Справа № 140/2205/20
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2020-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2020 року ЛуцькСправа № 140/2205/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Мачульського В.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області, третя особа) про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження № 61023739 від 10.02.2020.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Трофимюком П.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом № 1179 2019 від 03.12.2019.

Позивач не погоджується із вказаною постановою, вважає, що вона підлягає скасуванню з тих підстав, що ГУ ПФУ у Волинській області не виконало рішення суду щодо зарахування йому до спеціального (пільгового) страхового стажу за Списком № 1, періоди роботи за грудень 2010 року та з 01.04.2017 по 31.05.2019, безпідставно віднесло до загального стажу, а державний виконавець проігнорував невірне зарахування його стажу та закрив виконавче провадження. Просив суд скасувати постанову серії ВП № 61023739 від 10.02.2020, винесену державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Трофимюком Павлом Володимировичем про закінчення виконавчого провадження (а.с.1-5)

Ухвалою судді від 05.03.2020 позовну заяву залишено без руху, в зв`язку з несплатою позивачем судового збору в сумі 840,00 грн (а.с.15).

17.03.2020 року на виконання вимог вищевказаної ухвали позивачем подано до суду заяву про відкриття провадження у справі та надано квитанцію про сплату судового збору (а.с.17-18).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 23.03.2020 відкрито провадження у справі, залучено у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Головне Управління пенсійного фонду у Волинській області та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін з урахуванням параграфу 2 глави 11 розділу II КАС України. Судове засідання призначено на 10:30 27 березня 2020 року (а.с.21-22).

Відповідач у відзиві на позовну заяву вказує на те, що виконавчий лист № 1179 2019 виданий Волинським окружним адміністративним судом виконано. Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області проведено 18.11.2019 перерахунок пенсії позивачу з 07.06.2019 та надано відповідний лист. Доплата, нарахована за рішенням суду за період з 07.06.2019 по 31.11.2019 в розмірі 1411,84 виплачена ОСОБА_1 в грудні 2019 року, тому державним виконавцем відповідно до вимог пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» прийнято рішення про закінчення виконавчого провадження. Вважає, що позивач у позовній заяві безпідставно послався на зарахування періодів роботи до спеціального (пільгового) стажу, оскільки у виконавчому листі відсутні посилання про віднесення вищевказаних періодів до спеціального страхового стажу. Просив у задоволенні позову відмовити повністю (а.с.30-31).

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області 26.03.2020 подано до суду пояснення, щодо позову, в якому зазначають, що вважають позовні вимоги безпідставними та такими, що підлягають до задоволення, оскільки до відкриття виконавчого провадження управління добровільно виконало рішення суду по справі №140/2191/19, зокрема до страхового стажу позивача зараховано періоди роботи за грудень 2010 року та з 01.04.2017 по 31.05.2019 та проведено перерахунок пенсії позивачу починаючи з 07.06.2019. Нарахована доплата виплачена позивачу у грудні 2019 року. Просить суд відмовити позивачу в задоволенні адміністративного позову повністю (а.с.44-45).

У судове засідання позивач не прибув, листом від 27.03.2020 повідомив суд про неможливість з`явитись на засідання суду (а.с.50).

Представник відповідача у судове засідання не прибув, у поданому відзиві на позовну заяву просив суд проводити розгляд справи без участі представника відповідача (а.с.31).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ГУ ПФУ у Волинській області на розгляд справи не з`явилось, звернулось до суду з заявою про розгляд справи у відсутності представника ГУ ПФУ у Волинській області (а.с.41).

Відповідно до вимог частини 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд проводить розгляд справи у відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення з наступних мотивів та підстав.

Так, частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Судом встановлено, що 09.01.2020 ОСОБА_1 звернувся до Головного територіального управління юстиції у Волинській області з заявою про примусове виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду у справі №140/2191/19 подавши виконавчий лист № 1179 2019 від 03.12.2019.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 21.01.2020 № 61023739 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа, виданого Волинським окружним адміністративним судом від 03.12.2019 за №1179 2019, про зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи за грудень 2010 року та з 01.04.2017 по 31.05.2019 у ВП «Шахта «Бужанська» ДП «Волигньвугілля» та здійснити перерахунок та виплату пенсії з врахуванням даного страхового стажу з 07.06.2019 (а.с.10).

