Справа № 826/9830/18
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2020-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2020 року м. Київ № 826/9830/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючої судді Добрівської Н.А.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1
доУповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича
провизнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича (далі по тексту - відповідач, Уповноважена особа Фонду), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення (наказ) Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлвський» в частині затвердження результатів проведеної перевірки правочинів на предмет нікчемності, за якими встановлено нікчемність правочинів (транзакції) щодо повернення коштів на поточний рахунок позивача за договором поточного банківського рахунку «Поточний рахунок «Ощадний» №980-016-000003644 від 16 травня 2016 року, номер рахунку № НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ;

- зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивача ОСОБА_1 , як вкладника Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Договором поточного банківського рахунку «Поточний рахунок «Ощадний» №980-016-000003644 від 16 травня 2016 року, номер рахунку № НОМЕР_1 , за договором банківського вкладу (депозиту) «Перше знайомство» за №980-016-000251506 від 23 травня 2016 року, номер рахунку № НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на загальну суму 100147,54 грн, що належать останній.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що між нею та Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» укладений договір поточного банківського рахунку «Поточний рахунок «Ощадний» №980-016-000003644 від 16 травня 2016 року, який передбачав розрахунково-касове обслуговування, а 23 травня 2016 року договір банківського вкладу (депозиту) «Перше знайомство» №980-06 від 23 травня 2016 року.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України №14/БТ від 23 травня 2016 року «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №812 від 23 травня 2016 року «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

На підставі рішення Правління Національного Банку України від 12 липня 2016 року №124-рп «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12 липня 2016 року №1213 «Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким у Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» розпочато процедуру ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» з 13 липня 2016 року по 12 липня 2018 року включно.

Листом №3Г1(К)/2291 від 08 травня 2018 року позивача повідомлено про нікчемність правочину (транзакції), здійсненого Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно - розрахунковий центр» в сумі 100147,54 грн.

На думку позивача, вказане рішення відповідача є протиправним та таким, що порушує її права, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що стало підставою для звернення до адміністративного суду з відповідною позовною заявою.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог представник відповідача у відзиві на позовну заяву послався на те, що 16 травня 2016 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно - розрахунковий центр» (далі також - ТОВ «ІРЦ») укладений договір №980-016-000239546, відповідно до умов якого позивачем ТОВ «ІРЦ» передано у власність грошові кошти у розмірі 100 000,00 грн, а 19 травня 2016 року з банківського рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно - розрахунковий центр» позивачу було здійснено повернення 100 147,54 грн з призначенням платежу «перерахування коштів згідно договору №980-016-000239546 від 16 травня 2016 року» на її банківський рахунок.

Тобто, як зазначив відповідач, позивачем укладено договір позики з ТОВ «ІРЦ».

Також, у відзиві на позовну заяву зазначено, що 23 травня 2016 року позивач в безготівковому порядку перерахувала з рахунку № НОМЕР_1 на рахунок № НОМЕР_3 суму в розмірі 100 147,54 грн згідно договору №980-016-000251506.

Тому, на думку відповідача, позивач не набула статусу вкладника, оскільки кошти за договором банком не залучались.

У зв`язку із зазначеним, Уповноваженою особою Фонду за результатами проведеної перевірки правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, правочин щодо перерахування коштів на рахунок позивача був визнаний нікчемним.

Також, у відзиві на позовну заяву зазначено, що 19 серпня 2016 року позивачу розблоковано рахунок на суму 100 292,53 грн, а тому заявлена вимога на 100 147,54 грн не відповідає законодавчо встановленій сумі у 200 000,00 грн.

У зв`язку з вищевикладеним, представник відповідача просив відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 липня 2018 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Як вбачається з наданої суду копії Договору №980-016-000003644 банківського рахунку «Поточний рахунок «Ощадний», укладеного між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» 16 травня 2016 року, Банк по ініціативі клієнта відкрив останній поточний рахунок № НОМЕР_1 в гривні для зберігання грошей клієнта та зобов`язався здійснювати розрахунково-касове обслуговування за допомогою платіжних інструментів відповідно до вимог чинного законодавства України, умов цього договору та розпоряджень клієнта, а клієнт зобов`язалась оплачувати послуги.

