Справа № 1.380.2019.006053
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2020-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
справа №1.380.2019.006053
30 березня 2020 року

м. Львів, вул. Чоловського, буд. 2

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Лунь З.І., секретар судового засідання Ходань Н.С. розглянув у судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України (місцезнаходження: 03168, м.Київ, проспект Повітрофлотський, 6), в якому просить суд визнати протиправними дії Міністерства оборони України та зобов`язати здійснити перерахунок та виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні за 12 років вислуги років ОСОБА_1 .

Ухвалою судді від 19.11.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву проти позову або заяви про визнання позову та роз`яснено наслідки такого неподання.

У зв`язку із клопотанням про заміну відповідача належним, ухвалою суду від 23.12.2019 питання щодо заміни належної сторони у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії вирішено розглянути справу у судовому засіданні з викликом сторін.

У судовому засіданні 27.01.2020 суд задовольнив клопотання представника Міністерства оборони України та допустив заміну відповідача належним, залучено належного відповідача Військову частину НОМЕР_1 .

Відповідач, у судові засідання, призначені на 19.02.2020, 04.03.2020, 30.03.2020, явку уповноваженого представника не забезпечив, про розгляд справи був повідомлений.

Учасники справи у судове засідання, призначене на 30.03.2020, викликалися, проте не з`явилися. У зв`язку з їх неявкою фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється відповідно до ч.4 ст.229 КАС України.

Позивач, ОСОБА_1 , позовні вимоги обґрунтовує тим, що він проходив службу в органах ДСНС України, змушений був звільнитися зі служби за сімейними обставинами у 2016 році, маючи вислугу років 09 років 05 місяців 24 дні, відтак не набувши права на одноразову грошову допомогу. Вважає, що відповідач, повинен виплатити позивачу при його повторному звільненні з військової служби у 2019 році одноразову грошову допомогу при звільненні з урахуванням попереднього періоду служби.

У судових засіданнях 27.01.2020, 19.02.2020, 04.03.2020 позивач брав участь та заявляв про те, що позовні вимоги підтримує.

Суд встановив таке.
Позивач, ОСОБА_1 , наказом ГУ ДСНС України у Львівській області №155 о/с від 10.05.2016 був звільнений зі служби за сімейними обставинами, маючи вислугу років на день звільнення 09 років 05 місяців 24 дні.

Відповідно до Довідки ГУ ДСНС України у Львівській області від 19.09.2019 №9/21 на момент звільнення з органів ДСНС України ОСОБА_1 одноразова грошова допомога при звільнені не виплачувалася у зв`язку з тим, що його вислуга років становила 09 років 05 місяців 24 дні.

30.05.2016 між ОСОБА_1 та військовою частиною НОМЕР_3 було укладено контракт про проходження військової служби.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 02.10.2019 №208 ОСОБА_1 було звільнено з військової служби у зв`язку із закінченням строку дії контракту.

Відповідно до цього ж наказу позивачу виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік в сумі 24390грн.87коп. з урахуванням вислуги по останньому контракту 03 роки 04 місяці 03 дні.

Позивач вважає, що відповідач протиправно не виплатив йому одноразову грошову допомогу з урахуванням вислуги повних 9 років на службі в органах ДСНС України. Це стало підставою для звернення до суду.

При ухваленні рішення суд застосовує такі норми права.

Згідно з абзацом першим частини другої статті 15 Закону України від 20.12.91 №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі Закон №2011) військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років, одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Абзацом шостим пункту 2 цієї статті визначено, що у разі повторного звільнення військовослужбовців з військової служби одноразова грошова допомога, передбачена цим пунктом, виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання такої грошової допомоги.

За змістом пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.92 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, поліцейським, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби, які звільняються із служби за віком, за наявності вислуги 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Зазначеним в абзаці першому цього пункту військовослужбовцям, поліцейським і особам рядового і начальницького складу: які звільняються із служби за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням ними умов контракту, у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, одноразова грошова допомога не виплачується; які звільняються із служби повторно, одноразова грошова допомога виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, що при попередньому звільненні не набули право на отримання такої допомоги. З аналізу статті 15 Закону №2011 та пункту 10 Постанови №393 слідує, що у разі повторного звільнення військовослужбовців з військової служби одноразова грошова допомога виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби.

З аналізу зазначених норм суд робить висновок, що обов`язковою умовою для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовця є наявність у військовослужбовця вислуги 10 років і більше з дня його останнього зарахування на службу, оскільки саме від наявності вислуги у зазначеній кількості років та підстав звільнення військовослужбовця залежить розмір одноразової грошової допомоги, яка підлягає до виплати при повторному звільненні зі служби. При цьому положеннями статті 15 Закону №2011 та пункту 10 Постанови №393 встановлено виняток, за умови якого повторно звільненій з військової служби особі виплачується одноразова грошова допомога з урахуванням періоду попередньої служби, як то ненабуття права на отримання такої грошової допомоги при попередньому звільненні зі служби.

Як видно з матеріалів справи, позивач у 2016 році (при попередньому проходженні служби) звільнений з військової служби у зв`язку з сімейними обставинами. Вислуга років на момент звільнення позивача у 2016 році склала 09 років 05 місяців 24 дні. Права на отримання одноразової грошової допомоги позивач не набув.

Суд у межах спірних правовідносин зазначає, що як виняток факт ненабуття позивачем права на отримання грошової допомоги при попередньому звільнення може надавати останньому право на виплату одноразової грошової допомоги при повторному звільненні зі служби з врахуванням наявної за попередні роки вислуги років.

Таким чином, позивач, при повторному звільнені зі служби у зв`язку із закінченням строку дії контракту мав право, як виняток, на отримання одноразової грошової допомоги з урахуванням вислуги років при попередньому звільненні.

Отже, відповідач протиправно не нарахував та не виплатив позивачу грошову допомогу з урахуванням періоду попередньої служби 09 років 05 місяців 24 дні.

З метою повного захисту прав позивача, суд вважає, що відповідач зобов`язаний нарахувати позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні з урахуванням періоду 09 років 05 місяців 24 дні попередньої служби та виплатити її позивачу з урахуванням вже виплачених сум.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить задовольнити повністю.

Відповідно до ч. 5 ст.139 КАС України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження понесення сторонами судових витрат, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат та компенсації судових витрат за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, відсутні.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд

в и р і ш и в :
адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням періоду 09 років 05 місяців 24 днів попередньої служби.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні з урахуванням періоду 09 років 05 місяців 24 дні попередньої служби за кожний повний календарний рік служби та виплатити нараховану суму одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 з урахуванням вже виплачених сум.

Судові витрати зі сторін не стягуються.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із урахуванням п.п.15.5 п.15 Р.VII Перехідні положення КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 30.03.2020.

Суддя Лунь З.І.