Справа № 361/4100/19
Суддя: Дутчак І. М.
Дата ухвалення: 2020-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 361/4100/19
провадження № 2-а/361/35/20
РІШЕННЯ

Іменем України

11 лютого 2020 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретаря Зазимко А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора другої роти поліції батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Гетьмана Богдана Миколайовича про скасування постанови в справі про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в :

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 016670 від 27 травня 2019 року, винесену інспектором другої роти поліції батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції (далі - інспектор поліції) лейтенантом поліції Гетьманом Б.М., про притягнення до його адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 і ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

В обґрунтування позову зазначав, що 27 травня 2019 року інспектором поліції Гетьманом Б.М. винесено постанову, якою на підставі ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ним п. 3.21 та підпункту "а" п. 2.4 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), а саме: за рух в зоні дії знаку "3.21 "В`їзд заборонено" та не пред`явлення ним полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Із даною постановою він не згоден, посилаючись на те, що 27 травня 2019 року він, керуючи транспортним засобом марки "Газ 3302", реєстраційний номер НОМЕР_1 , при виїзді із автозаправного комплексу "WOG", був зупинений автомобілем патрульної поліції. Після зупинки його транспортного засобу інспектор поліції Гетьман Б. М. звинуватив його у тому, що він порушив вимоги знаку 3.21 "В`їзд заборонено" та попросив пред`явити його документи, зазначені у підпункті "а" п. 2.4 ПДР. Вказував на те, що, отримавши від інспектора поліції Гетьмана Б.М. відмову у наданні фактичних даних вчиненого ним правопорушення, на вимогу інспектора поліції пред`явити для перевірки поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів він відмовився, оскільки вважав, що вимог ПДР він не порушував, тому в інспектора поліції Гетьмана Б.М. були відсутні законні підстави вимагати від нього пред`явлення зазначеного полісу страхування. Також вказував, що законодавством передбачено лише два випадки за яких водій повинен пред`являти органам Національної поліції для перевірки поліс страхування, а саме: при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортної пригоди, тому зазначена постанова є незаконною.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу за його відсутності, позов підтримує, просив суд його задовольнити.

Відповідач інспектор поліції Гетьман Б.М., будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов і заяву про розгляд справи за його відсутності до суду теж не подавав.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

27 травня 2019 року інспектором поліції Гетьманом Б.М. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 № 016670, якою позивача ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122 і ч. 1 ст. 126 КУпАП, притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Із даної постанови вбачається, що 27 травня 2019 року водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки "Газ 3302", реєстраційний номер НОМЕР_1 , на автомобільній дорозі Київ-Ковель-Ягодин, 160 км, здійснив рух у зоні дії знаку 3.21 "Виїзд заборонено" та на вимогу працівника поліції не пред`явив поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 3.21 та підпункт "а" п. 2.4, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП відповідно. Інспектором поліції застосовано ч. 2 ст. 36 КУпАП та накладено на позивача адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Позивач ОСОБА_1 , не погоджуючись з даною постановою, звернувся до суду з цим позовом, у якому посилався на те, що поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на вимогу інспектора поліції пред`являється лише у двох випадках: при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортної пригоди, а враховуючи, що доказів вчиненого ним правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП йому інспектором поліції Гетьманом Б.М. не було надано, тому вважає, що до адміністративної відповідальності його притягнуто незаконно.

За змістом ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

У ч. 2 ст. 122 КУпАП встановлено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно із ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката Зелена картка), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

У ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У ст. 280 КУпАП встановлений обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

За змістом положень п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до вимог п. п. 1.3 та 1.9 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно із підпунктом "ґ" п. 2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

За приписами підпункту "а" п. 2.4 ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до п. 21.3 ст. 21 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу, зокрема підрозділам Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху.

Згідно із ст. 53 зазначеного Закону посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Враховуючи наведені вище норми, слід дійти висновку, що положеннями ст. 53 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено право органів Національної поліції перевіряти наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а п. п. 2.1, 2.4 ПДР встановлено обов`язок водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такий поліс.

Верховний Суд у постанові від 25 вересня 2019 року у справі № 127/19283/17 висловив правову позицію та наголосив на тому що, виходячи з наведених вище правових норм, право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Позивачем ОСОБА_1 у позовній заяві не заперечується той факт, що на вимогу інспектора поліції Гетьмана Б.М. він не пред`явив для перевірки поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що свідчить про обґрунтованість притягнення його до відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення на підставі положень ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Доводи позивача про обов`язковість надання йому інспектором поліції доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, для здійснення перевірки поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, не ґрунтуються на вимогах законодавчих актів та не мають відношення до обов`язку водія транспортного засобу мати при собі та пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки зазначений вище документ.

Враховуючи наведене, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП є доведеною.

Позовна заява ОСОБА_1 обґрунтування обставин щодо незаконності притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП не містить, що позбавляє суд можливості встановити дійсні обставини справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказаною статтею.

У зазначеній постанові від 25 вересня 2019 року у справі № 127/19283/17 Верховний Суд наголосив на тому, що стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП за одне правопорушення з числа вчинених, є обґрунтованим, навіть коли факт притягнення до адміністративної відповідальності за інші порушення ПДР не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Будь-яких інших доказів про неправомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 суду не надано, інші доводи позивача наведених висновків суду не спростовують.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та не ґрунтуються на вимогах закону, а тому задоволенню вони не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 72, 73, 77, 90, 205, 242 - 246, 286 КАС України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора другої роти поліції батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Гетьмана Богдана Миколайовича про скасування постанови в справі про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Дутчак І. М.