10.02.2020 державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Трофимюк П.В. виніс постанову про закінчення виконавчого провадження № 61023739 (а.с.11).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частинами першою та другою статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до частин другої та четвертої статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII (далі - Закон України №1404-VIII) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 15 Закону України №1404-VIII сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1 Закону України №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (частина п`ята статті 26 Закону № 1404-VIII).

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. У випадках, передбачених пунктами 1 - 3, 5 - 7, 9 - 12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав (частина третя статті 39 Закону № 1404-VIII).

Положеннями частини першої статті 40 Закону України №1404-VIII визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Суд зазначає, що згідно виконавчого листа Волинського окружного адміністративного суду від 03.12.2019 № 1179 2019 суд вирішив зобов`язати ГУ ПФУ у Волинській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи за грудень 2010 року та з 01.04.2017 по 31.05.2019 ВП «Шахта «Бужанська» ДП «Волигньвугілля» та здійснити перерахунок та виплату пенсії з врахуванням даного страхового стажу з 07.06.2019 (а.с.9).

Так, з аналізу даного виконавчого листа вбачається, що Волинський окружний адміністративний суд було зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області зарахувати спірні періоди роботи позивача саме до страхового стажу, а не до спеціального (пільгового) стажу, як стверджує позивач.

Відповідно до листа ГУ ПФУ у Волинській області від 04.02.2020 за №0300-0302-5/622 вбачається, що пенсійний фонд повідомив, державного виконавця, що рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15.08.2019 №140/2191/19 виконано в добровільному порядку. Управлінням 18.11.2019 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з 07.06.2019. Нарахована доплата з 07.06.2019 по 31.11.2019 у розмірі 1411,84 грн. виплачена в грудні 2019 року (а.с.32-33).

З роздруківки підсистеми ІКІС ПФУ призначення та виплати пенсії ОСОБА_1 вбачається, що ГУ ПФУ у Волинській області зараховано до страхового стажу позивача періоди роботи за грудень 2010 року та з 01.04.2017 по 31.05.2019 та здійснено перерахунок та виплату пенсії з врахуванням даного страхового стажу з 07.06.2019 (а.с.46-48).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вказаними доказами підтверджено фактичне виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15.08.2019 у справі №140/2191/19.

Таким чином, станом на момент закінчення виконавчого провадження №61023739 на 10.02.2020 ГУ ПФУ у Волинській області в повному обсязі виконало рішення суду в частині здійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з врахуванням вказаного страхового стажу з 07.06.2019.

У відповідності до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що відповідачем проігноровано норми Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», відповідно до якого позивач мав би отримувати пенсію у розмірі 80 відсотків моєї заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, оскільки на державного виконавця Законом України №1404-VIII не покладено обов`язок перевіряти, правильність зарахування стягувачу його стажу роботи боржником, а саме віднесення його до загального стажу, чи до спеціального (пільгового) стажу за Списком №1 у виконавчому провадженні.

В свою чергу суд звертає увагу на те, що в рішенні Волинського окружного адміністративного суду від 15.08.2019 у справі №140/2190/19 ні в описовій, ні в резолютивній частині рішення суду не зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області зарахувати ОСОБА_1 періоди його роботи за грудень 2010 року та з 01.04.2017 по 31.05.2019 у ВП «Шахта «Бужанська» ДП «Волигньвугілля» до спеціального (пільгового) стажу (а.с.38-40).

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень виконав покладений на нього обов`язок та обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються оскаржувана постанова, а позивач не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

За вказаних обставин суд дійшов висновку, що відповідачем доведено правомірність прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження №61023739 від 10.02.2020, відтак, в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

У зв`язку з відмовою у задоволенні адміністративного позову підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 194, 229, 243, 245, 246, 268, 271, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження №61023739 від 10.02.2020 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий

Суддя В.В. Мачульський