Справа № 620/651/20
Суддя: Баргаміна Н.М.
Дата ухвалення: 2020-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2020 року Чернігів Справа № 620/651/20

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Баргаміної Н.М., розглянувши в письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання неправомірними дій відповідача щодо не включення до загального трудового стажу для призначення пенсії за віком позивачу період роботи з 29.02.1988 по 04.05.1992 в будівельно-монтажному управлінні «Промбуд-2» та зобов`язання відповідача зарахувати та включити до загального трудового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком, стаж роботи в будівельно-монтажному управлінні «Промбуд-2» за період роботи з 29.02.1988 по 04.05.1992.

В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що відповідачем не враховано до загального страхового стажу період роботи з 29.02.1988 по 04.05.1992 в будівельно-монтажному управлінні «Промбуд-2», який зазначено в трудовій книжці. Вказує, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позову та зазначив, що жодних документів, що підтверджують спірний період трудового стажу, позивач не надав, а у відповідача не було правових підстав для врахування зазначеного періоду до стажу роботи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області, з 17.09.2018 отримує пенсію за віком, що підтверджується копією протоколу (а.с. 58).

Відповідно до записів трудової книжки позивача від 20.04.1977 останнього, серед іншого, 13.08.1979 прийнято на роботу теслею третього розряду в будівельно-монтажне управління «Промбуд-2» (наказ № 138 від 13.08.1979) (запис № 3). Також, як вбачається з запису в трудовій книжці, в період з 23.12.1982 по 29.02.1988 позивач перебував у відрядженні в Монгольській Народній Республіці (запис № 5) (а.с. 8-10).

Згідно довідки Головного виробничого управління з будівництва об`єктів за кордоном від 15.01.2088 № ГЗС-18 позивач перебував у закордонному відрядженні в Монгольській Народній Республіці в період з 23.12.1982 по 29.12.1987, надано відпустку з 30.12.1987 на 60 робочих днів (а.с. 51).

Також в трудовій книжці міститься запис № 7 про звільнення позивача 12.04.1993 за власним бажанням з будівельно-монтажного управління «Промбуд-2» (а.с. 8-10).

Як вбачається розрахунку стужу позивача, відповідачем, зокрема, зараховано стаж з 13.08.1979 по 29.12.1987 за рішенням суду, а також з 04.05.1992 по 12.04.1993 та далі згідно періодів трудової діяльності (а.с. 59).

29.10.2019 позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив надати роз`яснення щодо не зарахування періоду роботи на «Промбуд-2» з 29.02.1988 по 12.04.1993 при нарахуванні пенсії (а.с. 33).

Листом від 25.11.2019 № 4425/02/Д-12 відповідач повідомив, що до страхового стажу зараховано період роботи з 04.05.1992 по 12.04.1993 згідно записів трудової книжки, період роботи з 13.08.1979 по 22.12.1982 в будівельно-монтажному управлінні «Промбуд-2» та період перебування у відрядженні в Монгольській Народній Республіці з 23.12.1982 по 29.12.1987 - згідно рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.05.2019 у справі № 620/793/19. Пенсія призначена та виплачується відповідно до чинного законодавства (а.с. 12).

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162, та яка була чинна на момент заповнення трудової книжки позивача за спірні періоди, було передбачено, що всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення мають точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Пунктом 4.1 вищевказаної Інструкції було встановлено, що при звільненні робітника чи службовця всі записи про роботу, нагородження та заохочення, внесені в трудову книжку за час роботи на даному підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи і печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Як встановлено судом та підтверджується розрахунком стажу позивача (а.с. 59), відповідачем не було зараховано стаж роботи позивача з 29.02.1988 по 04.05.1992.

Водночас, судом було встановлено, що в трудовій книжці позивача є запис № 3 від 13.08.1979 про прийняття позивача на роботу в будівельно-монтажне управління «Промбуд-2» та запис № 7 від 12.04.1993 про звільнення позивача з роботи, який посвідчений печаткою.

Також, в трудовій книжці між вказаними записами є записи № 4 та № 6 про присвоєння позивачу четвертого та п`ятого розряду теслі, а також запис № 5 про знаходження позивача в закордонному відрядженні в Монгольській Народній Республіці.

Таким чином судом встановлено, що відповідачем зараховано до трудового стажу позивача період з моменту прийняття на роботу в будівельно-монтажне управління «Промбуд-2» до моменту відправлення в закордонне відрядження, період перебування в закордонному відрядженні, а також період з призначення п`ятого розряду теслі до моменту звільнення з роботи в будівельно-монтажному управлінні «Промбуд-2».

Разом з тим, період роботи в будівельно-монтажному управлінні «Промбуд-2» після повернення з відрядження до моменту присвоєння п`ятого розряду теслі позивачу не зараховано без будь-яких обґрунтувань з боку відповідача.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що Кодекс законів про працю Української РСР в редакції, що діяв в період перебування позивача у відрядженні, не передбачав звільнення працівника у зв`язку з відрядженням, а тому суд вважає, що позивач не був звільнений перед відрядженням до Монгольської Народної Республіки, що також підтверджується записом № 7 про звільнення позивача.

Враховуючи вищевикладене, у суду відсутні підстави не приймати до уваги вказані записи, оскільки вони узгоджуються між собою та в повній мірі відповідають положенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162, що діяла на час внесення даних записів до трудової книжки.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що період роботи з 29.02.1988 по 04.05.1992, який не був зарахований відповідачем до стажу позивача, підтверджується записами його трудової книжки.

Відповідно до частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання протиправними дій відповідача щодо не включення до загального трудового стажу для призначення пенсії за віком позивачу період роботи з 29.02.1988 по 04.05.1992 в будівельно-монтажному управлінні «Промбуд-2»; зобов`язання відповідача зарахувати та включити до загального трудового стажу роботи позивача, який дає право на призначення пенсії за віком, період роботи в будівельно-монтажному управлінні «Промбуд-2» з 29.02.1988 по 04.05.1992.

У відповідності до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За таких обставин, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-а, м. Чернігів, 14005, ) про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо не включення до загального трудового стажу для призначення пенсії за віком ОСОБА_1 період роботи з 29.02.1988 по 04.05.1992 в будівельно-монтажному управлінні «Промбуд-2».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати та включити до загального трудового стажу роботи ОСОБА_1 , який дає право на призначення пенсії за віком, період роботи в будівельно-монтажному управлінні «Промбуд-2» з 29.02.1988 по 04.05.1992.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 31.03.2020.

Суддя Н.М. Баргаміна