Справа № 587/232/20
Суддя: Степаненко О. А.
Дата ухвалення: 2020-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 587/232/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2020 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., за участю секретаря судового засідання Токаревої В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора 1 батальйону роти № 4 Управління патрульної поліції в Сумській області лейтенанта поліції Бондаря Ярослава Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне праовпорушення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора 1 батальйону роти № 4 Управління патрульної поліції в Сумській області лейтенанта поліції Бондаря Я.В. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне праовпорушення. В обґрунтування своїх вимог послався на те, що 31 січня 2020 року близько 18-00 год. він, керуючи автомобілем АЗЛК 2140, д.н. НОМЕР_1 , рухаючись в м. Суми по вул. Ковпака, виявив, що на його автомобілі вийшли з ладу зовнішні світлові прилади світла фар, тому він вирішив продовжити рух до найближчого СТО для здійснення їх ремонту. Однак, через декілька хвилин був зупинений працівниками патрульної поліції, після чого відносно нього була складена постанова за ст. 122 ч. 2 КУпАП за те, що він керував автомобілем в темну пору доби без увімкненого ближнього світла фар. Вважав, що відповідач притягнув його до відповідальності не за тією статтею КУпАП, оскільки в даному випадку світлові пристрої були несправні, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 121 КУпАП. Крім того, порушено його право на захист. Просив скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності.

В судове засідання позивач не з`явився, в своїй заяві просив слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав.

Відповідач для розгляду справи до суду не з`явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

У відповідності з положеннями статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приписами ч. 2 ст. 33 КУпАП встановлено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Судом встановлено, що 31 січня 2020 року відповідач склав відносно позивача постанову про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП, згідно якої 31 січня 2020 року о 18 год. 09 хвилин в м. Суми по вул. Ковпака 14 він керував ТЗ АЗЛК 2140, д.н. НОМЕР_1 без увімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив п. 19.1 а ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. У зв`язку з допущеним позивачем адміністративним правопорушенням працівником органу Національної поліції була винесена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в доход держави в розмірі 425 гривень.

Зазначені обставини підтверджуються копією постанови про адміністративне правопорушення від 31.01.2020 року (арк.с.7).

Разом з тим, позивач факт вчинення правопорушення категорично заперечує, пояснюючи, що Правил дорожнього руху не порушував, так як він, виявивши технічну несправність, рухався до найближчого СТО для її усунення, коли був зупинений працівниками поліції. Крім того, порушення, за яке на нього складено постанову за ч. 2 ст. 122 КУпАП не відповідає дійсності, оскільки в даному випадку світлові пристрої були несправні, за що передбачена відповідальність за ч. 1ст. 121 КУпАП. Поліцейський не взяв до уваги його пояснення. Також при розгляді справи поліцейський не роз`яснив йому його права та обов`язки, не надав можливості скористатися юридичною допомогою, не дослідив обставини, які пом`якшують і обтяжують відповідальність.

У відповідності з положеннями статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Стаття 251 із змінами, внесеними згідно з Указами ПВР N 1369-12від 29.07.91, N 1818-12 від 15.11.91; Законом N 586-VI (586-17) від 24.09.2008.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Отже, суду не надано безперечних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 , тому справу необхідно закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України, тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а оскаржувана постанова - скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 246, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ч. 2 ст. 122 КпАП України, суд

В И Р І Ш И В :

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2049727, винесену 31 січня 2020 року інспектором 1 батальйону роти № 4 Управління патрульної поліції в Сумській області лейтенантом поліції Бондарем Ярославом Володимировичем стосовно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень, закривши провадження у справі на підставі п.1. ч.1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного судучерез Сумський районний суд Сумської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А.Степаненко