Справа № 520/14393/19
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2020-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2020 р. № 520/14393/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мороко А.С., розглянувши в загальному порядку у письмову провадженні в приміщенні суду у м. Харкові адміністративну справу № 520/14393/19 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання протиправними відмов та зобов`язання вчинити певні дії -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просять суд:

- визнати протиправними відмови Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, оформлені листом № С-12576/0-6095/0/95-19 від 02.10.2019 "Про розгляд заяви", у наданні ОСОБА_2 та ОСОБА_1 дозволів на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення згідно КВЦПЗ-01.03.);

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Харківській області надати ОСОБА_2 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення згідно КВЦПЗ-01.03.), яка знаходиться на території Власівської сільської ради Кегичівського району Харківської області за межами населених пунктів;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Харківській області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення згідно КВЦПЗ-01.03.), яка знаходиться на території Власівської сільської ради Кегичівського району Харківської області за межами населених пунктів за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0166.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.12.2019 відкрито провадження по даній справі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 27.03.2020 у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі відмовлено.

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що звертались до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області із заявою про надання дозволів на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, орієнтовною площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення згідно КВЦПЗ-01.03.), розташованих на території Власівської сільської ради Кегичівського району Харківської області, проте, листом № С-12576/0-6095/0/95-19 від 02.10.2019 відповідач протиправно відмовив у наданні вказаних дозволів.

Позивачі в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, 26.03.2020 подав до суду клопотання, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі та судове засідання, призначене на 27.03.2020 проводити за відсутності представника Головного управління Держгеокадастру у Харківській області. У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначив, що відповідно до інформації відділу у Кегичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, наданої листом № 125/413- 20 від 28.01.2020, земельна ділянка з кадастровим номером :01:000:0166 та земельна ділянка з кадастровим номером :01:000:0328 утворилися під час здійснення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення у 2013 році. На даний час, зазначені земельні ділянки відносяться до земель державної форми власності, сільськогосподарські угіддя - рілля. Земельна ділянка, яку бажає отримати у власність ОСОБА_1 знаходиться на інвентаризованій земельній ділянці з кадастровим номером :01:000:0166. Частина вказаної земельної ділянки знаходиться у постійному користуванні фізичних осіб на підставі державних актів на право постійного користування землею (ІІІ-ХР № 006020, виданий на ім`я ОСОБА_3 , ІІІ- НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_4 ). Земельна ділянка, яку бажає отримати у власність ОСОБА_2 знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:000:0328, яка утворена в результаті поділу інвентаризованої земельної ділянки :03:000:0318. На земельну ділянку Кегичівською районною державною адміністрацією видано розпорядження № 30 від 30.01.2007 року "Про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки" та розпорядження № 30 від 07.02.2008 року "Про внесення змін до розпорядження голови районної державної адміністрації від 30.01.2007 № 54". На даний час громадяни, яким надавався дозвіл, право власності не оформили. Відомості щодо визнання недійсними розпоряджень Кегичівської районної державної адміністрації від 30.01.2007 № 54 зі змінами від 07.02.2008 року № 30 у відділі відсутні. На підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розробленого на замовлення гр. ОСОБА_5 земельна ділянка поділена на земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0352 площею 38,1418 га та земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0353 площею 1,8 га.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд встановив наступне.

Заслухавши представника позивачів, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є учасниками бойових дій, що підтверджується відповідними посвідченнями, наявними в матеріалах справи.

Позивачі, через своїх представників звернулись до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області із клопотаннями про надання дозволів на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення згідно КВЦПЗ-01.03.), розташованих на території Власівської сільської ради Кегичівського району Харківської області, за межами населених пунктів за рахунок земельної ділянки з кадастровими номерами: ОСОБА_1 - :01:000:0166; ОСОБА_2 - :03:000:0328.

Відповідач в листі № С-12576/0-6095/0/95-19 від 02.10.2019 зазначив що за інформацією Відділу в Кегичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області стосовно земельних ділянок, які зазначені на доданих клопотань ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 графічних матеріалах, розпорядженнями Кегичівської районної державної адміністрації № 30 від 07.02.2008, № 54 від 30.01.2007 третім особам були надані дозволи на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок. Станом на 2019 рік відомості про реєстрацію права власності на бажані земельні ділянки, у Державному земельному кадастрі відсутні.Стосовно земельної ділянки, яка зазначена на доданих до заяви ОСОБА_9 , Відділом проінформовано, що дана земельна ділянка використовується громадянами - мешканцями сільської ради, а тому, надання дозволу може призвести до порушення прав та інтересів місцевих мешканців та виникнення соціального конфлікту. Враховуючи викладене, Головне управління Держгеокадастру у Харківській області відмовило у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства.

