Справа № 340/1701/19
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2020-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 лютого 2020 року м. Дніпросправа № 340/1701/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Чабаненко С.В.,

суддів: Чумака С.Ю., Юрко І.В.,

за участю секретаря судового засідання Сколишева О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року у справі №340/1701/19 за позовом Фермерського господарства ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Кіровоградській області, Кропивницького управління Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство Ковалевського Віталія Івановича звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління ДФС у Кіровоградській області та Кропивницького управління Головного управління ДФС у Кіровоградській області щодо відмови у підтвердженні статусу фермерського господарства ОСОБА_1 як платника єдиного податку четвертої групи на 2019 рік. Зобов`язано Головне управління ДФС у Кіровоградській області та Кропивницьке управління Головного управління ДФС у Кіровоградській області підтвердити статус фермерського господарства Ковалевського Віталія Івановича як платника єдиного податку четвертої групи на 2019 рік. В решті позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду, звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Сторони повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не прибули, що відповідно до ч.2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено сдуом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, ФГ ОСОБА_1 з 12.07.1995 року зареєстроване як юридична особа. Основним видом його господарської діяльності є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. При цьому позивача перебуває на обліку платників податків у Кропивницькому управлінні ГУ ДФС у Кіровоградській області.

Протягом 2012 та 2013 років позивач був платником фіксованого сільськогосподарського податку, а у 2015, 2016 та 2017 роках мав статус платника єдиного податку четвертої групи як сільськогосподарський товаровиробник, у якого частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків, про що йому податковою інспекцією були видані відповідні довідки.

Для щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2019 рік позивач 20.02.2019 року засобами електронного зв`язку в електронній формі подав до Кропивницького управління ГУ ДФС у Кіровоградській області загальну податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи за 2019 рік та звітну податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи за 2019 рік з відомостями про наявність земельних ділянок та з розрахунком частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2018 рік. (а.с. 212 - 240)

Ці електронні документи були 20.02.2019 року прийняті контролюючим органом та зареєстровані за №, №, №.

У квітні 2019 року позивач звернувся до ГУ ДФС у Кіровоградській області із заявою, у якій просив надати йому довідку платника єдиного податку четвертої групи.

Кропивницьке управління ГУ ДФС у Кіровоградській області листом №6728/10/11-28-52-03-26 від 11.04.2019 року повідомило позивача, що оскільки станом на 01.01.2019 року за ним рахувався податковий борг в сумі 58322, 05 грн. по земельному податку з юридичних осіб, тому його податковій звітності присвоєно статус "не визнано як податкова звітність", а він не може перебувати на спрощеній системі оподаткування у 2018 та 2019 роках.

Пізніше Кропивницьке управління ГУ ДФС у Кіровоградській області листом №7036/10/11-28-52-07-26 від 15.04.2019 року повідомило позивача з посиланням на норми пп.291.5-1.3 п.291.5-1 ст.291 ПК України, що йому не підтверджено статус платника єдиного податку четвертої групи на 2019 рік.

Крім того, питання підтвердження статусу платника податку четвертої групи у 2018 році, було предметом розгляду у судовій справі №811/1279/18. Так, рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02.07.2018 року у цій справі, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 15.11.2018 року, позов ФГ ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії ГУ ДФС у Кіровоградській області, які полягають у позбавленні ФГ ОСОБА_1 статусу платника єдиного податку четвертої групи. Зобов`язано ГУ ДФС у Кіровоградській області поновити ФГ ОСОБА_1. у статусі платника єдиного податку четвертої групи з 01.01.2018 року.

Відповідач листом №8525/10/11-28-52-07-26 від 26.04.2019 року повідомив позивача, що на виконання судових рішень в адміністративній справі №811/1279/18 йому поновлено статус платника єдиного податку четвертої групи на 2018 рік.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачі, відмовляючи у підтвердженні статусу позивача як платника єдиного податку четвертої групи на 2019 рік шляхом направлення йому листів, діяли у спосіб реалізації владних управлінських функцій, що не передбачений законом, та всупереч наданим повноваженням. При цьому, суд першої інстанції зазначив, що позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача прийняти податкову звітність позивача за 2019 рік не підлягають задоволенню у зв`язку з тим, що фактично звітність за 2019 рік, яка подана останнім 20.02.2019 рік засобами електронного зв`язку прийнята відповідачем того ж дня.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Приписами пункту 291.2 статті 291 ПК України передбачено, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Згідно з пунктами 291.3, 291.4 статті 291 ПК України юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на чотири групи платників єдиного податку.

Так, згідно до пп. "б" пп. 4 пункту 291.4 статті 291 ПК України до платників єдиного податку четвертої групи належать юридичні особи незалежно від організаційно-правової форми, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків.

Відповідно до пункту 291.5-1 статті 291 ПК України передбачено, що не можуть бути платниками єдиного податку четвертої групи:

291.5- 1.1. суб`єкти господарювання, у яких понад 50 відсотків доходу, отриманого від продажу сільськогосподарської продукції власного виробництва та продуктів її переробки, становить дохід від реалізації декоративних рослин (за винятком зрізаних квітів, вирощених на угіддях, які належать сільськогосподарському товаровиробнику на праві власності або надані йому в користування, та продуктів їх переробки), диких тварин і птахів, хутряних виробів і хутра (крім хутрової сировини);

291.5-1.2. суб`єкти господарювання, що провадять діяльність з виробництва підакцизних товарів, крім виноматеріалів виноградних (коди згідно з УКТ ЗЕД 2204 29 - 2204 30), вироблених на підприємствах первинного виноробства для підприємств вторинного виноробства, які використовують такі виноматеріали для виробництва готової продукції, а також крім електричної енергії, виробленої кваліфікованими когенераційними установками та/або з відновлюваних джерел енергії (за умови, що дохід від реалізації такої енергії не перевищує 25 відсотків доходу від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) такого суб`єкта господарювання);

291.5- 1.3. суб`єкт господарювання, який станом на 1 січня базового (звітного) року має податковий борг, за винятком безнадійного податкового боргу, який виник внаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Згідно з пунктом 295.9 статті 295 ПК України платники єдиного податку четвертої групи: 295.9.1. самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням платника податку та місцем розташування земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу; 295.9.2. сплачують податок щоквартально протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) кварталу, у таких розмірах: у I кварталі - 10 відсотків; у II кварталі - 10 відсотків; у III кварталі - 50 відсотків; у IV кварталі - 30 відсотків.

