Справа № 200/2485/20-а
Суддя: Арестова Л.В.
Дата ухвалення: 2020-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2020 р. Справа№200/2485/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Арестової Л.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження (в порядку письмового провадження) в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; рнокпп: НОМЕР_1 ) до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Тетяни Леонідівни (місце знаходження: вул. Юрія Поправки, б. 6, оф. 15, м. Київ, Київська область) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Акціонерне товариство «Банк Форвард» (місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 105; ) про визнання дій протиправними та скасування постанови,

УС Т А Н О В И В:

04 березня 2020 року ОСОБА_1 , позивач, звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Тетяни Леонідівни про визнання дій приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л. по відкриттю провадження № 60814743, відкритого на підстав виконавчого напису № 7087 від 09.11.2019, здійсненого приватним нотаріусом КМНО Незнайко Є.В., згідно з яким накладено арешт на кошти, які знаходяться на рахунку ОСОБА_1 для виплати заробітної плати, відкритому у філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 та арешт коштів, які знаходяться на рахунку для виплати пенсії по інвалідності, відкритому у філії Донецьким обласним управлінням АТ «Ощадбанк» № UA 0105624 в сумі 58 512,84 грн. протиправними; зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л. скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 60814743, відкритого на підставі виконавчого напису № 7087 від 09.11.2019, здійсненого приватним нотаріусом КМНО Незнайко Є.В., згідно з яким накладено арешт на кошти, які знаходяться на рахунку ОСОБА_1 для виплати заробітної плати, відкритому у філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» № UA0121901 та арешт коштів, які знаходяться на рахунку для виплати пенсії по інвалідності, відкритому у філії Донецьким обласним управлінням АТ «Ощадбанк» № UA 0105624 в сумі 58 512,84 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вважає постанову про відкриття виконавчого провадження та постанову про арешт коштів боржника протиправними, оскільки при відкритті виконавчого провадження відповідачем не дотримано вимог частини другої статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», приватним виконавцем виконавчий документ прийнято до виконання не за місцем проживання, перебування боржника. Вважає, що відкриття виконавчого провадження не за місцем реєстрації та проживання позивача порушують права позивача як сторони виконавчого провадження та зазначає, що жодного майна в м. Києві не має, грошові кошти на банківських рахунках м. Києва відсутні. За таких обставин вважає, що постанова про відкриття виконавчого провадження та постанова про арешт коштів боржника є протиправними та підлягають скасуванню, а тому позивач звернулась з даним позовом до суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року позовну заяву залишено без руху

Ухвалами Донецького окружного адміністративного суду від 23 березня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі, за правилами, передбаченими ст. 287 КАС України та відстрочено сплату судового збору по справі.

Ухвалою суду від 24 березня 2020 року, до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, було залучено стягувача у спірному виконавчому провадженні Акціонерне товариство «Банк Форвард».

Позивач до судового засідання не з`явилась про час, дату та місце судового засідання повідомлена належним чином, з клопотаннями та заявами до суду не зверталась.

Відповідач до судового засідання не з`явилась, про час, дату та місце судового засідання повідомлена належним чином. Правом надання відзиву не скористалася, з клопотаннями та заявами до суду не зверталась.

Третя особа до судового засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином. Правом надати пояснення не скористалась.

Керуючись положеннями ч. 9 ст. 205 КАС України, за якими, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, а також з урахуванням вимог ст. 287 КАС України, відповідно до яких адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі, суд приходить до висновку про можливість провести розгляд справи у письмовому провадженні за наявними матеріалами.

Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Акціонерне товариство «Банк Форвард» () звернулось до відповідача Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяни Леонідівни, із заявою про примусове виконання рішення, в якій просило відкрити, за місцем знаходження майна (грошових коштів) боржника ОСОБА_1 , виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Є.В. за № 7437 від 21.11.2019 року про стягнення з боржника коштів у розмірі 51375,31 грн., а також накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно (грошові кошти) боржника та на відкриті рахунки у банківських установах.

06.12.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяною Леонідівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60814743, відповідно до якого на підставі виконавчого напису № 7437, виданого 21.11.2019 року Приватним нотаріусом КМНО Незнайко Є.В. постановлено стягнути з боржника ОСОБА_2 на користь акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованість в розмірі 51375,31грн.

17.01.2020 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяною Леонідівною винесено постанову по арешт коштів боржника.

Копії матеріалів виконавчого провадження №№ 60814743 були направлені позивачу приватним виконавцем Т.Л. Павелків у відповідь на заяву ОСОБА_2 28.02.2020.

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 , має реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 . Відповідно до Довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією Серія 12 ААБ № 071736 ОСОБА_2 встановлена третя група інвалідності 3 01.10.2018.

Листом АТ «Ощадбанк» від 21.02.2020 № 1289 позивача повідомлено, що по її рахункам, відкритим у філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» для виплати зарплати UA НОМЕР_4 , для виплати пенсії UA0105624 арештовано 24.01.2020 грошові кошти в сумі 58512,84 грн. згідно постанови про арешт коштів боржника ВП № 60814743 від 17.01.2020 виданої Приватним виконавцем Павелків Т.Л.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Поняття та особливості здійснення виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) визначено Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII.

Пунктом 3 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII, виконавчі написи нотаріусів віднесено до виконавчих документів, які підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 26 Закон №1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини 3 статті 26 Закону №1404-VIII, у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Частиною 1 статті 5 Закону №1404-VIIІ передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до частин 1, 2 статті 22 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016 № 1403-VIII, про початок діяльності приватний виконавець повідомляє Міністерство юстиції України. У повідомленні про початок діяльності обов`язково зазначаються зокрема виконавчий округ, на території якого приватний виконавець має намір здійснювати діяльність.

Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 23 Закону №1403-VIII, у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Частиною 1 статті 25 Закону №1403-VIII передбачено, що виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Згідно з частиною 2 статті 25 Закону №1403-VIII, приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Відповідно до пункту 10 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5, місце виконання рішення визначається відповідно до вимог, встановлених статтею 24 Закону №1404-VIIІ.

Частиною 2 статті 24 Закону №1404-VIIІ передбачено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Статтями 179, 190 ЦК України встановлено, що майном, як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Згідно статті 3 Закону України «Про платіжні системи в Україні» кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках).

Статтею 7 Закону України «Про платіжні системи в Україні» передбачено, що банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні (депозитні), поточні рахунки, рахунки умовного зберігання та кореспондентські рахунки.

Картковий рахунок - це банківський поточний картковий рахунок Клієнта, який відкривається на договірній основі для обліку грошових коштів Клієнта та здійснення розрахунково-касових операцій відповідно до умов договору та вимог законодавства України. По картковому рахунку проводиться облік операцій за платіжними картками Клієнта.

Суд вважає, що у даному випадку місцезнаходженням майна є не місце розташування самого банку, де відкритий рахунок, а самі банківські рахунки чи електронні гаманці, на яких обліковуються кошти та які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою відповідних платіжних інструментів, однак, такі рахунки або електронні гаманці не вважаються майном у розумінні положень статті 190 Цивільного кодексу України, оскільки вони не є окремими речами чи їх сукупністю, а фактично є засобом обліку руху грошових коштів та призначені для виконання клієнтами платіжних систем певних операцій.

Пунктами 3.1, 3.2 статті 3 Закону України «Про платіжні системи в Україні» встановлено, що кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках). Грошові знаки випускаються у формі банкнот і монет, що мають зазначену на них номінальну вартість.

Поняття «картковий рахунок» було передбачено Положенням про порядок емісії платіжних карток і здійснення операцій з їх застосуванням, затвердженим постановою Національного Банку України від 19 жовтня 2005 року №137, яке втратило чинність на підставі постанови Національного Банку України від 30 квітня 2010 року №223.

При цьому, жодним нормативно-правовим актом не передбачено, що «картковий рахунок» є майном у розумінні статті 190 Цивільного кодексу України. Так само, не передбачено поняття щодо визначення місцезнаходження «карткового рахунку» за місцем знаходження будь-якого банку.

Згідно з пунктом 13 розділу ІІІ Інструкції, приватний виконавець самостійно проводить перевірку інформації про наявність боржника, його майна, місця роботи в іншому виконавчому окрузі або залучає для перевірки цієї інформації іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій за встановленою типовою формою.

Разом з тим, виконавчим округом приватного виконавця Павелків Т.Л. - є місто Київ.

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва в заявленому спорі у відповідності до частини другої статті 24 Закону № 1404-VIII мав підстави для відкриття виконавчого провадження у разі наявності майна боржника, місцем знаходження кого є м. Київ.

Судом встановлено, що місцем реєстрації позивача є м. Красний Лиман, селище Ставки, Донецької області та не надано жодних доказів на наявність у позивача майна на території м. Києва чи рахунків, відкритих на ім`я позивача у м. Києві.

Отже наведене свідчить про те, що на час прийняття оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.12.2019 по виконавчому провадженню № 60814743, у відповідача були відсутні підстави вважати, що у боржника ОСОБА_2 наявне майно у виконавчому окрузі міста Києва.

Натомість виконавчий документ, та інші подані виконавцеві документи містять відомості про зареєстроване місце проживання боржника у Донецькій області, однак зазначені відомості під час вирішення питання про відкриття виконавчого провадження, виконавцем враховані не були.

Суд зазначає, що відповідно до положень частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч.2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакші як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З урахуванням фактичних обставин, суд вважає за необхідне скористатися своїм правом та вийти за межі позовних вимог, оскільки вважає, що це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача.

Виходячи з наведеного суд приходить до висновку, що відповідачем порушено вимоги статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» та безпідставно відкрито виконавче провадження не за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи або знаходження її майна, а в іншому виконавчому окрузі, що є підставою для визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.12.2019 по виконавчому провадженню № 60814743.

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Оскільки підставою для винесення приватним виконавцем постанови про арешт коштів боржника є відкриття виконавчого провадження, зважаючи, що судом встановлено протиправність постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.12.2019 ВП №60814743, суд приходить до висновку про необхідність скасування постанови про арешт коштів боржника від 17.01.2020.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, зважаючи на те, що позивачу відстрочено сплату судового збору, суд приходить до висновку про необхідність стягнення за рахунок з відповідача судового збору у розмірі 840,80 грн. на користь Державного бюджету України, як того вимагає ч.2 ст. 4 Закон України Про судовий збір.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 262, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; рнокпп: НОМЕР_1 ) до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Тетяни Леонідівни (місце знаходження: вул. Юрія Поправки, б. 6, оф. 15, м. Київ, Київська область), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Акціонерне товариство «Банк Форвард» (місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 105; ) про визнання дій протиправними та скасування постанови - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л. про відкриття виконавчого провадження від 06.12.2019 по виконавчому провадженню № 60814743.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л. про арешт коштів боржника від 17.01.2020 по виконавчому провадженню № 60814743.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Тетяни Леонідівни на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Повний текст рішення складено та підписано 30 березня 2020 року.

Суддя Л.В. Арестова