Справа № 140/942/20
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2020-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2020 року ЛуцькСправа № 140/942/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ксензюка А. Я.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся в суд із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області) та з врахуванням заяви про уточнення позовних просить: визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії №36 від 11 січня 2020 року; зобов`язати призначити пенсію за віком особі, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС зі зниженням пенсійного віку на 5 років з 03 січня 2020 року (моменту подання заяви) (а.с.1-2, 77).

В обґрунтування позову зазначив, що є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1988 році та 03 січня 2020 року він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Проте рішенням відповідача №36 від 11 січня 2020 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії з підстав неподання відповідних документів про період участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС, в зв`язку з чим неможливо визначити відсутності необхідного страхового стажу та підтверджуючих довідок про перебування в зоні Чорнобильської АЕС.

Позивач вважає таке рішення протиправним, оскільки єдиним документом, що підтверджує статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом України від 28 лютого 1991 року №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон №796-XII), зокрема, на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Крім посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС серії НОМЕР_1 , участь позивача в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС підтверджена також довідкою від 23 листопада 1992 року №12/209, виданою Вільнюською спеціальною середньою школою підготовки начскладу ім. Ю. Барташюнаса МВС СРСР. Також вказує, що досяг 55-річного віку та має страховий стаж 22 роки 4 місяці 15 днів.

Крім того, рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2019 року в справі №140/3163/19, яке набрало законної сили, позивачу відмовлено у призначені пенсії у зв`язку з відсутністю страхового стажу. Поряд з цим, суд детально проаналізувавши документи та пояснення стосовно права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку зазначив, що позивач набув як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС право на пенсію із зниженням пенсійного віку.

З наведених підстав позивач просив задовольнити позов.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2020 року прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), відповідно до частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Згідно із частиною третьою статті 263 КАС України заявами по суті справи є позов та відзив.

У відзиві на позов від 12 березня 2020 року №0300-0802-7/5312 відповідач його вимог не визнав (а.с.23-27). Обґрунтовуючи цю позицію зазначив, що рішенням Луцького об`єднаного управління ПФУ від 12 березня 2020 року №36 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку згідно зі статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за його заявою від 03 січня 2020 року через відсутність підтверджуючих довідок про перебування в зоні Чорнобильської АЕС. Відповідач стверджує, що з наданих позивачем документів на підтвердження факту праці (служби) на територіях радіоактивного забруднення неможливо зробити правильний висновок про його участь у ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС саме в зоні відчуження, оскільки надані копії довідок не відповідають формі довідки, визначеної постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року №122. Разом з тим, відповідач вказує, що позивачем підтверджено необхідний страховий стаж для призначення пенсії відповідно до статті 55 Закону України №796-XII та статті 26 Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З наведених підстав відповідач вважає, що прийняте рішення від 11 січня 2020 року 2019 року №36 відповідає вимогам закону, а тому просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Враховуючи вимоги статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких мотивів та підстав.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1988 році (категорія 3), що стверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 (а.с.4).

03 січня 2020 року позивач звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення йому пенсії за віком як ліквідатору аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с.31). Відповідно до розписки-повідомлення (а.с.31 зворот) позивач до заяви подав документи: трудову книжку НОМЕР_2 ; копію військового квитка НОМЕР_3 ; копію довідки від 23 листопада 1992 року №12/209; копію виписки з диплому НОМЕР_4 ; довідки про участь в ліквідації наслідків Чорнобильської АЕС від 11 січня 2019 року № Р2-80, № Р2-81 за період з 13 березня 1988 року по 15 квітня 1988 року, копію посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС серії НОМЕР_1 .

Рішенням ГУ ПФУ у Волинській області від 27 травня 2019 року №289/3 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с.30). Про прийняте рішення відповідач повідомив позивача листом від 17 січня 2020 року №2369/02-39 (а.с.6-7). У вказаному листі зазначено, що відповідно до пункту 2.1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, посвідчення учасника наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року №122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Також зазначено, що враховуючи всі подані документи, стаж заявника становить 22 роки 4 місяці 15 днів. За висновком органу Пенсійного фонду ОСОБА_1 права на призначення пенсії згідно зі статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не має через відсутність та підтверджуючих довідок про перебування в зоні Чорнобильської АЕС.

Позивач, вважаючи вказане рішення протиправним, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Рішення відповідача як суб`єкта владних повноважень, що є предметом даного позову, підлягає оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Стаття 46 Конституції України гарантує право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України від 09 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV; тут і надалі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України від 28 лютого 1991 року №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон №796-XII; тут і надалі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Статтею 10 Закону №796-XII передбачено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

За приписами статті 55 Закону №796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу. Так учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, мають право на пільгову пенсію із зменшенням пенсійного віку на 10 років; які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів - на 8 років, а учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 10 до 14 календарних днів, у 1988 році не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році мають право на пільгову пенсію із зменшенням пенсійного віку на 5 років.

Згідно з абзацом дев`ятим підпункту 5 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1), документами, які засвідчують особливий статус особи є: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року №122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону №796-XII).

