Справа № 300/177/20
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2020-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2020 р. справа № 300/177/20

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Могили А.Б., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" до Долинської міської ради Івано-Франківської області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" звернулося в суд із адміністративним позовом до Долинської міської ради Івано-Франківської області про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо неприйняття рішення по розгляду клопотання ПАТ "Укрнафта" №01/01/11/07/01/01-01/02-1093 від 28.11.2019 про надання згоди на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 21,0715 га кадастровий номер :01:029:0001 та зобов`язання відповідача прийняти на пленарному засіданні рішення щодо розгляду даного клопотання.

Позовні вимоги мотивовано тим, що Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" на підставі укладеного з Долинською міською радою договору оренди від 14.07.2005 орендувало земельну ділянку кадастровий номер :01:029:0001 площею 21,0715 га для обслуговування об`єктів нерухомого майна Товариства - свердловин, які знаходяться в м.Долина Івано-Франківської області. Строк дії оренди закінчився 12.11.2017. В зв`язку з тим, що частина земельної ділянки фактично не використовувалася у господарській діяльності, позивач 28.11.2019 звернувся до власника земельної ділянки - Долинської міської ради із клопотанням щодо надання згоди на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу даної земельної ділянки. Згідно відповіді Долинської міської ради від 26.12.2019, питання про надання згоди на поділ земельної ділянки було винесене на розгляд 11 сесії міської ради 24.12.2019, однак при голосуванні не отримало необхідної кількості голосів для прийняття рішення про задоволенню клопотання. Вважає, що Долинська міська рада, будучи органом місцевого самоврядування та власником земельної ділянки, маючи відповідні законодавчі обов`язки та повноваження щодо прийняття рішення про надання чи ненадання позивачу дозволу на розробку технічної документації, не прийняла жодного рішення, чим порушила норми матеріального права, що регулюють дані правовідносини.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву. Проти заявлених позовних вимог заперечив, вказавши, що між Долинською міською радою та позивачем у липні 2005 року укладено договір оренди земельної ділянки №2/5-1/77-ОР/948/05-ОР для обслуговування свердловин загальною площею 21,0715 га строком на 10 років. В липні 2015 року поновлено термін дії даного договору на два роки. Відповідно до рішення Долинської міської ради від 17.08.2017 №843-29/2017 поновлено позивачу ряд договорів оренди земельних ділянок на території м.Долина терміном на п`ять років, зокрема і договір №2/5-1/77-ОР/948/05-ОР та направлено НГВУ «Долинанафтогаз» усі додаткові угоди для підписання та реєстрації. Листом від 20.10.2017 №18 юр-3086 позивач повернув Долинській міській раді додаткові угоди не підписаними, вказавши свої заперечення до них та прохання укладення нових договорів оренди. У листопаді 2017 року Долинська міська рада отримала лист позивача, яким останній направив для підписання акт приймання-передачі (повернення) вищевказаної земельної ділянки з оренди. У відповідь на даний лист, відповідач повідомив Товариство про необхідність виконання умов повернення земельної ділянки, зокрема повернення її у стані не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду. Повернення без підпису акту приймання-передачі (повернення) земельної ділянки зумовлено тим, що на земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна - свердловини, які є власністю позивача. На думку відповідача, надіслання позивачем даного акту є формальним, а не реальними діями спрямованими на припинення дії договору оренди, метою якого є ухилення від сплати орендної плати. Позивач продовжує використовувати земельну ділянку, на якій розташоване його майно, але без виникнення права користування та державної реєстрації права на земельну ділянку.

Щодо клопотання позивача про надання згоди на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки кадастровий номер :01:029:0001 площею 21,0715 га зазначив, що міською радою у відповідності до Земельного кодексу України, Закону України «Про місцеве самоврядування» розглянуто вказане клопотання, однак рішення по його задоволенню не було прийняте за відсутності необхідної кількості голосів. Вважає, що Долинська міська рада розглядаючи звернення позивача діяла в межах і в спосіб визначений законодавством України. Просив в задоволенні позову відмовити.

