Справа № 803/2000/17
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2020-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

31 березня 2020 рокуЛьвівСправа № 803/2000/17 пров. № 857/728/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Улицького В.З., Шавеля Р.М.,

за участю секретаря Мельничук Б.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові звіт Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про виконанням про виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2019 року у справі № 803/2000/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій, щодо невиконання рішення суду,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2019 у справі № 803/2000/17 заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі № 803/2000/17 задоволено. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області протягом місячного строку з моменту набрання законної сили вказаної ухвали, подати звіт про виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.02.2019 по справі № 803/2000/17.

Ухвалами Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.07.2019, 10.09.2019, 05.11.2019, 17.12.2019, 18.02.2020 за наслідками розгляду звітів Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.02.2019 у справі № 803/2000/17 встановлено новий строк подання звіту про виконання постанови суду від 12.02.2019 по справі № 803/2000/17. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області подати до суду у місячний строк після набрання чинності ухвали, звіт про виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.02.2019 у справі № 803/2000/17.

Вкотре на адресу суду надійшов звіт про виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.02.2019 у справі № 803/2000/17.

Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області в звіті зокрема зазначає, що виділення коштів із Державного бюджету для фінансування даної бюджетної програми не залежить від волі окремого керівника територіального органу Пенсійного органу України і вимагати від нього дій, які виходять за межі його повноважень є протиправними. Також вказує на те, що з 0101.2019 пенсіонер додатково отримував щомісяця окремою сумою у розмірі 50% різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017, що становить 536 грн 33 коп., а з 01.01.2020 додатково отримуватиме суму у розмірі 100% різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017, що становитиме 1072 грн 65 коп. щомісячно до забезпечення повної виплати розрахованої суми. Враховуючи наведене, вказують, що ними вчинено всі залежні від них дії для забезпечення виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26.01.2018 у справі № 803/2000/17.

Крім цього відповідач до звіту додатково долучив інформацію про виплату пенсії та відкладеної виплати відповідно до постанови КМУ № 103 ОСОБА_1 за період з 01.01.2020 по 31.03.2020, з котрої слідує, що ОСОБА_1 01.01.2020, 01.02.2020, 01.03.2020 виплачено по 1072 грн 65 коп. тип відкладеної виплати «ПКМУ 103 МВС».

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи наведені у звіті, суд приходить до висновку, що за наслідками розгляду звіту потрібно встановити новий строк подання звіту про виконання постанови суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може, зокрема, встановити новий строк подання звіту.

Так згідно пояснень представника відповідача, що ними неодноразово вчинялися дії щодо виконання рішення суду, у зв`язку з чим вони зверталися до Пенсійного фонду України, однак на даний момент вони обмеженні щодо виконання рішення суду в повній мірі за відсутності необхідного виділення коштів на цю мету. Крім цього представник відповідача зазначив, що ними частково виконане рішення суду.

Відповідно ч.2 ст. 119 КАС України строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене вище, та беручи до уваги частково виконання рішення суду, керуючись ст. 382 КАС України, суд дійшов висновку про наявність підстав для встановлення відповідачу нового строку для подання звіту про виконання рішення суду.

Щодо накладення штрафних санкцій то колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі змісту ч. 2 ст. 382 КАС України слідує, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може також накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Повноваження Пенсійного фонду України, як виконавця бюджетних програм, визначаються статтею 23 Бюджетного кодексу України, а саме: будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено Законом України Про Державний бюджет України.

Органи Пенсійного фонду України фінансують вказані види виплат за рахунок коштів Державного бюджету в межах виділених асигнувань бюджету, реалізуючи бюджетну програму КПКВК 2506080 «Фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок і підвищень, призначених за різними пенсійними програмами».

Згідно з пунктами 20 та 29 частини першої ст. 116 Бюджетного кодексу України взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушення бюджетного законодавства.

Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі № 5-р/2018 від 22.05.2018 вважає, що положення Основного Закону України зобов`язують державу створити ефективну систему соціального захисту різних категорій осіб, яка сприяла б узгодженню рівня їхнього життя з реалізацією права на достатній життєвий рівень для них та їхніх сімей шляхом надання відповідного соціального забезпечення. Заходи соціального захисту мають втілювати ідеї соціальної солідарності та справедливості, бути спрямовані на охорону і захист особи при настанні можливих соціальних ризиків.

