Справа № 643/1114/20
Суддя: Майстренко О. М.
Дата ухвалення: 2020-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 643/1114/20
Провадження № 2-а/643/84/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2020 року Московський районний суд Харківської області в складі: головуючого судді Майстренко О.М., за участю секретаря судового засідання - Постульга О.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого сержанта поліції поліцейського батальйону № 4 роти № 5 Управління патрульної поліції в Харківській області Сабліна Романа Станіславовича про визнання протиправними дій та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до старшого сержанта поліції поліцейського батальйону № 4 роти № 5 Управління патрульної поліції в Харківській області Сабліна Р.С. в якому просить визнати дії поліцейського 5 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області старшого сержанта поліції Сабліна Романа Станіславовича протиправними та скасувати постанову старшого сержанта поліції поліцейського батальйону № 4 роти № 5 Управління патрульної поліції в Харківській області Сабліна Р.С. серія ЕК №2007160 від 22 січня 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 гривен.

В обґрунтування позову посилається на те, що постановою старшого сержанта поліції поліцейського батальйону № 4 роти № 5 Управління патрульної поліції в Харківській області Сабліна Р.С. серія ЕК №2007160 від 22 січня 2020 року ОСОБА_1 п ритягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривен.

Позивач вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною виходячи з наступного під час зупинки транспортного засобу відповідач застосував до позивача превентивний заход, передбачений підп. 4 п.1 ст.31 Закону України про Національну поліцію, але в супереч п.2 ст. 31 Закону України про Національну поліцію не довів до позивача про причини застосування до нього превентивних заходів, а також не довів до його відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи, чим порушив вимоги п.1 ст. 8 Закону України про Національну поліцію. Тобто вже сама зупинка транспортного засобу була протизаконна. До початку розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідач продемонстрував позивачу відеозапис, який був зроблений в неавтоматичному режимі самим відповідачем та нібито містив зображення правопорушення, яке скоїв позивач. Зробленим відеозаписом відповідач порушив вимоги п.1 ст.40 Закону України про Національну поліцію, в який говориться «Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні». А також порушив вимоги п. 1 ст. 8. Закону України про Національну поліцію, в який говориться «Поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.». Відеозапис, зроблений в неавтоматичному режимі, неможливо використовувати як доказ по справі оскільки відповідно до ч. 1 ст. 74 КАС України, докази, одержані з порушенням закону.

На відеозапису, який продемонстрував відповідач, неможливо ідентифікувати транспортний засіб, який перетинає перехрестя, за індивідуальним реєстраційним знаком (номером), оскільки відеозапис зроблений у боковій проекції транспортного засобу і під час нібито здійснення адміністративного правопорушення номер на відеозапису не відображено. Відповідач стверджував, що після фіксації нібито правопорушення він вирушив на авто за нібито правопорушником і побачив транспортний засіб позивача, та припустив, что це саме той транспортний засіб, який нібито здійснив правопорушення. Також на відеозапису не відображено який сигнал світлофору горить транспортному засобу, який перетинає перехрестя.

Відповідач порушив вимоги п. З ст. 278 КУпАП, а саме не сповістив позивача про час та місце розгляду справи, порушив вимоги п. 5 ст. 278 КУпАП, а саме не з`ясував чи є у позивача клопотання, та чи підлягають вони задоволенню, не з`ясував чи мали місце обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення, чим порушив вимоги ст. 247 КупАП, постанова не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, як того вимагає абзац 3 ст. 283 КУпАП , не містить відомості про порядок оскарження адміністративного стягнення, як того вимагає абзац 3 ст. 283 КУпАП. Позивач вважає, дії старшого сержанта поліції поліцейського батальйону № 4 роти № 5 Управління патрульної поліції в Харківській області Сабліна Р.С. протиправними та постанова старшого сержанта поліції поліцейського батальйону № 4 роти № 5 Управління патрульної поліції в Харківській області Сабліна Р.С. серія ЕК №2007160 від 22 січня 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 гривен є незаконною та підлягає скасуванню.

Позивач наддав суду заяву, в якій просив розглядати справу в його відсутність, на підставі наявних в матеріалах справи документах .

Відповідач в судове засідання не з`явився, від відповідача до суду письмового відгуку та заперечень на позов не надходило.

Відповідно до ч.1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕК №2007160 від 22 січня 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 гривен.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.ст.72, 73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем суду не надано жодних доказів на спростування посилань позивача , а також не надходило жодних клопотань про їх витребування чи допит будь-яких свідків.

За приписами п.3 ч.1 ст.288 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями. Встановленими цим Кодексом.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний, має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідачем всупереч вказаному вище на спростування пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не було вказано в постанові жодних достатніх, належних та допустимих доказів, а тому така постанова не може вважатись обґрунтованою.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про відсутність належних та достатніх доказів для констатування факту порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху, відповідно і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

В іншій частині позову суд відмовляє, за безпідставністю, оскільки нормами адміністративного судочинства за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, в повноваження місцевого загального суду не входить визнання дій незаконними та противоправними.

На підставі ст.ст. 245, 251, 258, 268, 285 КУпАП, керуючись ст.ст. 4,8,9,14,19,72,77, 90, 94, 159, 160-163 ,171-2 , 246, 250, 286 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 -частково задовольнити.

Скасувати постанову старшого сержанта поліції поліцейського батальйону № 4 роти № 5 Управління патрульної поліції в Харківській області Сабліна Р.С. серія ЕК №2007160 від 22 січня 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 гривен.

В іншій частині позову -відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Майстренко О.М.