Справа № 234/255/20
Суддя: Костюков Д. Г.
Дата ухвалення: 2020-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 234/255/20
Провадження № 2-а/234/39/20
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

04 березня 2020 року м.Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді: Костюкова Д.Г., за участю секретаря судового засідання Скоробогатової М.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського БПП в м.Краматорську та Слов`янську УПП Донецької області сержанта поліції Молодченко А.О. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом до поліцейського БПП в м.Краматорську та Слов`янську УПП Донецької області сержанта поліції Молодченко А.О. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Справа призначалась до розгляду неодноразово.

В судові засідання, призначені на 05.02.2020р. на 13-30 год., 17.02.2020р. на 14-30 год., 04.03.2020р. о 13-30 год. позивач та його представник не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином, від них не надходило повідомлення про причини неприбуття в судове засідання та заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у їх відсутність.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 44 КАС України, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позивач повторно не прибув в судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

З рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», слідує, що в силу вимог ч. 1 статті 6 Конвенції про захисти прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, в їх системному зв`язку, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає за можливе провести розгляд справи у її відсутність.

Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р., (Judgement of ECHR of 16 December 1992 De Geouffre de la Pradelle v. France // Series A N 253- В).

Вказане узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, що викладена в рішенні по справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/03), в частині того, що «…сторони в розумінні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 року, та «Трух проти України», заява № 50966/99 від 14.10.2003 року).

З цього приводу прецедентними є також рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про необхідність залишення без розгляду даного позову, оскільки позивач повторно не прибув в судове засідання без поважних причин та не повідомив про причини не прибуття, також, від нього не надходило заяв про розгляд справи за його відсутності.

Керуючись п.4 ч.1 ст.240 КАС України, суд

УХВАЛИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського БПП в м.Краматорську та Слов`янську УПП Донецької області сержанта поліції Молодченко А.О. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д. Г. Костюков