У відповідності до наданої суду копії квитанції від 16 травня 2016 року, позивачем на рахунок № НОМЕР_1 зараховано готівкові кошти на загальну суму 100 000,00 грн.

Також, 16 травня 2016 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-розрахунковий центр» укладено договір №980-016-000239546, Тип договору: «Суперкапітал» (Новий) (з виплатою процентів щомісячно), відповідно до умов якого ОСОБА_1 передала у власність ТОВ «Інвестиційно - розрахунковий центр» грошові кошти в розмірі 60 000,00 грн на строк до 14 листопада 2016 року з процентною ставкою 33,54 відсотки річних, що складає 27% річних після утримання податку з таких процентів, які ТОВ «ІРЦ» зобов`язалось повернути на рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , відкритий в Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» та сплати проценти по договору шляхом перерахування коштів на цей же рахунок.

У відповідності до підпункту 5.4.3. пункту 5.4. статті 5 цього ж Договору ТОВ «ІРЦ» має право з власної ініціативи достроково повернути кошти ОСОБА_1 у будь-який момент дії Договору, в тому числі, але не виключно, у випадку, якщо ОСОБА_1 звернеться із вимогою про дострокове розірвання Договору добровільного страхування фінансових ризиків «КАПІТАЛ».

Крім того, 16 травня 2016 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-розрахунковий центр» укладено договір про внесення змін до договору №980-016-000239546 від 16 травня 2016 року, відповідно до умов якого у тому числі змінена сума коштів, яку ОСОБА_1 передає у власність товариству, а саме з 60 000,00 грн до 100 000,00 грн.

19 травня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-розрахунковий центр» перерахувало на рахунок ОСОБА_1 , відкритий у Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський», № НОМЕР_1 грошову суму у розмірі 100 000,00 грн з призначенням платежу «повернення коштів згідно з договором №980-016-000239546 від 16.05.2016», що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення №1012 від 19 травня 2016 року, а також копією довідки про стан рахунку позивача.

Крім того, з наданої відповідачем виписки по особовим рахункам з 19 травня 2016 року по 06 листопада 2018 року вбачається, що у Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» на ім`я ОСОБА_1 відкритий рахунок № НОМЕР_1 , на який 19 травня 2016 року з рахунку № НОМЕР_4 , відкритого на ім`я ТОВ «ІРЦ» у Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський», надійшли грошові кошти у розмірі 100 000,00 грн з призначенням платежу «повернення коштів згідно з договором №980-016-000239546 від 16.05.2016» року та у розмірі 147,54 грн з призначенням платежу «оплата процентів по договору №980-016-000239546 від 16.05.2016 року».

Також, з матеріалів справи вбачається, що 23 травня 2016 року між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Перше знайомство» №980-016-000251506, відповідно до умов якого сума вкладу становить 100 147,54 грн, вклад залучається на строк до 06 червня 2016 року з процентною ставкою 5% річних, який разом з процентами повертається на рахунок вкладника № НОМЕР_1 , відкритий на ім`я ОСОБА_1 в Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський».

Факт зарахування грошових коштів у розмірі 100 147,54 грн на рахунок позивача, відкритий в Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський», підтверджується наявною в матеріалах справи випискою по особовому рахунку позивача.

Також, судом встановлено, що 18 травня 2016 року та 19 травня 2016 року Публічне акціонерне товариство «Банк Михайлівський» уклав із ТОВ «Інвестиційно - розрахунковий центр» Договори відступлення прав вимоги №1805 та №1, згідно умов яких ТОВ «ІРЦ» зобов`язалось відступити банку права вимоги, належні ТОВ «ІРЦ», за кредитними договорами з усіма додатковими угодами до них, укладеними з фізичними особами. Банк, в свою чергу, зобов`язався оплатити права вимоги.

