Справа № 163/473/20
Суддя: Чишій С. С.
Дата ухвалення: 2020-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 163/473/20
Провадження № 2-а/163/62/20
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2020 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Чишія С.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці Держмитслужби про скасування постанови у справі про порушення митних правил,

в с т а н о в и в :

У позовній заяві представник позивача просить скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 2960/20500/19 від 05.02.2020 року за ознаками ст.485 МК України, провадження у справі закрити.

Вимоги обґрунтовує тим, що декларування та ввезення в Україну в митному режимі імпорт транспортного засосу спеціального призначення сміттєвоза марки "Вольво", моделі "ФЛ 280", 2008 року виготовлення, здійснював як директор ТОВ "Спецкомунтех". Товар класифікував за кодом згідно УКТ ЗЕД. Митний орган здійснює контроль за такою класифікацією і може самостійно визначити код задекларованого товару лише в тому разі, коли виявить порушення правил класифікації з боку декларанта. Виявлене порушення правил класифікації товарів має бути оформлено відповідним документом під час здійснення митного контролю у передбачених ст.336 МК України формах з дотримання визначених ст.ст.337-355 МК України порядків і правил здійснення митного контролю. Відповідач не дотримався вказаних положень МК України щодо здійснення митного контролю, жодного офіційного рішення щодо самостійного визначення коду товару, поданого до митного оформлення згідно митної декларації № UA205090/2019/119332 від 16.10.2019 року не прийняв та в адресу декларанта не надіслав. Службова записка управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Волинської митниці ДФС від 02.12.2019 року є внутрішнім документом митного органу та не має статусу рішення про самостійне визначення коду товару. Таке рішення у даному випадку відповідач мав право прийняти в порядку ч.14 ст.354 МК України. Навіть за умови самостійного визначення органом доходів і зборів коду задекларованого товару таке рішення не є саме по собі підставою для кваліфікації дій декларанта як порушення митних правил, передбачене ст.485 МК України. Сам факт зміни органом доходів і зборів задекларованої класифікації товару згідно УКТ ЗЕД не може бути підставою для притягнення декларанта до відповідальності згідно ч.ч.5, 6 ст.69 МК України. Здійснюючи декларування, позивач надав достовірні документи та достовірні відомості на імпортований товар. Жоден із доданих до митної декларації документів не підданий посадовими особами митниці сумніву щодо достовірності, будь-якої прихованої інформації в розпорядженні декларанта не виявлено. Матеріали справи містять очевидні ознаки складного випадку класифікації. Крім цього, у резолютивній частині оскаржуваної постанови зазначено, що на ОСОБА_1 накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, яке не передбачено санкцією ст.485 МК України.

На позовну заяву представник відповідача подав відзив, зміст якого фактично відповідає постанові про порушення митних правил, яка оскаржується. Крім цього, наведено ряд статей МК України, які регламентують процедуру декларування. Також зазначено, що при винесенні оскаржуваної постанови в її резолютивній частині здійснено автоматичну помилку, де зазначено накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Вважає, що посадова особа Волинської митниці ДФС при розгляді справи та винесенні оскаржуваної постанови діяла у межах та у спосіб, визначений чинним законодавством. У задоволенні позову просив відмовити.

Позивач в судове засідання не з`явився, доручивши представляти свої права та інтереси адвокату Парфелюку Г.І.

Представник Парфелюк Г.І. в судове засідання не з`явився. На електронну адресу суду надіслав заяву в якій просив розгляд справи проводити за відсутності сторони позивача.

Представник відповідача Сагаль А.С. в судове засідання не з`явилася, на електронну адресу суду надіслала клопотання про розгляд справи за відсутності представника митниці.

Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини.

16.10.2019 року Бухаровим М ОСОБА_2 , директором ТзОВ "Спецкомунтех", який виступав і декларантом (митним брокером), посадовій особі Волинської митниці ДФС до митного оформлення поданою митну декларацією типу ІМ40ДЕ № UA205090/2019/119332.

Відповідно до цієї декларації в митному режимі "імпорт" переміщувався колісний транспортний засіб спеціального призначення, призначений виключно для механічного завантаження, перевезення та розвантаження твердих побутових відходів марки "Вольво", моделі "FL 280", номер кузова НОМЕР_1 , 2008 року виготовлення, на який вмонтований сміттєвий прес (який є невід`ємною частиною спецтехніки) "Норба GL200", із зазначеним кодом товару згідно УКТ ЗЕД.

За митне оформлення цього автомобіля було нараховано та сплачено 147 855,38 гривень митних платежів.

