Справа № 640/7806/19
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2020-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2020 року м. Київ № 640/7806/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Катющенка В.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до про Департаменту захисту економіки Національної поліції України визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання поновити на службі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 11.03.2019 № 22;

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 29.03.2019 № 288;

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 29.03.2019 № 87 о/с;

- зобов`язати Департамент захисту економіки Національної поліції України поновити позивача на службі в поліції зокрема на раніше займаній посаді заступника начальника міжрайонного відділу № 1 (м. Бровари) Управління захисту економіки в Київській області ДЗЕ НП України;

- стягнути з Департаменту захисту економіки Національної поліції України на користь позивача середню заробітну плату за період вимушеного прогулу;

- стягнути з Департаменту захисту економіки Національної поліції України на користь позивача моральну шкоду у розмірі 70 мінімальних заробітних плат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що викладені факти у висновку службового розслідування щодо невиходу позивачем на службу без поважних причин не відповідають дійсності, оскільки складені акти відсутності позивача на робочому місці в кабінетах знаходження Бориспільського ВП та Броварського ВП в Київській області жодним документом не визначені як робочі місця останнього і використовуються виключно за необхідності при проведенні оперативної роботи або в разі допиту осіб за дорученням слідчого-процесуального керівника. Звертає увагу, що посадовою інструкцією позивача не визначено місце фактичного несення служби, але визначається, що територія оперативного обслуговування позивача охоплює адміністративні межі Броварського, Бориспільського, Переяслав-Хмельницького, Баришівського, Згурівського, Яготинського районів, міст Бровари, Бориспіль, Переяслав-Хмельницький, Березань, Яготин, Славутич, та останній повинен ініціативним пошуком аналізувати стан та тенденції вчиняємих економічних злочинів за спрямованістю на попередження протиправної діяльності у сфері використання бюджетних коштів. Зазначає, що службове розслідування призначено особою, не наділеною відповідними правами та звільнення відбулось з порушенням чинного законодавства України, від позивача не отримано пояснення по даному факту. Вважає, що у ході проведення службової перевірки на видання наказу про призначення службового розслідування від 11.03.2019 № 22, посилання на наказ Національної поліції України від 04.10.2018 № 929 є неправомірним, оскільки Управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки не є територіальним підрозділом юридичної особи так як суперечить нормам законодавства по створенню та реєстрації відокремлених підрозділів. Вважає, що позивачем здійснювався вихід на службу та виконанням покладених на останнього посадових обов`язків відповідно до попереднього узгоджених планів оперативних заслуховувань відділу. Пояснив, що відповідно до раніше узгодженого відділом плану роботи в період часу з 11.03.2019 по 13.03.2019 та впродовж всього робочого тижні після 14:00 позивач перебував в Бориспільському та Переяслав-Хмельницькому районах, де, зокрема, аналізував стан виконаних робіт по асфальтуванню шляхового полотна суб`єктами господарювання за бюджетні кошти. Зазначив, що 11.03.2019 позивач перебував у Бориспільській місцевій прокуратурі, 12.03.2019 - був присутнім під час прийму громадян заступником Міністра юстиції, 13.03.2019 - здійснював аналіз планованих питань, що мали розглядатись на 54 позачерговій сесії Бориспільської міської ради. Стверджує, що в ці дні не отримував жодних дзвінків від безпосереднього керівництва. При цьому, звертає увагу, що не може вважатись прогулом відсутність на робочому місці за відсутності факту залишення місця розташування підприємства. Враховуючи, що позивач перебував на території оперативного обслуговування, вважає безпідставними висновки відповідача та відсутність у останнього правових підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Ухвалою суду від 13.05.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