В подальшому, на підставі рішення Національного банку України від 23 травня 2016 року №14/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування прийнято рішення від 23 травня 2016 року №812 «Про затвердження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора», яким розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 23 травня 2016 року до 22 червня 2016 року.

Наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» Ірклієнка Ю.П. від 24 травня 2016 року №27/1 створено комісію по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними.

Наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Банк Михалійвський» Ірклієнком Ю.П. від 01 червня 2016 року №42/2 «Про затвердження висновків комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет наявності правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними» затверджено результати проведення перевірки правочинів на предмет їх нікчемності, за якими встановлено нікчемність правочинів (трансакції) з виконання 19 травня 2016 року платіжних документів ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» з перерахування коштів, у тому числі, які належать ОСОБА_1 в Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» в розмірі 100 147,54 грн, що підтверджується наданим суду Витягом з Додатку 2 до Акту №2 від 01 червня 2016 року комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними.

13 червня 2016 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №991 «Щодо продовження строку тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський», відповідно до якого продовжено строки тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» з 23 червня 2016 року до 22 липня 2016 року. Уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» призначено Ірклієнка Ю.П. (http://www.fg.gov.ua/not-paying/liquidation/171-pat-bank-mykhaylivskyy/4677-prodovzheno-tymchasovu-administratsiiu-u-pat-bank-mykhaylivskyy)

Відповідно до рішення Правління Національного банку України №124-рш від 12 липня 2016 року «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №1213 від 12 липня 2016 року, згідно з яким розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» з 13 липня 2016 року по 12 липня 2018 року включно, призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Ірклієнка Ю.П. строком на два роки з 13 липня 2016 року по 12 липня 2018 року. (http://www.fg.gov.ua/not-paying/liquidation/171-pat-bank-mykhaylivskyy/4952-rozpochato-protseduru-likvidatsii-pat-bank-mykhaylivskyy-ta-delehovano-povnovazhennia-likvidatora-banku)

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №1702 від 01 вересня 2016 року змінено уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та делеговано всі повноваження ліквідатора Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкову О.Ю. з 05 вересня 2016 року. (http://www.fg.gov.ua/not-paying/liquidation/171-pat-bank-mykhaylivskyy/5852-oholoshennia-pro-zminu-upovnovazhenoi-osoby-fondu-na-zdiisnennia-likvidatsii-pat-bank-mykhaylivskyy)

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 265 від 24 січня 2017 року делеговані повноваження уповноваженої особи Фонду Волкову О.Ю. з 25 січня 2017 року визначені статтями 37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». (http://www.fg.gov.ua/not-paying/liquidation/171-pat-bank-mykhaylivskyy/9256-oholoshennia-pro-vyznachennia-povnovazhen-upovnovazhenykh-osib-fondu-na-likvidatsiiu-pat-bank-mykhaylivskyy)

На підставі пункту 2 частини п`ятої статті 12, частини першої статті 35, частини п`ятої статті 44, частини третьої статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 21 червня 2018 року №1758 про продовження строків здійснення процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» строком на два роки з 13 липня 2018 року до 12 липня 2020 року включно.

Згідно з зазначеним рішенням продовжено повноваження ліквідатора Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону, в тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку та повноважень, визначених пунктами 4, 5, 6 та 8 частини другої статті 37, пунктом 4 частини першої статті 48 Закону, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Волкову Олександру Юрійовичу строком на два роки з 13 липня 2018 року до 12 липня 2020 року включно (http://www.fg.gov.ua/not-paying/liquidation/171-pat-bank-mykhaylivskyy/38213-prodovzheno-strok-zdiisnennia-protsedury-likvidatsii-pat-bank-mykhaylivskyy).

