Справа № 569/5531/16-а
Суддя: Желєзний І.В.
Дата ухвалення: 2020-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

30 березня 2020 року

Київ

справа №569/5531/16-а

адміністративне провадження №К/9901/6603/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Желєзного І.В.,

суддів: Берназюка Я.О., Саприкіної І.В.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року

у справі № 569/5531/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області

про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок і виплату пенсії,

УСТАНОВИВ:

В травні 2016 року позивач звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії за вислугою років; зобов`язати відповідача перерахувати та виплачувати пенсію, відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, вказаної в довідці прокуратури Рівненської області, без обмеження граничного (максимального) розміру пенсії, з урахуванням раніше проведених виплат.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 06 червня 2016 року позов задоволено.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2016 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 14 лютого 2018 року, скасовано постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 06 червня 2016 року та прийнято нову, якою відмовлено у задоволенні позову.

20 грудня 2019 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2016 року, в якій позивач просив скасувати вказану постанову, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 06 червня 2016 року залишити без змін.

Заяву мотивовано тим, що рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року по справі № 3-209/2018 (2413/18, 2807/19) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру", яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначення пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2016 року у справі №569/5531/16-а відмовлено.

07 березня 2020 року позивачем направлено до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року у справі №569/5531/16-а.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд дійшов висновку що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 333 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі - КАС України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому ч. 2, 3 цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відмовляючи в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами, суд апеляційної інстанції виходив з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Положеннями п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України підставою для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Звертаючись до суду із заявою про перегляд постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2016 року, позивач у якості виключної обставини зазначив те, що Конституційним Судом України встановлено неконституційність ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», як основа перерахунку його пенсії.

Так, рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційним), положення ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року зі змінами, якими передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

У мотивувальній частині постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2016 року зазначено, що згідно ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII від 18 жовтня 2014 року (чинної на час виникнення спірних правовідносин) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Проте, Кабінетом Міністрів України умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не визначено і відповідний нормативно-правовий акт не прийнято.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 встановлено неконституційність норми закону, застосованого судом при вирішенні справи.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 152 Конституції України передбачено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

У відповідності до ст. 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

З оскаржуваного судового рішення вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Рівне із заявою про перерахунок пенсії 01 січня 2016 року. Предметом оскарження у даній справі були дії відповідача щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону 2663-ІІІ від 12 липня 2001 року)

Приймаючи постанову від 12 вересня 2016 року, Житомирський апеляційний адміністративний суд зазначив, що на час звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії, ч.ч. 13, 18 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" втратили чинність. Відповідно до ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" (чинної на час виникнення спірних відносин), умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, а тому вказані зміни до законодавства не позбавляють позивача права на перерахунок пенсії, який був йому гарантований ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" при призначені пенсії, проте визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури покладено на Кабінет Міністрів України. На час звернення позивача за перерахунком пенсії, Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт не було прийнято.

Згідно з ч. 6 ст. 361 КАС України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Отже, ухвалення Конституційним Судом України рішення від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 не може слугувати підставою для перегляду постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2016 року за виключними обставинами.

Станом на момент ухвалення постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2016 року відмова відповідача у перерахунку пенсії була правомірною, а тому в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд вказаного судового рішення за виключними обставинами, слід відмовити.

Крім того, колегія суддів зазначає, що зміна правового регулювання правовідносин щодо пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури внаслідок ухвалення Конституційним Судом України рішення від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 є підставою для звернення позивача до органів Пенсійного фонду України із новою заявою про перерахунок пенсії.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку, що рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 на спірні правовідносини та на зміст постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2016 року не впливає, а тому в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд вказаного судового рішення за виключними обставинами, слід відмовити.

Отже, відповідно до вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому ч. 2, 3 цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Положенням п. 2 ч. 2 зазначеної статті встановлено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи, що зміст оскаржуваного судового рішення та обставини, на які посилається скаржник в обґрунтування касаційної скарги, свідчать про правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права та не викликають сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись п. 5 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 333 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року у справі № 569/5531/16-а за позовом ОСОБА_1 до Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок і виплату пенсії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І.В. Желєзний

Судді Я.О. Берназюк

І.В. Саприкіна