05.06.2019 до суду від представника відповідача Андрущенко А.А. надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого остання просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Пояснила, що службове розслідування за фактом невиходу на службу ОСОБА_1 у період з 11.03.2019 по 13.03.2019 та невиконання ним у цей період службових обов`язків проведено в межах наданих повноважень та з дотриманням нормативно визначеної процедури. Звернула увагу, що позивачем до позовної заяви не додано ні раніше узгоджений відділом план роботи, ні копії відповідних доручень, які нібито він виконував у цей період, як і не надано підтвердження надходження таких доручень до управління, а також того, хто і коли доручав йому виконання цих доручень, не вказує на результати їх виконання та не надав підтвердження звітування про їх виконання перед своїм керівництвом. Натомість, за результатами службового розслідування встановлено факти, які спростовують доводи позивача, покладені в обґрунтування позову. Звернула увагу, що ОСОБА_1 відмовився від надання пояснень у ході службового розслідування, що зафіксовано відповідним актом. Наголошує на тому, що позивачеві не доручалось виконання роботи, про яку останній зазначає у позові, а згідно пояснень безпосереднього керівника останнього у ОСОБА_1 були відсутні на виконанні будь-які матеріали або вхідна кореспонденція. Також звернула увагу, що надана позивачем роздруківка з системи "Мій Київстар" не містить номеру, за яким здійснювались витрати згідно з роздруківкою. За наведених обставин вважає, що звільнення позивача відбулось з дотриманням вимог чинного законодавства, а позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Ухвалою суду від 11.06.2019 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та виклик свідка.

13.06.2019 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій останній акцентував увагу на тому, що начальник УЗЕ в Київській області не наділений правами, визначеними наказом Національної поліції України № 929 від 04.10.2018 щодо проведення службових перевірок. Звертає увагу, що відповідачем не надано суду жодного документа, за яким за позивачем закріплюється робоче місце за адресою: АДРЕСА_1 та погодинний графік знаходження в зазначеному кабінеті, а також яким чином позивач повинен виконувати посадові інструкції з оперативного обслуговування Броварського, Бориспільського, Переяслав-Хмельницького, Баришівського, Згурівського, Яготинського районів, міст Бровари, Бориспіль, Переяслав-Хмельницький, Березань, Яготин, Славутич, якщо судячи з логіки відповідача позивач повинен щоденно перебувати в кабінеті, який навіть не закріплений за останнім.

13.06.2019 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, яке задоволенню не підлягає з огляду на приписи статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України.

30.09.2019 до суду від позивача надійшов лист, у якому останній просить суд врахувати, що постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2019 № 841 ліквідовано Департамент захисту економіки Національної поліції України як юридичну особу публічного права.

Суд не приймає до уваги наведені доводи позивача, позаяк станом на день вирішення даної справи згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Департамент захисту економіки Національної поліції України перебуває у стані припинення.

Також 30.09.2019 до суду від позивача надійшла заява-клопотання, у якій позивач звертав увагу, що відповідачем протиправно не надано йому його посадової інструкції та акцентував увагу суду, що жодним документом, в тому числі його посадовою інструкцією не зазначено безпосереднє робочу місце ОСОБА_1 .

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебував на службі в органах Національної поліції та з 17.02.2017 займав посаду заступника начальника міжрайонного відділу № 1 Управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України.

Наказом Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 29.03.2019 № 288 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" за вчинення дисциплінарних проступків, установлених під час службового розслідування, що викладені у висновку від 25.03.2019 № 2441/39/109/01-2019, керуючись статтями 11, 12, 13, 20 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIIІ, на заступника начальника міжрайонного відділу № 1 (м. Бровари) управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України капітана поліції ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції (а.с. 29-30).

Наказ Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 29.03.2019 № 288 було реалізовано наказом Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 29.03.2019 № 87 о/с (по особовому складу), яким капітана поліції ОСОБА_1 (0017396), заступника начальника міжрайонного відділу № 1 (м. Бровари) управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, з 01.04.2019 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Вважаючи, що звільнення відбулось з порушенням його прав, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.07.2015 N 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон N 580-VIII) Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 7 Закону N 580-VIII під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції.

Поліцейським за будь-яких обставин заборонено сприяти, здійснювати, підбурювати або терпимо ставитися до будь-яких форм катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження чи покарання.

У разі виявлення таких дій кожен поліцейський зобов`язаний негайно вжити всіх можливих заходів щодо їх припинення та обов`язково доповісти безпосередньому керівництву про факти катування та наміри їх застосування. У разі приховування фактів катування або інших видів неналежного поводження поліцейськими керівник органу протягом доби з моменту отримання відомостей про такі факти зобов`язаний ініціювати проведення службового розслідування та притягнення винних до відповідальності.