У відповіді на відзив позивач вказав, що відповідачем обґрунтованого рішення про відмову у наданні згоди про поділ земельної ділянки не прийнято. Таким чином слід визнати бездіяльність суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язати Долинську міську раду прийняти рішення щодо розгляду клопотання позивача від 28.11.2019.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.01.2020 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд, у відповідності до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши письмові докази, письмові пояснення викладені у заявах по суті справи, зазначає наступне.

Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" 28.11.2019 звернулося до Долинської міської ради Івано-Франківської області з клопотанням №01/01/11/07/01/01-01/02-1093 про надання згоди на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 21,0715 га кадастровий номер :01:029:0001 за цільовим призначенням - 11.01 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами, для подальшого одержання у користування земельної ділянки орієнтовною площею 12,7991 га (а.с.9).

До вказаного клопотання позивачем долучено графічний матеріал, на якому зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, копії договору оренди від 01.07.2005 №2/5-1/77-ОР/948/05-ОР, додаткової угоди №1 від 15.07.2015, протоколу розбіжностей до додаткової угоди №1 від 17.08.2015, витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку площею 21,0715 га кадастровий номер :01:029:0001 (а.с.10-13,15-20).

Комісією з питань землекористування та земельних відносин рекомендовано не підтримати на сесії міської ради клопотання позивача, що підтверджується протоколом від 04.12.2019 №6 (а.с.82-85).

На одинадцятій сесії сьомого скликання Долинської міської ради 24.12.2019 щодо розгляду проекту рішення про надання згоди ПАТ «Укрнафта» на поділ земельної ділянки кадастровий номер :01:029:0001, жодного рішення не прийнято (а.с.78-80).

Згідно з витягу із протоколу пленарного засідання одинадцятої сесії міської ради від 24.12.2019 та поіменного голосування встановлено результати голосування з даного питання: за - 4, проти - 9, утрималися - 10, відсутні - 12.

Листом від 26.12.2019 №178018 Долинська міська рада повідомила позивача, що питання про надання згоди на поділ земельних ділянок 47,0733 га, 53,1685 га, 21,0715 га та 29,3876 га, для обслуговування свердловин, були винесені на розгляд 11 сесії міської ради 24.12.2019, однак при голосуванні вони не отримали необхідної кількості голосів для прийняття рішення по задоволенню клопотань (а.с.81).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до пп. 9,10 п. б, ч.1 ст. 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, зокрема: організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою; здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою.

Статтею 59 Закону визначено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймаються на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради.

Приписами частини 1 статті 3 Земельного кодексу України визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 3 статті 2 Земельного кодексу України об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Згідно частини 2 статті 1 Кодексу суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Право власності на землю гарантується.

У відповідності до пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Статтею 12 Земельного кодексу України встановлено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Приписами частини 1статті 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (частина 2 статті 116 Земельного кодексу України).

Поряд із цим, із положень статті 79-1 Земельного кодексу України випливає, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється:

- у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності;

- шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок;

- шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

- шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом;

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Таким чином, формування земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою, крім випадків, формування їх шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих ділянок, що в свою чергу здійснюється за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Отже, до спірних правовідносин підлягають застосуванню спеціальні норми Земельного кодексу України, викладені у ч. 6 ст. 79-1, якими прямо передбачено необхідність формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення, на підставі відповідної технічної документації із землеустрою.

Положеннями статті 56 Закону України "Про землеустрій" передбачено, що технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок включає: а) пояснювальну записку; б) технічне завдання на складання документації, затверджене замовником документації; в) кадастрові плани земельних ділянок, які об`єднуються в одну земельну ділянку, або частини земельної ділянки, яка виділяється в окрему земельну ділянку; г) матеріали польових геодезичних робіт; ґ) акт приймання-передачі межових знаків на зберігання при поділі земельної ділянки по межі поділу; д) перелік обтяжень прав на земельну ділянку, обмежень на її використання та наявні земельні сервітути; е) нотаріально посвідчена згода на поділ чи об`єднання земельної ділянки заставодержателів, користувачів земельної ділянки (у разі перебування земельної ділянки в заставі, користуванні); є) згоду власника земельної ділянки, для земель державної власності - органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, на поділ чи об`єднання земельних ділянок користувачем (крім випадків поділу земельної ділянки у зв`язку з набуттям права власності на житловий будинок, розташований на ній).

