Справа № 766/23849/19
Суддя: Майдан С. І.
Дата ухвалення: 2020-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2020 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: Майдан С.І.,

при секретарі: Романенко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Херсоні в порядку спрощеного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до капітана Відділу Прикордонної служби «Краківець» Мостинського прикордонного загону Веретільник Сергія Віталійовича, Мостинського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про скасування постанови про адміністративного стягнення,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення №016475 від 28.10.2019 року старшого зміни прикордонних нарядів Відділу прикордонної служби «Краківець» Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України капітана Веретільника С.В., якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. за ч.2 ст.203 КУпАП; провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що вказаною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.203 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. У вказаній постанові зазначено, що 28.10.2019 року о 18-55 год. в пункті пропуску «Краківець», територія Яворівського району Львівської області, позивач порушив п.2 «Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України», затвердженого Постановою КМУ від 15.02.2012 року №150, а саме під час слідування на виїзд з України в РП, пред`явив на паспортний контроль паспорт громадянина РФ для виїзду за кордон № НОМЕР_1 0320810, виданий 30.01.2013 року на його ім`я, та посвідку на постійне проживання на території України серії НОМЕР_2 ?видану 23.09.2004 року органом ВПРФО УМВС у Херсонській області, термін дії якої закінчився 29.06.2019 року, так як позивачем не було здійснено її обміну по досягнення 45-ти річного віку, загальний термін перебування на території України перевищує 90 днів протягом 180 днів, а саме 31 день без відповідної реєстрації, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.203 КУпАП. Позивач вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, а розмір накладеного адміністративного стягнення (штрафу) таким, що не відповідає суспільній небезпечності діяння та його особі. В порушення норм законодавства, оскаржувальною постановою позивача було притягнуто до відповідальності в порядку ст.203 КУпАП вдруге. Так, за це ж саме правопорушення порушення правил перебування в Україні, а саме, закінчення 29.06.2019 року терміну дії посвідки на постійне проживання на території України серії НОМЕР_2 від 23.09.2004 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності та стягнуто штраф у розмірі 1700 грн., що підтверджується постановою серії ПН МХС №041182 від 22.08.2019 року. Штраф було сплачено. Постанова є незаконною як така, якою позивача було вдруге притягнуто до одного виду відповідальності за одне й те саме правопорушення та підлягає скасуванню у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків відповідача фактичним обставинам справи.

02.12.2019 року ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області за вказаним позовом було вирішено розглядати зазначені позовні вимоги в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Вищевказана ухвала суду про відкриття спрощеного провадження була надіслана сторонам, у якій відповідачу було надано 15-денний строк для подання відзиву на позов та роз`яснено наслідки його неподання без поважних причин.

Відповідачем подано 06.02.2020 року відзив, в якому просить залишити постанову про накладення адміністративного стягнення №016475 від 28.10.2019 року стосовно громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 без змін, а позовну заяву без задоволення. Згідно з відзивом, 28.10.2019 року в період з 08-00 год. до 20-00 год. ОСОБА_2 виконував обов`язки в прикордонному наряді старший зміни прикордонних нарядів в пункті пропуску «Краківець». Близько 18-55 год. відповідачу надійшла доповідь від прикордонного наряду «Перевірка документів» про виявлення позивача, який порушив встановлений термін перебування в Україні про що був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №016475 від 28.10.2019 року, рапорт старшого прапорщика Алли ОСОБА_3 та додані копії документів позивача, а саме: копія паспорта гр. РФ для виїзду за кордон серія НОМЕР_1 №0320810, виданого 30.01.2013 року та копія посвідки на постійне проживання НОМЕР_2 , виданої 23.09.2004 року. За результатами розгляду вищевказаних документів та заслухавши пояснення позивача, відповідач прийшов до висновку: Пп.5 п.7 Постанови КМУ №321 від 25.04.2018 року «Про затвердження зразка, технічного опису бланка та «Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання» визначено, що «обмін посвідки здійснюється у разі досягнення іноземцем або особою без громадянства 25 або 45-річного віку (у разі, коли іноземець або особа без громадянства документовані посвідкою, що не містить безконтактного електронного носія)». Пп.10 п.72 Постанови КМУ №321 встановлено, що «посвідка вилучається, визнається недійсною та знищується у разі коли іноземець або особа без громадянства не звернулися для її обміну у строки, визначені п.18 цього Порядку». В п.8 Постанови КМУ №321 зазначено, що «у разі виникнення обставин (подій), у зв`язку з якими посвідка підлягає обміну (крім закінчення строку дії), документи для її обміну подаються протягом одного місяця з дати виникнення таких обставин (подій)». Таким чином, посвідка позивача визнана недійсною з моменту досягнення позивачем 45-річного віку, і позивач перебував на території України (з 29.06.2019 року) на підставі паспорта гр. РФ для виїзду за кордон. Позивач мав право законно перебувати на території України 90 днів протягом 180 днів. Відповідачем було відраховано від 28.10.2019 року 180 днів назад (02.05.2019 року) та встановлено, що 14.02.2019 року позивач заїхав на території України на підставі паспорту гр. РФ для виїзду за кордон та посвідки на постійне проживання і перебував на території України на підставі цих документів до 29.06.2019 року, тобто до моменту визнання посвідки на постійне проживання в Україні недійсною та в подальшому з 29.06.2019 року позивач перебував в Україні в сукупному та безперервно 121 день (тобто більше ніж 90 днів протягом 180 днів на 31 день) на підставі паспорта гр. РФ для виїзду за кордон, тобто як громадянин держави з безвізовим поярком в`їзду. Відповідач прийшов до висновку про наявність вини у вчиненому правопорушенні, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.203 КУпАП. Думка позивача про притягнення його вдруге до юридичної відповідності одного виду за одне й те саме правопорушення є помилковою та необгрунтованою.