Суд зазначає, що в матеріалах справи наявна копія заяви ОСОБА_1 , адресованої Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», в якій ОСОБА_1 просила включити до переліку рахунків вкладників та надати підстави невключення її до переліку рахунків вкладників, копій наказів №№41, 42, що стали підставою для невключення її до переліку рахунків вкладників та надати довідку про стан поточного рахунку за договором поточного банківського рахунку «Поточний рахунок «Ощадний» №980-016-000003644, номер рахунку № НОМЕР_1 .

Листом від 18 травня 2018 року №ЗГ1(К)/2291 позивача повідомлено про відсутність правових підстав для надання запитуваних документів, окрім, руху коштів за рахунком та довідки про стан рахунку за період з 19 травня 2016 року по 23 травня 2016 року, в якій також зазначено про нікчемність транзакції.

Вважаючи протиправним рішення відповідача в частині визнання правочину нікчемним та, відповідно невключення даних про рахунок до переліку рахунків вкладників, за якими здійснюється виплата гарантованої суми відшкодування за вкладом Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_1 звернулась до адміністративного суду з вказаною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до висновку про наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року №4452-VI (далі по тексту - Закон України від 23 лютого 2012 року №4452-VI в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

За визначенням статті 2 Закону України від 23 лютого 2012 року №4452-VI вкладом вважаються кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Частиною 1 статті 3 Закону України від 23 лютого 2012 року №4452-VI визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

У відповідності до частини 1 статті 11 та частини 3 статті 12 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI виконавча дирекція Фонду здійснює управління поточною діяльністю Фонду; виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами:

1) визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду;

2) визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону;

3) визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних;

4) приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку;

5) затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів;

6) приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов`язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду;

7) встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб;

8) встановлює додаткові вимоги до порядку розкриття банками інформації для вкладників про умови надання банківських послуг із залучення вкладів.

Згідно з абзацом 1 частини 1 статті 26 Закону України від 23 лютого 2012 року №4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Відповідно до частини 2 статті 26 цього ж Закону вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами.

Під час тимчасової адміністрації вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами за договорами, строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, та за договорами банківського рахунку з урахуванням вимог, визначених частиною четвертою цієї статті.

Фонд має право не включати до розрахунку гарантованої суми відшкодування коштів за договорами банківського рахунка до отримання в повному обсязі інформації про операції, здійснені платіжною системою (внутрішньодержавною та міжнародною).

Виплата гарантованої суми відшкодування за договорами банківського рахунка здійснюється тільки після отримання Фондом у повному обсязі інформації про операції, здійснені платіжною системою (внутрішньодержавною та міжнародною).

Згідно з нормами статті 27 Закону України від 23 лютого 2012 року №4452-VI Уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Нарахування відсотків за вкладами припиняється у день початку процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).

Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує:

1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню;

2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 цього Закону;

3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, що не виконане;

4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду;

5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак.

Виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду.

Фонд також оприлюднює оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам у газеті «Урядовий кур`єр» або «Голос України».

Інформація про вкладника в переліку рахунків вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Відповідно до статті 28 Закону України від 23 лютого 2012 року №4452-VI Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів у національній валюті України в порядку та у черговості, встановлених Фондом, не пізніше 20 робочих днів (для банків, база даних про вкладників яких містить інформацію про більше ніж 500000 рахунків, - не пізніше 30 робочих днів) з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку. Фонд здійснює виплату гарантованих сум відшкодування через банки-агенти, що здійснюють такі виплати в готівковій або безготівковій формі (за вибором вкладника). Фонд не пізніше наступного дня після закінчення визначеного цим Законом строку ліквідації банку розміщує на офіційному веб-сайті Фонду оголошення про завершення Фондом виплат гарантованої суми відшкодування.