Нормами пункту 298.8 статті 298 ПК України передбачено, що порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування або відмови від спрощеної системи оподаткування платниками єдиного податку четвертої групи здійснюється відповідно до підпунктів 298.8.1 - 298.8.8 цієї статті.

Згідно з підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 ПК України сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають до 20 лютого поточного року:

- загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку);

- звітну податкову декларацію з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки - контролюючому органу за місцем розташування такої земельної ділянки (юридичні особи);

- розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва (юридичні особи) - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику;

- відомості (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок. У відомостях (довідці) про наявність земельних ділянок зазначаються дані про кожний документ, що встановлює право власності та/або користування земельними ділянками, у тому числі про кожний договір оренди земельної частки (паю).

В свою чергу порядок реєстрації та анулювання реєстрації платників єдиного податку унормований статтею 299 ПК України.

Згідно з пунктами 299.1, 299.2, 299.3 статті 299 ПК України реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку.

У разі відсутності визначених цим Кодексом підстав для відмови у реєстрації суб`єкта господарювання як платника єдиного податку контролюючий орган зобов`язаний протягом двох робочих днів від дати надходження заяви щодо переходу на спрощену систему оподаткування зареєструвати таку особу платником єдиного податку.

Відповідно до пункту 299.10 статті 299 ПК України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі:

1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву;

2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення;

3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу;

4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва юридичної особи платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків;

5) якщо платником єдиного податку четвертої групи не подано податкову звітність, передбачену підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 цього Кодексу.

Пунктом 299.11 статті 299 ПК України передбачено, що у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення виїзних документальних перевірок платника єдиного податку четвертої групи невідповідності вимогам підпункту 4 пункту 291.4 та пункту 291.5 1 статті 291 цього Кодексу у податковому (звітному) році або у попередніх періодах, такому платнику за такі періоди нараховуються податки та збори, від сплати яких він звільнявся як платник єдиного податку четвертої групи, та штрафні (фінансові) санкції (штрафи), передбачені главою 11 розділу II цього Кодексу. Такий платник податку зобов`язаний перейти до сплати податків за загальною системою оподаткування, починаючи з наступного місяця після місяця, у якому встановлено таке порушення.

Отже, з аналізу вищенаведеного вбачається, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у встановлених законом випадках. При цьому прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході останньої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку четвертої групи).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем у 2018 та у 2019 році виїзна документальна перевірка ФГ ОСОБА_1 не проводилася та відповідне рішення про анулювання його реєстрації як платника єдиного податку четвертої групи шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку не приймалося.

Доводи апелянта стосовно того, що у позивача станом на 01.01.2019 року наявний податковий борг з земельного податку, який виник за податковою декларацією з плати за землю за 2018 рік, а тому наведене відповідно до пп.291.5-1.3 п.291.5-1 ст.291 ПК України є підставою для відмови у підтвердженні статусу платника єдиного податку на 2019 рік, колегія суддів вважає неспроможними, з огляду на те, що наведені норми встановлюють умови, за яких суб`єкти господарювання не можуть бути платниками єдиного податку четвертої групи. Умовою, яка виключає набуття цього статусу та унеможливлює реєстрацію суб`єкта господарювання платником єдиного податку, серед іншого, є наявність податкового боргу станом на 1 січня базового (звітного) року, і ця умова не стосується щорічного підтвердження статусу такого платника.

В свою чергу, статус платника єдиного податку четвертої групи позивач набув з 01.01.2015 року, щорічно перебував у такому статусі, у тому числі у 2018 році (що також підтверджено судовм рішенням в адміністративній справі №811/1279/18).

Отже, наведене підтверджує, що позивач у 2018 році та станом на 01.01.2019 року перебував на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності, був виключно платником єдиного податку, а тому обов`язку подавати податкову декларацію з плати за землю (земельного податку) та сплачувати його за загальною системою оподаткування не мав.

Крім того, позивач також виконав умови підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2019 рік, подавши у встановлений строк до контролюючого органу звітність, передбачену підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 ПК України, складену за формами, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 19.06.2015 року №578, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 07.07.2015 року за №799/27244 "Про затвердження форм податкових декларацій платника єдиного податку". Вказана звітність прийнята контролюючим органом.

Інших обставин, визначених приписами податкового законодавства, для анулювання реєстрації платника єдиного податку, а також відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування, контролюючим органом не наведено.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, щодо невідповідності нормам чинного законодавства підстав для відмови у підтвердженні статусу позивача як платника єдиного податку четвертої групи на 2019 рік, викладених відповідачами у листах Кропивницького управління ГУ ДФС у Кіровоградській області №6728/10/11-28-52-03-26 від 11.04.2019 року, №7036/10/11-28-52-07-26 від 15.04.2019 року.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні в судовому засідання усіх обставин справи в їх сукупності.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Згідно ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Кіровоградській області -залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року у справі №340/1701/19 - залишити без задоволення.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду, відповідно до ст.ст. 328 - 329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак

суддя І.В. Юрко