У разі виявлення таких дій поліцейський зобов`язаний повідомити про це орган досудового розслідування, уповноважений на розслідування відповідних злочинів, вчинених поліцейськими.

Пунктами 1-3 частини першої статті 18 Закону N 580-VIII визначено, що поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Згідно з частинами першою, другою статті 19 Закону N 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 15.03.2018 N 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут).

За визначенням частин першої та другої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Пунктами 1, 3, 6, 7, 11 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень.

Згідно з частиною першою статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За визначенням статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до частин першої-третьої статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:

1) зауваження;

2) догана;

3) сувора догана;

4) попередження про неповну службову відповідність;

5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;

6) звільнення з посади;

7) звільнення із служби в поліції.

Наведені норми свідчать про те, що притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності можливе, зокрема, за невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни.

Відповідно до частин другої, третьої статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Статтею 16 Дисциплінарного статуту встановлено, що службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.

До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні, на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) або у відпустці.

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

З матеріалів справи вбачається, що накладенню на позивача дисциплінарного стягнення передувало проведення службового розслідування.

Так, наказом начальника УЗЕ в Київській області ДЗЕ Національної поліції України Нідзельського В.О. від 11.03.2019 № 22 призначено службове розслідування з метою встановлення обставин не прибуття на службу без поважних причин капітана поліції ОСОБА_1 (а.с. 109).

На переконання позивача, начальник УЗЕ в Київській області ДЗЕ Національної поліції України Нідзельський В.О. не є уповноваженою особою у розумінні положень статті 14 Дисциплінарного статуту та не мав права приймати наказ про призначення службового розслідування.

З даного приводу суд вважає необхідним зазначити наступне.

Так, процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначає Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 N 893, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за N 1355/32807 (далі - Порядок N 893).

За визначенням пункту 2 розділу І Порядку N 893:

територіальні органи поліції - головні управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях та місті Києві, а також міжрегіональні територіальні органи Національної поліції України;

уповноважений керівник - Міністр внутрішніх справ України, службова особа поліції, ректор закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, наділені повноваженнями із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

За змістом частин першої-третьої статті 15 Закону N 580-VIII територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання.

Територіальні органи поліції утворює, ліквідовує та реорганізовує Кабінет Міністрів України за поданням Міністра внутрішніх справ України на підставі пропозицій керівника поліції.

Структуру територіальних органів поліції затверджує керівник поліції за погодженням з Міністром внутрішніх справ України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 13.10.2015 N 830 утворено як юридичну особу публічного права Департамент захисту економіки як міжрегіональний територіальний орган Національної поліції.

Наказом Національної поліції України від 06.11.2015 № 1 затверджено структуру Департаменту захисту економіки, яка включає в себе апарат та територіальні (відокремлені) підрозділи, серед яких є управління захисту економіки в Київській області.

У свою чергу, наказом Національної поліції України від 04.10.2018 № 929, у редакції наказу Національної поліції України від 05.03.2019 № 210, затверджено перелік посад керівників Національної поліції України та їх повноважень щодо застосування заохочень і дисциплінарних стягнень.

Відповідно до пункту 5 переліку, затвердженого вказаним наказом, начальники територіальних (відокремлених) підрозділів міжрегіональних територіальних органів Національної поліції, компетенція яких поширюється на одну чи декілька областей, а також м. Київ (за виключенням органів поліції охорони) наділені повноваженнями застосовувати такі види заохочень: дострокове зняття дисциплінарного стягнення, накладеного ними; занесення на дошку пошани, та такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана (а.с. 151-160).

Згідно пункту 1 Розділу ІІ Порядку № 893 службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Указані обставини свідчать про те, що Нідзельський В.О. як керівник територіального (відокремленого) підрозділу міжрегіонального територіального органу Національної поліції наділений повноваженнями застосовувати дисциплінарні стягнення, відповідно уповноважений призначати проведення службових розслідувань.