Абзацом 5 ч. 1 ст. 123 Земельного кодексу України передбачено, що надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр», право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Відповідно до абз. 6 ч. 1 ст. 123 Земельного кодексу України надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

З наведених положень Земельного кодексу України слідує висновок, що у разі зміни меж земельної ділянки яка зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в тому числі її поділу, надання у користування розділених земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Враховуючи, що земельна ділянка знаходиться в адміністративних межах міста Долина, дозвіл на розробку відповідної технічної документації повинна надати Долинська міська рада.

Як уже зазначалося попередньо, позивач звернувся до Долинської міської ради із клопотанням про надання згоди на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 21,0715 га. Дане клопотання розглянуто на пленарному засіданні міськради 24.12.2019. Разом з тим, на сесії Долинської міської ради будь-якого рішення з даного питання не прийнято, у зв`язку із недостатньою кількістю голосів під час голосування за даний проект рішення.

В Регламенті Долинської міської ради об`єднаної територіальної громади сьомого скликання, затвердженому рішенням ради від 31.07.2019 №16-2/2019, передбачено положення згідно з яким рішення, що не одержали потрібної кількості голосів, відхиляються чи повертаються на доопрацювання.

Отже відповідач повинен був аргументовано відхилити проект рішення про надання згоди на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки чи повернути його на доопрацювання, чого ним не було зроблено, як свідчить витяг із протоколу пленарного засідання від 24.12.2019 (а.с.79-80).

З огляду на це, суд приходить до висновку про те, що неприйняття відповідачем жодного рішення за клопотанням позивача про надання згоди на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, є протиправним.

Вирішуючи спір суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії», № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

За обставин справи, відповідачем не наведено достатньо вагомих та суттєвих доводів проти позовної заяви та не доведено правомірності дій.

В рішенні у справі «Рисовський проти України» ЄСПЛ вказав на те, що принцип «належного урядування», зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків (заява № 29979/04, пункт 70).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання в тому, що у відносинах з позивачем відповідач діяв не послідовно та у спосіб, що не передбачений чинним законодавством, без дотримання власних процедур, що призвело до юридичної невизначеності позивача в питанні отримання згоди на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки.

І хоч з протоколу пленарного засідання одинадцятої сесії міської ради вбачається, що клопотання позивача було предметом обговорення та не знайшло підтримки серед депутатів, однак в супереч нормам законодавства, що регулюють дані правовідносини, за результатами голосування органом місцевого самоврядування вмотивованого рішення не прийнято.

Згідно п.3.1 рішення Конституційного Суду України № 17-рп/2010 від 29.06.2010 одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення вказаних обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто, обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

В підсумку, відповідач вчинив не на підставі та не у спосіб, що передбачені Земельним кодексом України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», без дотримання вимог ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Факт сплати позивачем судового збору у розмірі 4204 грн., підтверджується платіжними дорученнями від 24.01.2020 №№398, 399.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору у сумі 4204 грн., за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Долинської міської ради Івано-Франківської області, щодо неприйняття рішення по розгляду клопотання Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" №01/01/11/07/01/01-01-01/02-1093 від 28.11.2019 про надання згоди на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 21,0715 га кадастровий номер :01:029:0001.

Зобов`язати Долинську міську раду Івано-Франківської області прийняти на пленарному засіданні рішення за результатами розгляду клопотання Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" №01/01/11/07/01/01-01-01/02-1093 від 28.11.2019 про надання згоди на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 21,0715 га кадастровий номер :01:029:0001 з урахуванням правової оцінки наданої судом в рішенні.

Стягнути з Долинської міської ради Івано-Франківської області (, вул.Незалежності,5, м.Долина, Івано-Франківська область) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" , вул.Промислова,7, м.Долина, Івано-Франківська область)сплачений судовий збір в розмірі 2466,80 (дві тисячі чотириста шістдесят шість гривень вісімдесят копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається через Івано-Франківський окружний адміністративний суд або безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя /підпис/ Могила А.Б.