На думку Конституційного Суду України, держава виходячи з існуючих фінансово-економічних можливостей має право вирішувати соціальні питання на власний розсуд. Тобто у разі значного погіршення фінансово-економічної ситуації, виникнення умов воєнного або надзвичайного стану, необхідності забезпечення національної безпеки України, модернізації системи соціального захисту тощо держава може здійснити відповідний перерозподіл своїх видатків з метою збереження справедливого балансу між інтересами особи та суспільства. Проте держава не може вдаватися до обмежень, що порушують сутність конституційних соціальних прав осіб, яка безпосередньо пов`язана з обов`язком держави за будь-яких обставин забезпечувати достатні умови життя, сумісні з людською гідністю.

У рішенні № 3-рп від 25.01.2012 Конституційний суд України зазначив, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов`язується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України. Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Конституційний Суд України визнав конституційним регулювання Кабінетом Міністрів України розмір соціальний виплат та допомог, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України. Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії можуть бути визначені як законами України, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема актами Кабінету Міністрів України. Порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, регулюється Кабінетом Міністрів України відповідно до Конституції та законів України.

Крім цього, Верховний Суд України неодноразово, зокрема у постановах по справах № 21-1044а15, № 21-2630а15, № 21-5118а15, № 804/5081/13-а, висловлював правову позицію, відповідно до якої невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів, а ще більш ускладнює його фінансове становище, тому відсутність бюджетного та іншого фінансування та коштів на виплату грошових сум на виконання судового рішення є поважною причиною, яка унеможливлює проведення відповідних виплат.

Виділення коштів із Державного бюджету для фінансування даної бюджетної програми не залежить від волі окремого керівника територіального органу Пенсійного фонду України і вимагати від нього дій, які виходять за межі його повноважень, не має правових підстав.

Дана ситуація зумовлена дефіцитом бюджетних призначень на фінансування таких виплат у загальнодержавному масштабі.

Так колегія суддів під час розгляду звіту про виконання постанови суду встановила, що відповідач листом від 17.01.2020 № 2367/06-35 звернувся до Пенсійного фонду України, враховуючи початок нового бюджетного періоду, з метою підготовки та подання до суду звіту, просять роз`яснити подальші дії Головного управління щодо виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26.01.2018 по справі № 803/2000/17 та можливості виплатити кошти ОСОБА_1 .

Крім цього суд зазначає, що згідно доданої інформації про виплату пенсії та відкладеної виплати відповідно до постанови КМУ № 103 ОСОБА_1 за період з 01.01.2020 по 31.03.2020, ОСОБА_1 виплачена пенсія по 7309 грн 42 коп. тип суми виплати «Пенсія за місяць виплати» та по 1072 грн 65 коп. тип відкладеної виплати «ПКМУ 103 МВС».

Колегія суддів вважає, що такі дії відповідача, в особі начальника, свідчать про здійснення дій для належного виконання рішення суду.

Разом з цим колегія суддів вважає, що виділення коштів із Державного бюджету для фінансування даної бюджетної програми не залежить від волі окремого керівника територіального органу Пенсійного фонду України і вимагати від нього дій, які виходять за межі його повноважень, не має правових підстав.

Відтак, виконання рішення суду з моменту законної сили, залежала від Пенсійного фонду України, а не від начальника, а тому вказані обставини не можуть слугувати правовою підставою для притягнення його до відповідальності.

Отже, враховуючи викладене вище, колегія суддів апеляційної інстанції вважає необґрунтованим накладення штрафу на начальника Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області.

Керуючись статтями 229, 243, 310, 321, 325, 328, 329, 370, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

За наслідками розгляду звіту Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2019 року у справі № 803/2000/17 встановити новий строк подання звіту про виконання постанови суду від 12 лютого 2019 року по справі № 803/2000/17.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області подати до суду у місячний строк після набрання чинності ухвали, звіт про виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2019 року у справі № 803/2000/17.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач С. М. Кузьмич
судді В. З. Улицький
Р. М. Шавель