Справа № 815/1426/17
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2020-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

26 березня 2020 року

Київ

справа №815/1426/17

адміністративне провадження №К/9901/16733/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Бучик А.Ю.,

суддів: Мороз Л.Л., Рибачука А.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2017 року у складі судді Єфіменка К.С. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 9 листопада 2017 року у складі колегії суддів: Димерлія О.О., Єщенка О.В., Бойка А.В. у справі №815/1426/17 за позовом ОСОБА_1 до Одеської філії Державного підприємства "Державний інститут судових економічно-правових та технічних експертних досліджень", за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 та ОСББ "Бреуса,61/9" про визнання протиправними та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії ,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі по тексту - позивач) звернулась до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправними та скасувати реєстраційні дій/рішення державного реєстратора Бондаренко Ольги Анатоліївни ДП "Державний інститут судових економічно-правових та технічних досліджень" Міністерства юстиції України в особі відокремленого підрозділу Одеська філія ДП "Державний інститут судових економічно-правових та технічних експертних досліджень", щодо внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців запису №8043061 від 20 лютого 2017 року, яким змінено керівника-голову правління ОСББ "Бреуса,61/9" з ОСОБА_1 на ОСОБА_2 ;

- зобов`язати державного реєстратора Бондаренко О.А. ДП "Державний інститут судових економічно-правових та технічних досліджень" Міністерства юстиції України в особі відокремленого підрозділу Одеська філія ДП "Державний інститут судових економічно-правових та технічних експертних досліджень" відновити стан, який існував до вчинення реєстраційних дій 13 лютого 2017 року, поновити реєстрацію керівника ОСОБА_1.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2017 року, яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2017 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, позивач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що реєстраційні дії щодо заміни керівника ОСББ "Бреуса, 61/9" вчинені реєстратором без дотримання вимог Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", оскільки до реєстраційної картки додано нелегітимний протокол правління, в якому відсутні власноручні підписи членів правління та, з посиланням на статут ОСББ "Бреуса, 61/9", позивач вказує, що прийняття рішення про погодження обраної кандидатури голови правління ОСББ є виключною компетенцією Загальних зборів.

Відзиву на касаційну скаргу учасниками справи до суду не подано.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У ході розгляду справи судами встановлено, що 14.02.2017 член правління, співвласник ОСББ "Бреуса, 61/9" ОСОБА_2 , звернувся до державного реєстратора з реєстраційною карткою про зміну керівника ОСББ "Бреуса, 61/9".

До реєстраційної картки додані: протокол правління від 10.02.2017, який засвідчено нотаріально приватним нотаріусом від 17.02.2017, документ, що посвідчує особу ОСОБА_2., реєстр членів правління ОСББ "Бреуса, 61/9" від 10.02.2017 та квитанція про сплату збору за вчинення реєстраційної дії.

На підставі поданих документів державним реєстратором Бондаренко О.А. (Одеська філія Державного підприємства "Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень") до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (далі - ЄДР) внесено запис №8043061 від 20.02.2017, яким змінено керівника голову правління ОСББ "Бреуса, 61/9" з ОСОБА_1 (голова правління об`єднання з 12.10.2012 по 14.02.2017) на ОСОБА_2 .

Не погоджуючись з такими діями державного реєстратора, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, виходив з того, що поданий ОСОБА_2 комплект документів для державної реєстрації зміни керівника ОСББ "Бреуса. 61/9" повністю відповідає встановленим статтею 15 Закону про державну реєстрацію вимогам, отже суб`єкт реєстрації здійснив реєстраційні дії у поряду та на підставі норм чинного законодавства.

Розглядаючи справу по суті заявлених позовних вимог, суди першої та апеляційної інстанцій керувалися тим, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Проте такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм процесуального права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Поняття "суд, встановлений законом" зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Стаття 2 КАС у редакції, чинній на час звернення позивача до суду, завданням адміністративного судочинства визначала захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 КАС у редакції, чинній на час вирішення справи судом першої інстанції, справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини другої статті 4 КАС у зазначеній редакції юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

За правилами частини першої статті 17 КАС у зазначеній редакції юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Таким чином, до компетенції адміністративних судів на час розгляду справи судом першої інстанції належали спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.

Наведене узгоджується і з положеннями статей 2, 4, 19 КАС у чинній редакції, які закріплюють завдання адміністративного судочинства, визначення понять публічно-правового спору та суб`єкта владних повноважень, а також межі юрисдикції адміністративних судів.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Як установлено матеріалами справи, позивач звернулася до суду з позовом про скасування реєстраційної дій/рішення державного реєстратора щодо внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців запису №8043061 від 20 лютого 2017 року, яким змінено керівника голову правління ОСББ "Бреуса,61/9" з ОСОБА_1 на ОСОБА_2 .

З висловлених позивачем мотивів звернення до суду вбачається, що незаконність, на його думку, реєстрації таких змін пов`язана з поданням нелегітимного протоколу правління, в якому відсутні власноручні підписи членів правління та тим, що прийняття рішення про погодження обраної кандидатури голови правління ОСББ є виключною компетенцією Загальних зборів.

Таким чином, спірні правовідносини виникли у зв`язку з незгодою позивача із прийнятими відповідачем рішенням про реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу й покликані фактично відновити попередню реєстрацію інформації про керівника.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України; у редакції, чинній на час подання позову) господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов`язаними зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, правами та обов`язками учасників (засновників, акціонерів, членів) такої особи, крім трудових спорів.

Відповідно до пунктів 3 та 4 частини першої статті 20 ГПК України (у редакції, чинній на момент прийняття судом апеляційної інстанції оскаржуваного рішення) господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів, а також справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах.

Отже, звернення позивача до суду із цим позовом пов`язане з наявністю спору між її учасниками з приводу визначення керівника ОСББ "Бреуса, 61/9", а не із захистом прав у сфері публічно-правових відносин, що унеможливлює розгляд цієї справи в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права у подібних відносинах викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 листопада 2019 року у справі №826/2778/16 (провадження № 11-840апп19).

Враховуючи предмет спірних правовідносини, колегія суддів дійшла висновку, що даний спір підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, установлених статтями 238, 240 КАС України. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги (стаття 354 КАС України).

Пунктом 5 частини першої статті 349 цього ж Кодексу передбачено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, зважаючи на помилковість позиції судів попередніх інстанцій щодо наявності у переданому на вирішення суду спорі визначальних ознак справи адміністративної юрисдикції, Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень та закриття провадження у адміністративній справі на підставі пункту 1 частини першої статті 238 та частини першої статті 354 КАС України.

Відповідно до частини шостої статті 139 КАС якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки Верховний Суд не змінює судові рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 343, 349, 354, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 9 листопада 2017 року скасувати.

Провадження у адміністративній справі №815/1426/17 - закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції господарського суду та що вона вправі протягом десяти днів з дня отримання нею відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий А.Ю. Бучик

Судді Л.Л. Мороз

А.І. Рибачук