Не погоджуючись із такою відмовою відповідача, позивачі звернулись до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог та враховуючи зазначені обставини, суд зазначає наступне.

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель вирішуються Земельним кодексом України.

У відповідності до абзацу 1 частини першої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з частиною другою статті 116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (частина третя статті 116 Земельного кодексу України).

Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 117 Земельного кодексу України передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 118 Земельного кодексу України, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Частиною шостою статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (частина сьома статті 118 Земельного кодексу України).

Згідно з частиною другою статті 123 Земельного кодексу України, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Отже, законодавцем встановлено виключні підстави, за наявності яких заявникові може бути відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. У такому випадку відмова може бути визнана обґрунтованою лише тоді, коли компетентним суб`єктом владних повноважень встановлюється невідповідність місця розташування об`єкта вимогам, зазначеним у Земельного кодексу України, які повинні бути затверджені у встановленому законом порядку або вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно - територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі, якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Правовий статус Головного управління Держгеокадастру у Харківській області визначено Положенням про Головне управління Держгеокадастру у області, затвердженим наказом Міністерства аграрної політики та продовольства від 29.09.2016 № 333, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2016 за вих. № 1391/29521.

Так, підпунктом 13 пункту 4 якого встановлено, що Головне управління відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

Судом встановлено, що відповідь Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № С-12576/0-6095/0/95-19 від 02.10.2019 щодо розгляду заяв ОСОБА_10 , ОСОБА_2 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою і викладене в ній обґрунтування прийнятого рішення по заяві не містить визначених частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України підстав для відмови у задоволенні клопотань про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та вмотивованої відмови у їх наданні, що є порушенням вказаної норми Земельного кодексу України.

Суд вважає необґрунтованим посилання представника відповідача на те, що надання позивачам дозволу на розробку проекту землеустрою може порушувати права інших осіб, які вже отримали дозволи на праві користування земельними ділянками, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 118 Земельного кодексу України порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянами передбачає реалізацію таких послідовних етапів: - звернення громадян з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; - надання дозволу відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування; - розробка суб`єктами господарювання за замовленням громадян проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; - погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку, передбаченому статтею 186-1 ЗК України; - затвердження відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Отже, передача (надання) земельної ділянки у власність відповідно до статті 118 Земельного кодексу України є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок. При цьому, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 13.12.2016 у справі N 815/5987/14 та постанові Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 545/808/17.

Окремо суд зауважує, що в листі № С-12576/0-6095/0/95-19 від 02.10.2019 Головне управління Держгеокадастру у Харківській області не конкретизувало яким третім особам та на підставі яких документів земельні ділянки, які бажають отримати у власність позивачі, перебувають в них на праві постійного користування.

Крім того, суд критично ставиться до посилань представника відповідача у відзиві на позовну заяву на поділ земельної ділянки, як на підставу для відмови у задоволенні позову, оскільки представником Головного управління Держгеокадастру у Харківській області не зазначено яка саме земельна ділянка позивачів поділена та не надано жодних доказів на підтвердження вказаного.

За таких обставин, у відповідача не було законних підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Стосовно посилань представника Головного управління Держгеокадастру у Харківській області на те, що надання дозволу на розробку проекту землеустрою є його дискреційними повноваженнями, як на підставу відмови в задоволенні позову, суд вказує наступне.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 118 Земельного кодексу України передбачає виключний перелік підстав відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, проте, відповідач відмовляє позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою з підстав, які не передбачені вказаною нормою Земельного кодексу.

Зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Харківській області надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою в даному випадку не буде втручанням суду в його дискреційні повноваження, а буде обґрунтованим способом захисту порушеного права позивачів, оскільки відповідач протиправно надав останньому формальну відмову з підстав, не передбачених діючим законодавством.

Оскільки процес надання позивачу формальних відмов може тривати безкінечно, то в даному випадку єдиним правильним способом захисту порушеного права є зобов`язання відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою.

Таке зобов`язання повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, який у своєму рішенні від 16.09.2015 у справі № 21-1465а15 вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 ) до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (місцезнаходження: вул. Космічна, 21, 8-9 поверх, м. Харків, 61145, ідентифікаційний код - 39792822) про визнання протиправними відмов та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними відмови Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, оформлені листом № С-12576/0-6095/0/95-19 від 02.10.2019 "Про розгляд заяви", у наданні ОСОБА_2 та ОСОБА_1 дозволів на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення згідно КВЦПЗ-01.03.).

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Харківській області надати ОСОБА_2 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення згідно КВЦПЗ-01.03.), яка знаходиться на території Власівської сільської ради Кегичівського району Харківської області за межами населених пунктів.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Харківській області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення згідно КВЦПЗ-01.03.), яка знаходиться на території Власівської сільської ради Кегичівського району Харківської області за межами населених пунктів за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0166.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.С. Мороко