Разом з іншими товарно-супровідними документами до митного оформлення позивачем подано польську експортну декларацію MRN № 19PL301010E0834078, в якій код товару вказано як …, та експертну довідку № 14010/19 від 15.10.2019 року в якій зазначено, що автомобіль марки "Вольво", моделі "FL 280", номер кузова НОМЕР_1 , 2008 року виготовлення, є колісним транспортним засобом спеціального призначення, призначений виключно для механічного завантаження, перевезення, розвантаження твердих побутових відходів, та пересування.

В службовій записці управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Волинської митниці ДФС № 2608/03-70-19-02-25 від 02.12.2019 року зазначено, що класифікація товару колісний транспортний засіб спеціального призначення марки "Вольво", моделі "ФЛ 280", номер кузова НОМЕР_1 , 2008 року виготовлення, повинна бути здійснена за кодом згідно УКТ ЗЕД. Різниця розміру митних платежів, які необхідно було б сплатити з огляду на різний код товару згідно УКТ ЗЕД, заявлений і визначений даною службовою запискою, становить 340 548,35 гривень.

05.12.2019 року інспектор Волинської митниці ДФС склав щодо ОСОБА_1 протокол про порушення митних правил № 2960/20500/19 за ознаками ст.485 МК України. В протоколі зазначено, що Бухаров М.В., директор ТзОВ "Спецкомунтех", який виступав імпортером і декларантом (митним брокером), вчинив дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів, заявивши в митній декларації типу ІМ40ДЕ № UA205090/2019/119332 недостовірні відомості щодо коду товару "колісний транспортний засіб спеціального призначення марки "Вольво", моделі "ФЛ 280", номер кузова НОМЕР_1 , 2008 року виготовлення", згідно з УКТ ЗЕД, що призвело до недоборів митних платежів в сумі 340 548,35 гривень.

05.02.2020 року в.о. начальника Волинської митниці Держмитслужби Туман Н.В. винесла оскаржувану постанову, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України, відповідно до змісту протоколу № 2960/20500/19 і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 021 645, 50 гривень.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України під час розгляду оскаржуваної постанови суд має з`ясувати, чи прийнята вона на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.69 МК України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Частиною 5 ст.69 МК України визначено, що під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Згідно із ч.6 ст.69 МК України штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

У частині 7 ст.69 МК України встановлено, що рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Докази того, що позивач подав органу доходів і зборів недостовірні документи, надав недостовірну інформацію та/або не надав всю наявну в нього інформацію, необхідну для класифікації колісного транспортного засобу спеціального призначення, в матеріалах справи про порушення митних правил відсутні.

Той факт, що у затверджених ДФС України наказом № 401 від 09.06.2015 року Поясненнях до УКТ ЗЕД до товарної позиції 8704 віднесено і машини для вивезення сміття, незалежно від того, обладнані вони навантажувальними, трамбувальними, демпфірувальними та іншими пристроями чи ні, на такий висновок не впливає.

Разом з тип пунктом 3 ч.3 ст.345 МК України встановлено, що митні органи мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань митної справи, зокрема, щодо правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення.

Згідно ч.1 ст.354 МК України результати перевірок оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами митного органу та керівником підприємства, що перевірялося, або уповноваженою ним особою. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка. За результатами зустрічної звірки складається довідка.

Відповідно до ч.11 ст.354 МК України рішення про визначення грошових зобов`язань підприємства, що перевірялося, приймається керівником органу доходів і зборів або особою, яка виконує його обов`язки, з урахуванням результатів розгляду заперечень підприємства (у разі їх наявності).

Частиною 14 ст.354 МК України визначено, що в акті перевірки зазначаються факти заниження і факти завищення податкових зобов`язань підприємства. Рішення щодо правильності визначення заявлених у митних деклараціях кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД, їх митної вартості та країни походження, підстав для звільнення від оподаткування окремими документами не оформляються, а зазначаються в акті про результати перевірки.

По справі встановлено, що митне оформлення транспортного засобу проведено відповідно до митної декларації ІМ40ДЕ № UA205090/2019/119332, в якій код товару згідно УКТ ЗЕД визначений декларантом самостійно.

Таке митне оформлення, в тому числі, визначення коду товару, нарахування і сплата митних платежів, завершене, його результати не оспорені у встановленому порядку і не скасовані.

