Справа № 640/4931/19
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2020-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/4931/19 Суддя (судді) першої інстанції: Кузьменко В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача: Беспалова О. О., суддів: Пилипенко О. Є., Парінова А. Б., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 січня 2020 року (місце ухвалення: місто Київ, час ухвалення не зазначений, дата складання повного тексту не зазначена) у справі за позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 07 липня 2016 року ВП №46579129 у розмірі 362504, 95 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 січня 2020 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовльнити, вважаючи, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що виконавчий збір не підлягає стягненню у разі визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню в силу вимог ч. 7 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. № 1404-VIII (далі - Закон № 1404) у редакції, чинній на момент постановлення Солом`янським районним судом міста Києва ухвали від 11.03.2019 р. про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

З огляду на наведену норму, апелянт вважає існування постанови від 07.07.2016 р. про стягнення з нього виконавчого збору таким, що з 11.03.2019 р. порушує його права.

Відзив до Шостого апеляційного адміністративного суду не надходив.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила таке.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, з належними документами, що посвідчують право представників представляти їх інтереси, в судове засідання не з`явилися.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 30.03.2020 р. постановлено про перехід до розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Махової Д. А. про стягнення з боржника виконавчого збору від 07 липня 2016 року ВП № 46579129 постановлено стягнути з ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 362504, 95 грн.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 11 березня 2019 року, з урахуванням ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 01 квітня 2019 року, у справі № 760/21823/13 виконавчий лист від 04 серпня 2014 року № 2-2459/14, виданий Солом`янським районним судом міста Києва, про стягнення солідарно з ТОВ «Тріада Авто» та ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 453097, 52 доларів США заборгованості, що за курсом НБУ станом на 08 липня 2013 року становить 3621608, 48 грн. та 3441, 00 грн. судового збору, визнано таким, що не підлягає виконанню.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 7 ст. 27 Закону № 1404 (у редакції, що була чинною станом на 11.03.2019 р.) у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

З огляду на вказану норму, крогеія суддів вважає обґрунтованими доводи позивача в частині відсутності підстав для подальшого стягнення з нього виконавчого збору.

В той же час, у вказаній нормі не йдеться про те, що внаслідок визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, постанова, що у часовому проміжку була прийнята раніше вказаної події, набуває статусу протиправної.

На думку колегії суддів, після визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, державний виконавець втратить повноваження зі звернення постанови про стягнення виконавчого збору до примусового виконання, адже цей вид постанов також має статус виконавчого документа.

Натомість, зазначаючи, що сам факт існування постанови про стягнення виконавчого збору порушує права позивача, останнім жодним чином не доведено, яким чином порушуються його права, свободи та інтереси, а також не надано доказів, що доводять такі твердження.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку про недоведеність позивачем існування порушень його прав, свобод та інтересів в умовах даного спору.

В свою чергу, негативні наслідки для позивача можуть настати виключно у випадку вчинення органом примусового виконання рішень активних дій, направлених на звернення постанови про стягнення виконавчого збору до виконання в умовах існування виконавчого документа, що не підлягає виконанню.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що у даному спорі позивачем обрано невірний спосіб захисту порушеного права, оскільки сам факт існування оскаржуваної постанови до моменту звернення її до примусового виконання прав, свобод та інтересів позивача не порушує, а у випадку звернення постанови про стягнення виконавчого збору до виконання спір має бути ініційовано виключно за фактом дій державного виконавця.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та відхиляються колегією суддів за необґрунтованістю.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У відповідності до ст. 271 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.

Копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

У відповідності до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

У відповідності до ч. 3 ст. 333 КАС України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Керуючись ст.ст. 271, 287, 272, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329, 330, 333 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання протиправною та скасування постанови залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 330, 333 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя О. Є. Пилипенко
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 30.03.2020 р.)