування, інвентаризацію та паспортизацію закріплених за ними об`єктів благоустрою (їх частин), що здійснюються у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства;

7) у процесі утримання об`єктів благоустрою (їх частин) дотримуватися відповідних технологій щодо їх експлуатації та ремонту, регулярно здійснювати заходи щодо запобігання передчасному зносу об`єктів, забезпечення умов функціонування та утримання їх у чистоті й належному стані;

8) відшкодовувати збитки та іншу шкоду, завдану ними внаслідок порушення законодавства з питань благоустрою та охорони навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, установлених законодавством України;

9) допускати на об`єкти благоустрою, що перебувають у їх власності або користуванні, аварійно-рятувальні та інші служби для здійснення заходів щодо запобігання і ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Отже, з огляду на диспозицію ст..152 КУпАП, положення Закону України «Про благоустрій населених пунктів», можливо дійти висновку про те, що посадові особи підприємств (у тому числі їх керівники) можуть бути суб`єктом правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст..152 КУпАП.

В той же час у спірному випадку встановлено, що земельна ділянка, на якій знаходиться об`єкт незавершеного будівництва, не перебуває у власності чи користуванні Запорізького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» (далі Фонд). Об`єкт незавершеного будівництва не є власністю Фонду. Фонд не здійснював та не здійснює будівництво об`єкту.

У свою чергу, рішення та акти, які приймалися (видавалися) Запорізькою міською радою та на які посилається відповідач в оскаржуваній постанові, не свідчать про покладення обов`язку на Фонд щодо належного утримання земельної ділянки (території будівництва).

При цьому з оскаржуваної постанови вбачається, що фактично вина позивача полягає у тому, що останнім не здійснюється контроль за виконанням договору про будівництво, який укладено ТОВ «Олександрівська будівельна корпорація».

В той же час у самій постанові зазначено, що ТОВ «Олександрівська будівельна корпорація» з 07.09.2016р. ліквідовано як юридичну особу.

З цього приводу відповідач у постанові також вказує на те, що оскільки після ліквідації ТОВ «Олександрівська будівельна корпорація» Фондом іншого договору укладено не було, то саме Фонд несе відповідальність та обов`язок добудувати зазначений об`єкт нерухомості.

Але в оскаржуваній постанові також зазначено, що фінансування добудови здійснюється за рахунок коштів державного місцевого бюджету, залучення кредитних коштів.

Тобто, зробивши висновок про обов`язок Фонду добудувати об`єкт нерухомості, відповідач не встановив того, чи взагалі виділялися органом місцевого самоврядування кошти на таке будівництво, а відповідно і на належне утримання території будівництва.

Отже за встановлених обставин не можливо стверджувати про правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст..152 КУпАП, оскільки встановлені обставини справи не дають підстав для висновку про те, що позивач, як посадова особа Фонду, допустив порушення правил благоустрою на території об`єкта незавершеного будівництва.

З цих підстав суд апеляційної інстанції вважає за необхідне оскаржувану постанову у справі про адміністративне правопорушення визнати неправомірною та скасувати, а провадження в адміністративній справі закрити.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу директора Запорізького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 03 січня 2020 року у справі №280/3238/19 (провадження №2-а/335/1/2020) - скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення №345 від 20.06.2019р., прийняту Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Запорізької міської ради - визнати неправомірною та скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно директора Запорізького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» ОСОБА_1 за ст.152 КУпАП - закрити.

Постанова суду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 31.03.2020р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк