Справа № 626/664/20
Суддя: Дудченко В. О.
Дата ухвалення: 2020-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 626/664/20
Провадження № 2-а/626/19/2020
РІШЕННЯ

Іменем України

27.03.2020 м.Красноград

Суддя Красноградського районного суду Харківської області Дудченко В.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області, інспектора капітана поліції 2 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в Харківській області Завади Ігоря Вікторовича про оскарження дій суб`єкта владних повноважень,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до суб`єкта владних повноважень інспектора капітана поліції 2 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в Харківській області Завади Ігоря Вікторовича, в якому просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2223521 від 10.03.2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу в сумі 255 грн., а провадження по справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Підставою притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є те, що він 10.03.2020 року о 08:45 год., рухаючись на 469 км автодороги М03, керував транспортним засобом Lexus RX 350, номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16, а саме здійснив рух прямо зі смуги, яка вказує рух праворуч, чим порушив п. 8.4 ґ ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 122 ч.1 КУпАП.

В позовній заяві позивач зазначив, що він дійсно 10.03.2020 року о 08.45 год. керував транспортним засобом Lexus RX 350, номерний знак НОМЕР_1 та рухався зі сторони м. Полтави до м. Харкова. На першому світлофорі у смт. Пісочин було 3 полоси для руху вперед. Так як полоси посередині та зліва були зайняті, позивач вирішив зайняти праву полосу, в зв`язку з тим, що будь-яких знаків, в тому числі інформаційно-вказівного дорожнього знаку 5.16, не було встановлено. Також дорожньої розмітки, яка б вказувала на напрямки руху також не було. Такі його дії повністю відповідали вимогам правил дорожнього руху.

Постановою інспектора капітана поліції 2 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в Харківській області Завади Ігоря Вікторовича серії ЕАК № 2223521 від 10.03.2020 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

З даною постановою позивач не згоден.

В судове засідання Сіромашенко В ОСОБА_2 не з`явився, від нього надійшла до суду письмова заява, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату час та місце розгляду справи були повідомлені належним, відзив на позов не подали.

За таких обставин суд вирішив можливим розглянути справу у відсутності сторін, за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження, відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов ОСОБА_1 таким, що підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 10.03.2020 року було винесено постанову серії ЕАК № 2223521 від 10.03.2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу в сумі 255 грн.

Відповідно до постанови ОСОБА_1 10.03.2020 року о 08:45 год., рухаючись на 469 км автодороги М03, керував транспортним засобом Lexus RX 350, номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16, а саме здійснив рух прямо зі смуги, яка вказує рух праворуч, чим порушив п. 8.4 ґ ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 122 ч.1 КУпАП.

Позивач не погоджується з винесеною щодо нього постановою та вказує, що жодного належного підтвердження допущення ним порушення вимог Правил дорожнього руху відповідачем у постанові не наведено. Вважає, що постанова складалася інспектором без врахування його зауважень та пояснень, не відображає дійсних обставин справи, є незаконною, а тому підлягає скасуванню.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України,органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.

У відповідності до ч.1 ст.9 КУпАП,адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.3 ч.1 ст.288 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення іншого органу (посадової особи) може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно зі ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підтвердженням вчинення адміністративного правопорушення є докази. Відповідно до вимог процесуального закону, докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, компетентними органами та в установленому порядку, а належними якщо вони підтверджують факт даного адміністративного проступку.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При вирішенні даного спору, суд також враховує, що відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, у разі наявності заперечень щодо адміністративного позову, суб`єкт владних повноважень повинен шляхом надання належних та допустимих доказів довести правомірність своїх дій чи рішень.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Однак, жодних доказів, які б свідчили про те, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, відповідачем суду не надано.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин, оскільки відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що позивач допустив правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, а відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, суд дійшов висновку, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст.9, 211, 242-246, 286 КАС України, ст.121, п. 1 ст. 247, ст. 280, ст. 293 КУпАП,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати дії інспектора капітана поліції 2 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в Харківській області Завади Ігоря Вікторовича щодо винесення постанови Серії ЕАК № 2223521 від 10.03.2020 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення протиправними.

Постанову серії ЕАК № 2223521 від 10.03.2020 року, винесену інспектора капітана поліції 2 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в Харківській області Завади Ігоря Вікторовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП - скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017.

Суддя