За наведених підстав, суд вважає необґрунтованими доводи позивача в частині відсутності у начальника УЗЕ в Київській області повноважень щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності та призначення проведення службового розслідування та відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині скасування наказу УЗЕ в Київській області від 11.03.2019 № 22.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.03.2019 начальником УЗЕ в Київській області ДЕЗ Національної поліції України Нідзельським В.О. затверджено висновок службового розслідування, яким зафіксовано порушення капітаном поліції ОСОБА_1 службової дисципліни, а саме: недотримання останнім положень частини першої статті 18, частини першої статті 59 та статті 64 Закону України "Про Національну поліцію", пункту 1 статті 1, статті 21 Дисциплінарного статуту, пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179, наказу Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 15.08.2016 № 393 "Про затвердження внутрішнього розпорядку дня поліцейських, державних службовців та працівників Департаменту", посадових інструкцій, зареєстрованих від 29.08.2018 № 122дск/39/109/01-2018.

За наслідками встановлених обставин, комісією рекомендовано порушити клопотання перед заступником Голови Національної поліції України - начальником Департаменту захисту економіки Національної поліції України дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції (а.с. 133-136).

Позивач стверджує, що висновок службового розслідування не відповідає дійсним обставинам, оскільки відповідно до раніше узгодженого відділом плану роботи в період часу з 11.03.2019 по 13.03.2019 та впродовж всього робочого тижні після 14:00 позивач перебував в Бориспільському та Переяслав-Хмельницькому районах, де, зокрема, аналізував стан виконаних робіт по асфальтуванню шляхового полотна суб`єктами господарювання за бюджетні кошти. Зазначив, що 11.03.2019 позивач перебував у Бориспільській місцевій прокуратурі, 12.03.2019 - був присутнім під час прийму громадян заступником Міністра юстиції, 13.03.2019 - здійснював аналіз планованих питань, що мали розглядатись на 54 позачерговій сесії Бориспільської міської ради. Стверджує, що в ці дні не отримував жодних дзвінків від безпосереднього керівництва. При цьому, звертає увагу, що не може вважатись прогулом відсутність на робочому місці за відсутності факту залишення місця розташування підприємства. Враховуючи, що позивач перебував на території оперативного обслуговування, вважає безпідставними висновки відповідача про не прибуття на службу без поважних причин.

Поряд з цим, з матеріалів справи вбачається, що 11.03.2019 начальником забезпечення діяльності УЗЕ в Київській області в присутності начальника сектору кадрового забезпечення Бориспільського ВП ГУНП в Київській області та начальника сектору моніторингу Бориспільського ВП ГУНП в Київській області при перевірці прибуття на робоче місце особового складу міжрайонного відділу № 1 (м. Бровари) УЗЕ в Київській області ДЗЕ НПУ за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Сергія Камінського, 4 (адміністративна будівля Бориспільського відділу поліції ГУНП в Київській області), 11.03.2019 о 09:00 встановлено факт відсутності на робочому місці капітана поліції ОСОБА_1 за місцем розташування свого робочого кабінету (а.с. 102).

Також 11.03.2019 начальником забезпечення діяльності УЗЕ в Київській області в присутності начальника сектору кадрового забезпечення Бориспільського ВП ГУНП в Київській області та начальника сектору моніторингу Бориспільського ВП ГУНП в Київській області при перевірці прибуття на робоче місце особового складу міжрайонного відділу № 1 (м. Бровари) УЗЕ в Київській області ДЗЕ НПУ за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Сергія Камінського, 4 (адміністративна будівля Бориспільського відділу поліції ГУНП в Київській області), 11.03.2019 з 09:00 до 12:00 встановлено факт відсутності на робочому місці капітана поліції ОСОБА_1 за місцем розташування свого робочого кабінету (а.с. 103).

11.03.2019 інспектором сектору забезпечення діяльності УЗЕ в Київській області в присутності оперуповноваженого міжрайонного відділу № 1 (м. Бровари) УЗЕ в Київській області та слідчого Броварського ВП ГУНП в Київській області була здійснена перевірка контролю робочого часу співробітників міжрайонного відділу № 1 (м. Бровари) УЗЕ в Київській області. 11.03.2019 о 09:00 було встановлено факт відсутності на робочому місці капітана поліції ОСОБА_1 за місцем розташування міжрайонного відділу № 1 (м. Бровари) УЗЕ в Київській області по вул. Я.Мудрого, 24, м. Бровари, Київська область (а.с. 104).