Пунктами 4-5 розділу ІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року №14 в редакції, станом на момент виникнення спірних правовідносин (далі по тексту - Положення №14), встановлено, що Банк має право надати до Фонду зміни та уточнення до бази даних про вкладників. Зміни надаються до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом. У супровідному листі зазначаються:

- тип змін (зміна реквізитів вкладника без зміни гарантованої суми відшкодування, тимчасове обмеження, зняття тимчасового обмеження, зміна сум залишків коштів тощо);

- кількість інформаційних рядків, що змінюються;

- підсумкові значення сум у файлі змін (за записами, що змінюються).

Усі зміни до бази даних про вкладників надаються окремими файлами відповідно до типу змін.

Зміни реквізитів вкладника (поля 2 - 10) надаються за структурою файла «Z» з обов`язковим зазначенням номера інформаційного рядка у файлі «Z» (ідентифікатора вкладника).

Усі інші зміни, що стосуються певного конкретного запису з файла «D» (сум, номерів рахунків та договорів, дат укладення та закінчення договорів тощо), надаються за структурою файла «D» з обов`язковим зазначенням номера інформаційного рядка у файлі «D» (ідентифікатора рахунку вкладника) та номера інформаційного рядка у файлі «Z» (ідентифікатора вкладника).

Уповноважена особа Фонду протягом 10 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку надає до Фонду разом із супровідним листом уточнену інформацію за структурою інформаційного рядка файла, визначеною у додатку 1 до цього Положення, про рахунки: за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку; осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, що не виконане; вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду; вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 Закону.

Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує та надає до Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку такі переліки:

1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з додатком 2 до цього Положення;

2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону, згідно з додатком 3 до цього Положення; переліки: рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку; осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, що не виконане; рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду; рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 Закону.

ГСР визначаються за кожним рахунком окремо.

Переліки, зазначені у цьому пункті, надаються до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом. У супровідному листі зазначаються назви переліків, кількість інформаційних рядків та підсумкові значення сум.

Переліки на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) складаються в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та засвідчуються підписами уповноваженої особи Фонду, головного бухгалтера банку та відбитком печатки банку (за наявності), в електронному вигляді - у csv-файлах. Дані на паперових носіях та в електронному вигляді повинні бути ідентичними.

Інформація про вкладника в переліках має забезпечувати можливість його ідентифікації відповідно до законодавства.

Переліки в електронному вигляді можуть бути передані до Фонду засобами електронної пошти Національного банку України.

Перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону, формується на підставі файла «N» та включає інформацію тільки про осіб, які були вкладниками (мали вклади у банку) та поіменовані у файлі «N».

Перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду (далі - Перелік), формується за структурою, визначеною додатком 4 до цього Положення, та не включає інформацію про вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 Закону.

Протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків.

Пунктами 2-4 розділу ІІІ Положення №14 передбачено, що Фонд складає на підставі Переліку реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат за формою, наведеною у додатку 5 до цього Положення (далі - Загальний реєстр), що затверджується виконавчою дирекцією Фонду.

Загальний реєстр складається на паперових носіях та в електронному вигляді.

Загальний реєстр на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) підписується відповідальною особою, яка його склала, та засвідчується підписом директора-розпорядника та відбитком печатки Фонду.

Фонд складає зміни та доповнення до Загального реєстру, що затверджуються виконавчою дирекцією Фонду на підставі змін та доповнень до Переліку, прийнятих Фондом.

На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду за розпорядженням директора-розпорядника Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів у національній валюті України (здійснює перерахування гарантованої суми відшкодування та передачу інформації про вкладників, яким здійснюється виплата відшкодування, до банків-агентів відповідно до умов договорів із банками-агентами) не пізніше 20 робочих днів (для банків, база даних про вкладників яких містить інформацію про більше ніж 500000 рахунків, - не пізніше 30 робочих днів) з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє суду дійти висновку, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи:

1) складення Уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду;

2) передача Уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду;

3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру;

4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

При цьому, Уповноважена особа може надавати Фонду протягом процедури ліквідації додаткову інформацію про вкладників, зокрема щодо збільшення кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування.