В досліджуваній справі про порушення митних правил розмір митних платежів та визначення коду товару згідно УКТ ЗЕД встановлено службовою запискою управлінням адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Волинської митниці на підставі поданої позивачем митної декларації ІМ40ДЕ № UA205090/2019/119332, врахування технічних характеристик задекларованого транспортного засобу та аналізу затверджених ДФС України наказом № 401 від 09.06.2015 року Поясненнях до УКТ ЗЕД до товарних позиції 8704, 8705.

Досліджені матеріали справи про порушення митних правил рішення про визначення коду товару або акту перевірки не містять.

Ні чинним Митним кодексом України, ні іншими законодавчими та підзаконними нормативними актами не передбачено право підрозділу органу доходів і зборів визначати розмір митних платежів у спосіб, відмінний від передбачений вищенаведеними положеннями Митного кодексу України.

Через це суд вважає визначення розміру митних платежів підрозділом митниці без винесення рішення про визначення коду товару або акту перевірки незаконним, оскільки воно не відповідає положенням ст.ст.69, 345-354 МК України.

З огляду на такі міркування службова записка підрозділу митниці може використовуватись для службових цілей, однак не відповідає ознакам допустимого доказу в справі про порушення митних правил.

Статтею 485 МК України передбачена адміністративна відповідальність за дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Зі змісту даної статті випливає, що в діях винної особи має міститись прямий умисел як форма вини та особлива мета ухилення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру.

Об`єктивна сторона правопорушення, за яким позивача визнано винним, полягає у заявленні в митній декларації неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД.

Згідно із ст.1 Закону України "Про автомобільний транспорт" транспортний засіб спеціального призначення - транспортний засіб, призначений для виконання спеціальних робочих функцій (для аварійного ремонту, автокран, пожежний, автобетономішалка, вишка розвідувальна чи бурова на автомобілі, для транспортування сміття та інших відходів, технічна допомога, автомобіль прибиральний, автомобіль-майстерня, радіологічна майстерня, автомобіль для пересувних телевізійних і звукових станцій тощо).

Відповідно до ч.4 ст.3 МК України у разі якщо норми законів України чи інших нормативно-правових актів з питань митної справи допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків підприємств і громадян, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України або здійснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, чи прав та обов`язків посадових осіб митних органів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення як на користь таких підприємств та громадян, так і на користь митного органу, рішення повинно прийматися на користь зазначених підприємств і громадян

Отже, подана до митного оформлення польська експортна декларація з кодом товару …, експертна довідка № 14010/19 від 15.10.2019 року і наведені положення закону достатньо повно підтверджують відсутність у позивача умислу на вчинення передбаченого ст.485 МК України порушення митних правил.

З наведеного суд вважає, що під час митного оформлення товару мав місце складний випадок декларування, що вимагало винесення класифікаційного рішення або акту про результати перевірки, а в діях позивача відсутні ознаки приховування чи спотворення інформації, необхідної для правильної класифікації.

Згідно оскаржуваної постанови позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України, і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 021 645,05 гривень.

Санкція ст.485 МК України передбачає накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Відповідно до службової записки УАМП та МТР Волинської митниці від 02.12.2019 року № 2608/03-70-19-02-25 сума несплачених митних платежів становить 340 548,35 гривень.

Таким чином, 300% несплаченої суми митних платежів становить 1 021 645,05 гривень, такий же розмір штрафу зазначено в оскаржуваній постанові.

Враховуючи наведене, суд вважає зазначення в резолютивній частині оскаржуваної постанови "неоподаткованих мінімумів доходів громадян" опискою.

Таким чином, аналіз доказів по справі свідчить, що належних, допустимих і достатніх доказів про наявність в діях позивача складу передбаченого ст.485 МК України правопорушення не здобуто.

За таких обставин суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова не відповідає фактичним обставинам справи, а в діях позивача відсутній склад правопорушення, що ставиться йому в провину.

У зв`язку з цим та відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України позов підлягає повному задоволенню.

Керуючись ст.ст.242-247, 286 КАС України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити повністю.

Постанову в.о. начальника Волинської митниці Держмитслужби Туман Наталії Валеріївни від 05.02.2020 року в справі про порушення митних правил № 2960/20500/19 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст.485 МК України з накладенням стягнення у вигляді штрафу визнати протиправною і скасувати.

Провадження в справі за протоколом про порушення митних правил № 2960/20500/19 закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його складення через Любомльський районний суд.

Ім`я позивача ОСОБА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Найменування відповідача Волинська митниця Держмитслужби; місце знаходження: вулиця Призалізнична 13, село Римачі Любомльського району Волинської області; .

Головуючий: суддя С.С.Чишій