11.03.2019 інспектором сектору забезпечення діяльності УЗЕ в Київській області в присутності начальника міжрайонного відділу № 1 (м. Бровари) УЗЕ в Київській області та слідчого Броварського ВП ГУНП в Київській області була здійснена перевірка контролю робочого часу співробітників міжрайонного відділу № 1 (м. Бровари) УЗЕ в Київській області. 11.03.2019 о 12:00 було встановлено факт відсутності на робочому місці капітана поліції ОСОБА_1 за місцем розташування міжрайонного відділу № 1 (м. Бровари) УЗЕ в Київській області по вул. Я.Мудрого, 24, м. Бровари, Київська область (а.с. 105).

11.03.2019 начальником міжрайонного відділу № 1 (м. Бровари) УЗЕ в Київській області Халамендою І.О. подано рапорт начальнику УЗЕ в Київській області Нідзельському О.О. про те, що 11.03.2019 капітан поліції ОСОБА_1 не з`явився протягом дня на службу, про свою відсутність не попередив, на телефонні дзвінки не відповідав (а.с. 106).

Згідно стройової записки УЗЕ в Київській області станом на 11.03.2019 ОСОБА_1 не прибув на службу без поважних причин (а.с. 107).

Відповідно до стройової записки УЗЕ в Київській області станом на 12.03.2019 ОСОБА_1 не прибув на службу без поважних причин (а.с. 111).

12.03.2019 начальником міжрайонного відділу № 1 (м. Бровари) УЗЕ в Київській області Халамендою І.О. подано рапорт начальнику УЗЕ в Київській області Нідзельському О.О. про те, що 12.03.2019 капітан поліції ОСОБА_1 не з`явився протягом дня на службу, про свою відсутність не попередив, на телефонні дзвінки не відповідав (а.с. 110).

13.03.2019 начальником міжрайонного відділу № 1 (м. Бровари) УЗЕ в Київській області Халамендою І.О. подано рапорт начальнику УЗЕ в Київській області Нідзельському О.О. про те, що 13.03.2019 капітан поліції ОСОБА_1 не з`явився протягом дня на службу, про свою відсутність не попередив, на телефонні дзвінки не відповідав (а.с. 112).

13.03.2019 інспектором сектору забезпечення діяльності УЗЕ в Київській області в присутності начальника міжрайонного відділу № 1 (м. Бровари) УЗЕ в Київській області та оперуповноваженого міжрайонного відділу № 1 (м. Бровари) УЗЕ в Київській області при перевірці прибуття на робоче місце особового складу міжрайонного відділу № 1 (м. Бровари) УЗЕ в Київській області за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Я.Мудрого, 24, 13.03.2019 з 09:00 до 12:30 було встановлено факт відсутності на робочому місці капітана поліції ОСОБА_1 (а.с. 113).

13.03.2019 начальником сектору забезпечення діяльності УЗЕ в Київській області у присутності начальника сектору кадрового забезпечення Бориспільського ВП ГУНП в Київській області та начальника сектору моніторингу Бориспільського ВП ГУНП в Київській області при перевірці прибуття на робоче місце особового складу міжрайонного відділу № 1 (м. Бровари) УЗЕ в Київській області ДЗЕ НПУ за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Сергія Камінського, 4 (адміністративна будівля Бориспільського відділу поліції ГУНП в Київській області), 13.03.2019 о 09:00 встановлено факт відсутності на робочому місці капітана поліції ОСОБА_1 за місцем розташування свого робочого кабінету (а.с. 114).

13.03.2019 начальником сектору забезпечення діяльності УЗЕ в Київській області у присутності начальника сектору кадрового забезпечення Бориспільського ВП ГУНП в Київській області та начальника сектору моніторингу Бориспільського ВП ГУНП в Київській області при перевірці прибуття на робоче місце особового складу міжрайонного відділу № 1 (м. Бровари) УЗЕ в Київській області ДЗЕ НПУ за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Сергія Камінського, 4 (адміністративна будівля Бориспільського відділу поліції ГУНП в Київській області), 13.03.2019 з 09:00 до 12:30 встановлено факт відсутності на робочому місці капітана поліції ОСОБА_1 за місцем розташування свого робочого кабінету (а.с. 115).

Відповідно до стройової записки УЗЕ в Київській області станом на 13.03.2019 ОСОБА_1 не прибув на службу без поважних причин (а.с. 116).