Так, суд звертає увагу на те, що за результатами перевірки правочинів (у тому числі поточного рахунку №5802 ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр») до правочинів, що є нікчемними віднесено у тому числі операцію щодо перерахування коштів на рахунок позивача на суму 100 147,54 грн, про що вже було зазначено судом та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

В той же час, Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» разом з відзивом на позовну заяву надано витяг від 15 листопада 2018 року з Переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, з якого вбачається, що на підставі листа №19.08.16/10-вих. від 19 серпня 2016 року до цього переліку включено інформацію про ОСОБА_1 на суму відшкодування 100 292,53 грн.

Наведене в сукупності свідчить про те, що відповідач самостійно відновив права позивача, як вкладника банку та надав додаткову інформацію про внесення останньої до переліку вкладників, що мають право на відшкодування коштів за вкладами у Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський».

При цьому, розбіжність у сумі, яка розміщена на рахунку позивача, відкритому у Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський», зокрема, 100 147,54 грн, яку зазначає позивач, та 100 292,53 грн, яка вказана у Переліку, наданому відповідачем, свідчить лише про те, що на суму вкладу 100 147,54 грн, яка була зарахована на рахунок позивача 23 травня 2016 року, було нараховано відсотки на виконання умов укладеного договору банківського вкладу (депозиту) «Перше знайомство» №980-016-000251506 від 23 травня 2016 року.

У зв`язку з чим, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивача ОСОБА_1 , як вкладника Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Договором поточного банківського рахунку «Поточний рахунок «Ощадний» №980-016-000003644 від 16 травня 2016 року, номер рахунку № НОМЕР_1 , за договором банківського вкладу (депозиту) «Перше знайомство» за №980-016-000251506 від 23 травня 2016 року, номер рахунку № НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на загальну суму 100 147,54 грн, що належать останній.

Стосовно позовних вимог в частині визнання протиправним рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» про затвердження результатів проведеної перевірки правочинів на предмет нікчемності, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 3 статті 38 цього ж Закону правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»;

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду.

Проте, суд зауважує, що згідно висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 04 липня 2018 року у справі №826/1476/15, якщо внаслідок проведених операцій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а не банку, завдані збитки (штучно збільшена сума гарантованих державою виплат), то стаття 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року №4452-VI не може бути застосована, а Фонд має звертатися до суду з вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину на підставі статті 228 ЦК України. Лише за наявності рішення суду можна застосовувати до позивача будь-які наслідки недійсності нікчемного правочину за цією статтею.

Водночас, у згаданій вище постанові Великої Палати Верховного Суду зазначено, що при виявленні нікчемних правочинів Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу банку, підписаного уповноваженою особою Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону незалежно від того, чи була проведена передбачена частиною 2 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року №4452-VI перевірка правочинів банку і виданий згаданий наказ. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ банку не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом банку, який підписано уповноваженою особою Фонду - особою, що здійснює повноваження органу управління банку, не є актом індивідуальної дії у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки не створює жодних обов`язків для позивача та безпосередньо не порушує його прав.

Тобто, суд наголошує, що рішення відповідача в частині затвердження результатів перевірки правочинів на предмет нікчемності не створює жодних обов`язків для позивача та безпосередньо не порушує її прав.

Більш того, матеріалами справи підтверджується, що після прийняття такого рішення про нікчемність правочину, укладеного з позивачем, відповідачем самостійно відновлено право останньої та надано додаткову інформацію про неї, як про вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виконав, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи, що у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, а іншими учасниками справи судові витрати не понесені, судові витрати не підлягають розподілу відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 3, 5-11, 19, 73-77, 79, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому в ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено протягом 30 днів з моменту складення повного тексту до суду апеляційної інстанції в порядку, визначеному ст.ст.293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя Н.А. Добрівська