Справа № 520/10624/19
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2020-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Біленський О.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2020 р. Справа № 520/10624/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Катунова В.В. , Бершова Г.Є. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.12.2019, по справі № 520/10624/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області

про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, у якому просила визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 03.09.2019 № 317 о/с в частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 , заступника начальника відділу боротьби зі злочинними проявами, пов`язаними з діяльністю радикальних молодіжних угруповань і розкриття злочинів, учинених іноземцями та відносно них, управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Харківській області, щодо встановлення стажу служби в поліції на день звільнення для встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, у календарному обчисленні та для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби, часу навчання, у пільговому обчисленні та для виплати пенсії; зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області зарахувати підполковнику поліції ОСОБА_1 , заступнику начальника відділу боротьби зі злочинними проявами, пов`язаними з діяльністю радикальних молодіжних угруповань і розкриття злочинів, учинених іноземцями та відносно них, управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Харківській області, період навчання в Харківському державному педагогічному університеті ім. Г.С. Сковороди з 20 червня 1993 року до 17 липня 1996 року із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби до: стажу служби в поліції на день звільнення для встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, до вислуги років у календарному обчисленні та для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби, часу навчання, до вислуги років у пільговому обчисленні та для виплати пенсії.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.12.2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. При цьому, апелянт зазначає, що суд першої інстанції неповністю з`ясував обставини, які мають значення для справи, у зв`язку з чим дійшов помилкових висновків. Зокрема, судом першої інстанції не враховано, що присвоєння позивачу спеціального звання «лейтенант міліції» є саме наслідком закінчення навчання у Харківському державному педагогічному університеті ім. Г.С. Сковороди.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судовим розглядом, у пероід з 20.06.1993 по 30.06.1998 ОСОБА_1 навчалась на заочному відділенні Харківського державного педагогічного університету ім. Г.С. Сковороди, що підтверджується архівною довідкою № 01-33, дипломом спеціаліста від 30.06.1998 серії ХА № 10064824.

У період з 17.07.1996 по 06.11.2015 ОСОБА_1 проходила службу в органах внутрішніх справ.

Відповідно до наказу Головного управління МВС України в Харківській області від 06.11.2015 № 619 о/с згідно з п. 9 розд. XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про Національну поліцію» та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ позивача звільнено зі служби в ОВС України за п. 64 «з» (у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації)).

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 07.11.2015 № 21 о/с позивача відповідно до п. 9 та 12 розд. XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» прийнято на службу до Національної поліції України та присвоєно спеціальне звання «підполковник поліції» в порядку переатестування.

Відповідно до висновку комісії УБОЗ УМВС в Харківській області від 21.02.2005 № 44 о/с комісія, станом на 01.01.2005, зараховує до стажу для виплати відсоткової надбавки за вислугу років такі підтверджені відповідними наказами строки служби: навчання в Харківському державному педагогічному університеті з 01.09.1993 по 17.07.1996; служба в ОВС з 17.07.1996 по теперішній час.

Згідно з висновком Головного управління Національної поліції в Харківській області від 08.12.2015 № 80 о/с, перевіривши матеріали особової справи позивача, станом на 07.11.2015, комісія зараховує до стажу для виплати відсоткової надбавки за вислугу років та для визначення тривалості додаткової оплачуваної відпустки такі підтверджені відповідними наказами строки його (її) служби: з 17.07.1996 по 06.11.2015 - служба в органах внутрішніх справ; з 07.11.2015 по т/час - служба в Національній поліції України

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 03.09.2019 № 317 о/с підполковника поліції ОСОБА_1 , заступника начальника відділу боротьби зі злочинними проявами, пов`язаними з діяльністю радикальних молодіжних угруповань і розкриття злочинів, учинених іноземцями та відносно них, управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Харківській області, з 03.09.2019, з виплатою компенсації за невикористану щорічну чергову оплачувану відпустку за період з 01.01.2019 по 03.09.2019 у кількості 30 діб. Стаж служби в поліції на день звільнення для встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки складає - 23 рок. 01 міс. 16 дн., у календарному обчисленні та для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби складає - 23 рок. 01 міс. 16 дн., час навчання - немає, у пільговому обчисленні (без урахування вислуги в календарному обчисленні) складає - 03 рок. 07 міс. 07 дн.

Не погоджуючись фактично із розрахунком вислуги років, позивач звернулась до суду із даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що офіцерське звання позивачці було присвоєно наказом УМВС України в Харківській області від 01.12.1998 № 165 о/с, а не під час навчання в Харківському державному педагогічному університеті ім. Г.С. Сковороди.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України «Про Національну поліцію».

Відповідно до ч. 1 ст. 78 зазначеного Закону, стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Частиною 2 ст. 78 Закону визначено, що до стажу служби в поліції зараховується: 1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду; 2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту; 3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; 4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції; 5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони; 6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

У той же час, відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про Національну поліцію» порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України.

Так, наказом МВС України від 23.11.2016 № 1235 затверджений Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції.

Відповідно до розділу II Порядку, підставою для видання наказів по особовому складу є обчислення стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейським надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, визначені ст. 17 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до ч.2. ст. 17 Закону до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

У наведеному вище тексті норми права розділові знаки і сполучник «також» у сполученні з «а» вказують, що обставини, викладені після сполучника, мають таке саме значення, як і викладені до зазначеного сполучника. Тобто, додатково до вислуги років при призначенні пенсії зараховується час навчання у цивільних вищих навчальних закладах і в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання. Виходячи з синтаксичної структури речення додатково до вказаної вислуги може бути зарахований час навчання в навчальних закладах, зазначених у статті 17 вказаного вище Закону, якщо після їх закінчення присвоюється офіцерське (спеціальне) звання.

Таким чином, на підставі аналізу наведеної вище норми права та враховуючи особливий статус осіб, які мають право на пенсію військовослужбовця, колегія суддів дійшла висновку про те, що до вислуги років особам, звільненим з військової служби, при призначенні пенсій на умовах Закону № 2262-XII додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське звання, до вступу на військову службу або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік за шість місяців.

Вказана позиція узгоджується з позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 10.03.2015 року у справі №21-411а14, а також у постанові Верховного Суду від 01.02.2019 року у справі №809/780/15.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що зарахування часу навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, відбувається за двох умов:

1) після закінчення навчального закладу присвоюється офіцерське (спеціальне) звання;

2) звання присвоюється до вступу на службу до органів внутрішніх справ.

У ході судового розгляду встановлно, що 17.07.1996 ОСОБА_1 вперше призначена на посаду в органах внутрішніх справ, наказом УМВС України в Харківській області від 01.12.1998 № 165 о/с позивачу присвоєно офіцерське звання "молодший лейтенант міліції".

Окрім того, слід враховувати, що Харківський державний педагогічний університет ім. Г.С. Сковороди, який закінчила позивач у 1998 році, не є тим закладом, після якого присвоюється офіцерське звання, оскільки офіцерське звання їй було присвоєно 01.12.1998 року наказом МВС України.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки офіцерське звання позивачці було присвоєно наказом УМВС України в Харківській області від 01.12.1998 № 165 о/с, а не під час навчання в Харківському державному педагогічному університеті ім. Г.С. Сковороди, а отже час навчання в зазначеному закладі за період з 20 червня 1993 до 17 липня 1996 з розрахунком один рік навчання за шість місяців служби не підлягає зарахуванню до вислуги років.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо необгрунтованості позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.12.2019 по справі № 520/10624/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов Г.Є. Бершов