Відповідно до пунктів 1-4 розділу V Порядку N 893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Строк проведення службового розслідування, його продовження, порядок обчислення строку службового розслідування визначаються статтею 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

При цьому пунктом 2 розділу ІV Порядку N 893 передбачено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право:

надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються;

подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи;

ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами;

подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування;

брати участь у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії;

користуватися правничою допомогою, послугами представника.

Відповідно і до частини другої статті 18 Дисциплінарного статуту поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.

Згідно з пунктом 17 розділу V Порядку N 893 факт відмови поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб від надання пояснень фіксується шляхом складення акта про відмову надати пояснення.

В акті обов`язково зазначаються відомості про дату, час і місце його складення, посади, звання, прізвища, імена, по батькові осіб, які його склали, прізвище, ім`я, по батькові особи, якій було запропоновано надати пояснення та яка відмовилася це зробити, а також (у разі повідомлення) - причини такої відмови. Акт про відмову надати пояснення підписують член дисциплінарної комісії, присутній під час відмови, та інші особи, присутні під час відмови.

Акт про відмову надати пояснення реєструється в службі діловодства (канцелярії) органу (підрозділу, закладу, установи) поліції, ЗВО, в якому утворена дисциплінарна комісія, та долучається до матеріалів службового розслідування.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.03.2019 начальником сектору забезпечення діяльності УЗЕ в Київській області в присутності інспектора сектору забезпечення діяльності УЗЕ в Київській області та інспектора сектору забезпечення діяльності УЗЕ в Київській області було ознайомлено заступника начальника міжрайонного відділу № 1 (м. Бровари) УЗЕ в Київській області капітана поліції ОСОБА_1 в установленому порядку з наказом УЗЕ в Київській області від 11.03.2019 № 22 та повідомлено, що службове розслідування проводиться у зв`язку з невиходом останнього без поважних причин на службу. Заступникові начальника міжрайонного відділу № 1 (м. Бровари) УЗЕ в Київській області капітана поліції ОСОБА_1 було запропоновано написати пояснення, проте останній відмовився від написання пояснення без повідомлення причин.

Указані обставини засвідчені актом про відмову від написання пояснення капітаном поліції ОСОБА_1., заступником начальника міжрайонного відділу № 1 (м. Бровари) УЗЕ в Київській області від 14.03.2019, який зареєстрований службою діловодства (канцелярії) УЗЕ в Київській області 14.03.2019 за № 2129/39/109/2019 (а.с. 125).

Враховуючи викладене, суд зазначає, що відповідачем належним чином зафіксовано відмову позивача від надання пояснень, тому доводи останнього у цій частині суд не приймає до уваги.

При цьому, позивач стверджуючи, що у період з 11 по 13.03.2019 виконував свої службові обов`язки згідно посадової інструкції, не надає суду жодного доказу на підтвердження обставин існування погодженого плану роботи відділу на березень 2019 року.

У свою чергу, з матеріалів службового розслідування вбачається наступне:

- КНП "Бориспільський районний центр первинної медико-санітарної допомоги" у листі від 19.03.2019 № 180 повідомив, що ОСОБА_1 декларацію з КНП "БРЦПМСД" не заключав та до лікарів Центру за медичною допомогою в березні 2019 року не звертався;

- довідка завідувача канцелярії УЗЕ в Київській області свідчить про те, що у період з 11 по 13.03.2019 на виконанні у заступника начальника міжрайонного відділу № 1 (м. Бровари) УЗЕ в Київській області не знаходилось та не знаходиться жодних матеріалів, будь-яких телефонограм, викликів та повідомлень щодо виклику вищезазначеного працівника у вказаний період не було, жодних матеріалів на ОСОБА_1 не розписували;

- довідка начальника режимно-секретного сектору УЗЕ в Київській області свідчить про те, що капітан поліції ОСОБА_1 до режимно-секретного сектору УЗЕ в Київській області не з`являвся, матеріальних носіїв секретної інформації на виконанні не має, з жовтня 2018 року взагалі не працював з МНСІ (а.с. 129-131).

Крім того, з акта, зареєстрованого службою діловодства (канцелярії) УЗЕ в Київській області 20.03.2019 за № 2269/39/109/2019, вбачається, що 15.03.2019 рекомендованим листом з повідомленням про вручення було викликано ОСОБА_1 на 20.03.2019 для дачі пояснень, проте останній не прибув та не повідомив про причини неявки (а.с. 132).