Зміст наведених вище норм дає підстави для висновку, що право на зменшення пенсійного віку мають особи, які в установленому законом порядку набули статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та працювали визначену кількість днів у зоні відчуження. Перелік документів, що підтверджують участь особи у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, не обмежується лише довідкою за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року №122, а такий факт може бути підтверджений будь-якими первинними документами, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Суд звертає увагу, що відповідно до частини третьої статті 65 Закону №796-XII документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користуватися пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».

Згідно із частиною першою статті 15 Закону №796-XII підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами. В свою чергу, довідки про період проживання, роботи (служби) з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення є лише підставою для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Так відповідно до пункту 5 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року №51 (чинного на момент видачі позивачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, далі - Порядок №51), учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з 1 липня 1986 року до 31 грудня 1986 року від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 1 до 14, у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або на їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році видаються відповідні посвідчення зеленого кольору, серія А. В пункті 10 Порядку уточняється на підставі яких документів видається посвідчення. Зокрема, встановлено, що посвідчення видаються учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів: а) посвідчення про відрядження в зону відчуження; б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження; в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту).

З наведеного слідує, що єдиним документом, що підтверджує статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом №796-ХІІ, зокрема, на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 10 червня 2019 року у справі №132/271/17 та від 11 вересня 2019 року у справі №205/8713/16-а а враховується при вирішенні цієї справи в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України, згідно якої при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного суду.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 11 березня 2016 року Волинською обласною державною адміністрацією було видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1988 році 3 категорії серії НОМЕР_1 , що свідчить про факт роботи (служби) у зоні відчуження у відповідний період та протягом необхідної кількості днів. Крім того, участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС позивач підтверджував довідкою від 23 листопада 1992 року №12/209, виданою Вільнюською спеціальною середньою школою підготовки начскладу ім. Ю. Барташюнаса МВС СРСР з посиланням на підставу відрядження - наказ від 01 березня 1988 року №25 (а.с.5). Зі змісту цієї довідки, слідує, що сержант внутрішньої служби ОСОБА_1 в період з 13 березня 1988 року по 15 квітня 1988 року брав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у збірному загоні №1, село Тешків Норовлянського району.

Разом з тим, право ОСОБА_1 на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII на підставі зазначених документів, досліджувалося Волинським окружним адміністративним судом під час розгляду справи № 140/3136/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2019 року в справі № 140/3136/19, яке набрало законної сили, відмовлено в задоволені позову (а.с.11-17). При цьому, як слідує із вказаного рішення, позивач набув як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС право на зниження пенсійного віку, однак не маючи передбаченого статтею 26 Закону №1058-IV необхідного для призначення пенсії за віком страхового стажу, не набув право на її призначення.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено право ОСОБА_1 як учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на зниження пенсійного віку на підставі поданих документів (посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1988 році 3 категорії серії НОМЕР_1 та довідки від 23 листопада 1992 року №12/209, виданої Вільнюською спеціальною середньою школою підготовки начскладу ім. Ю. Барташюнаса МВС СРСР з посиланням на підставу відрядження - наказ від 01 березня 1988 року №25), тому факт підтвердження позивачем періодів роботи (служби), населеного пункту, де особою виконувались роботи під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є доведеним і доказуванню не підлягає, в зв`язку з чим протилежні доводи відповідача не можуть бути прийняті судом до уваги.

Разом з тим, зазначена підстава була єдиною для прийняття спірного рішення про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком особі, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС зі зниженням пенсійного віку на 5 років за його заявою від 11 січня 2020 року №36, оскільки відповідач не заперечує наявність у позивача страхового стажу у необхідному розмірі, а саме 22 роки 04 місяці 15 днів при необхідних 22 років.

Відповідно до положень статті 55 Закону №796-XII умовами надання пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку є: досягнення особою пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону №1058-IV, який зменшується на відповідну кількість років; наявність відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Як визначено частиною першою статті 26 Закону №1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років. Ці положення підлягають застосуванню, оскільки позивач із заявою про призначення пенсії звернувся 03 лютого 2020 року.

З урахуванням тієї обставини, що позивач відповідно до довідки від 23 листопада 1992 року №12/209 брав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 13 березня 1988 року по 15 квітня 1988 року (умова, визначена абзацом четвертим пункту 1 статті 55 Закону №796-XII, щодо участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не менше 30 календарних днів виконується), то це дає підстави для зменшення йому пенсійного віку на 5 років та страхового стажу на 5 років. Тобто, у випадку із позивачем для призначення пенсії у 2020 році його пенсійний вік має становити 55 років та страховий стаж 22 роки. Позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , досяг віку 55 років 03 січня 2019 року та у його страховий стаж становить 22 роки 04 місяці 15 днів.

Відповідно до частини першої статті 45 Закону № 1058-ІV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно із частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Повноваження суду при вирішенні справи визначені статтею 245 КАС України. Як встановлено частиною другою вказаної статті, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд вважає, що відповідач протиправно відмовив позивачу у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку на 5 років відповідно до статті 55 Закону №796-XII.

Відтак, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 840,80 грн., сплачений згідно з квитанцією від 20 лютого 2020 року.

Керуючись статтями 139, 243, 245, 246, 255, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 від 11 січня 2020 року №36.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22-В, ідентифікаційний код 13358826) призначити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) пенсію за віком, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС зі зниженням пенсійного віку на 5 років з 03 січня 2020 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22-В, ідентифікаційний код 13358826) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Я. Ксензюк