Враховуючи викладене у сукупності, суд вважає, що за відсутності на виконанні у ОСОБА_1 будь-яких матеріалів та доручень, належним чином зафіксованих фактів відсутності останнього на роботі у період з 11 по 13.03.2019, дисциплінарна комісія дійшла обґрунтованого висновку про відсутність ОСОБА_1 на службі протягом трьох діб без поважних причин.

Суд критично оцінює доводи позивача про те, що його робоче місце не визначено, позаяк територія оперативного обслуговування останнього охоплює адміністративні межі Броварського, Бориспільського, Переяслав-Хмельницького, Баришівського, Згурівського, Яготинського районів, міст Бровари, Бориспіль, Переясла-Хмельницький, Березань, Яготин, Славутич, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 Дисциплінарного статуту за своїм службовим становищем поліцейські можуть бути керівниками або підлеглими стосовно інших поліцейських.

Частиною четвертою указаної статті Дисциплінарного статуту визначено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський підпорядковується лише своєму безпосередньому та прямому керівникові.

Матеріали справи не містять жодного доказу, що позивач про своє перебування на території оперативного обслуговування у період з 11 по 13.03.2019 поставив до відома свого безпосереднього керівника - Халаменду І.О .

У свою чергу, Халаменда І.О. у поясненнях від 14.03.2019 та у рапортах від 11.03.2019, від 13.03.2019 зазначив, що ОСОБА_1 не повідомляв його про причини відсутності, на телефонні дзвінки не відповідав.

У поясненнях від 14.03.2019 безпосередній керівник повідомив, що ОСОБА_1 систематично ухиляється від виконання своїх службових обов`язків, оперативну роботу ігнорує, при вирішенні службових питань намагається їх уникнути, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності наказом УЗЕ в Київській області, а саме: за невиконання вхідної кореспонденції (звернень громадян), а також невиконання доручень слідчого управління ГУНП в Київській області. Зазначив, що ОСОБА_1 участі в нарадах відділу не приймає, безпосереднього керівника уникає, а вказівки ігнорує, на критику та зауваження реагує агресивно (а.с. 124).

Суд повторно акцентує увагу на зміст статті 1 Дисциплінарного статуту, за визначенням якої службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;

8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;

9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;

10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;

11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;

13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Враховуючи викладене у сукупності, суд вважає, що невихід на службу без поважних причин є грубим дисциплінарним проступком, і в першу чергу свідчить про ігнорування працівником поліції правил внутрішнього розпорядку.

Суд констатує, що позивачем не надано будь-яких належних доказів на підтвердження поважності причин невиходу на службу у період з 11.03.2019 по 13.03.2019, які б свідчили про безпідставність застосування відповідачем крайнього заходу дисциплінарного впливу.

Крім того, суд критично відноситься до тверджень позивача у позовній заяві про виконання службових обов`язків у період з 11 по 13.03.2019, оскільки, як уже зазначалось, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження зазначеного, у тому числі, про перебування 11.03.2019 в Бориспільській місцевій прокуратурі, а також про виявлення у цей день факту кримінального правопорушення та докази надсилання рапорту з цього приводу, як і самого рапорту.

Також судом враховується поведінка позивача під час проведення службового розслідування, зокрема, не надання пояснень, не вчинення жодних дій по доведенню до комісії службового розслідування інформації про несення служби, отримання доручень та їх виконання, скерування будь-яких документів на підтвердження несення служби.

Враховуючи наведене вище у сукупності, виходячи із встановленого факту невиходу ОСОБА_1 на службу без поважних причин, проведення службового розслідування у визначені законодавством строки, як і реалізація наказу про звільнення у такі строки, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними та скасування наказів Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 29.03.2019 № 288 та № 87 о/с від 29.03.2019, є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Оскільки судом не встановлено підстав для визнання незаконним звільнення позивача зі служби в поліції, вимоги щодо поновлення на попередній посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди є похідними, а тому задоволенню також не підлягають.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 14, 72-74, 77, 90, 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ід. номер НОМЕР_1 ) відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Суддя В.П. Катющенко