На підставі ст.262 КАС України, розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

У відповідно до п.1 ст.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ст.7 КУпАП).

Відповідно до ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення серії ПН МХС 041182 від 22.08.2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.203 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700,00 грн. Відповідно до зазначеної постанови, 22.08.2019 року о 14-00 год. в приміщенні Дніпровського РВ у м.Херсоні РДМС України в Херсонській області встановлено, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 порушив правила перебування іноземців, з 29.07.2019 року не здійснив обмін посвідки на постійне проживання після досягнення 45 річного віку, що є порушенням п.7.18 постанови КМУ №321 від 25.04.2018 року.

Згідно квитанції №46517145 від 22.08.2019 року ОСОБА_1 сплачено адміністративний штраф у розмірі 1700,00 грн.

08.10.2019 року позивач звернувся до Дніпровського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області та отримав 05.11.2019 року нову посвідку №900023266 від 18.10.2019 року

Відповідно до листа Дніпровського РВ у місті Херсоні, ОСОБА_1 повідомлено, що 22.08.2019 року Дніпровським РВ у м.Херсоні УДМС України в Херсонській області на його ім`я складено протокол про адміністративне правопорушення відповідно до ч.1 ст.203 КУпАП. Того ж дня, винесено постанову про накладення адміністративного штрафу у сумі 1700,00 грн. (квитанція про сплату №46517145). 08.10.2019 року Дніпровським РВ у м.Херсоні УДМС України в Херсонській області прийнято заяву щодо обміну посвідки на постійне проживання в Україні по досягненню 45-річного віку із внесенням до ЄІАС УМП посвідки серії НОМЕР_2 від 23.09.2004 ВГІРФО УМВС України в Херсонській області. Відповідно до вимог пункту 5 Постанови, посвідка видається протягом 15 робочих дні з дати прийняття документів від іноземців. 05.11.2019 року ОСОБА_1 було отримано посвідку на постійне проживання в Україні №900023266 від 18.10.2019 року, орган видачі - 6501.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення №016475 від 28.10.2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.2 ст.203 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3502,00 грн. Відповідно до зазначеної постанови, 28.10.2019 року о 18-55 год. в пункті пропуску «Краківець», територія Яворівського району Львівської області, позивач порушив п.2 «Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України», затвердженого Постановою КМУ від 15.02.2012 року №150, а саме під час слідування на виїзд з України в РП, пред`явив на паспортний контроль паспорт громадянина РФ для виїзду за кордон № НОМЕР_3 , виданий 30.01.2013 року на його ім`я та посвідку на постійне проживання на території України серії НОМЕР_2 , видану 23.09.2004 року органом ВПРФО УМВС у Херсонській області, термін дії якої закінчився 29.06.2019 року, так як позивачем не було здійснено її обміну по досягнення 45-ти річного віку, загальний термін перебування на території України перевищує 90 днів протягом 180 днів, а саме 31 день без відповідної реєстрації.

У відповідності до положення ч.2 ст.203 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за недодержання іноземцями та особами без громадянства встановленого порядку реєстрації або проживання на території України за недійсними документами чи документами, строк дії яких закінчився, або порушення встановленого терміну перебування в Україні, виявлені в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, у вигляді попередження або накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності законом.

Згідно ст.251 КУпАП наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється на основі доказів. Зокрема, ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, свідків.

Судом встановлено, що при винесенні оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення відповідачем було порушено вимоги, передбачені ст.280 КУпАП, зокрема не з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також не з`ясовані інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.54 «Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання» видача іноземцеві або особі без громадянства посвідки здійснюється територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, уповноваженим суб`єктом, який прийняв документи для її оформлення (у тому числі замість втраченої або викраденої), обміну, після пред`явлення паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, в якому на останній вільній сторінці проставляється відмітка про отримання посвідки, зразок якої встановлюється МВС.

Відповідно до ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Отже, оскаржувальна постанова є незаконною як така, якою позивача вдруге притягнуто до одного виду відповідальності за одне й те саме правопорушення (в порушення ст.61 Конституції України) та підлягає скасуванню у зв`язку з неповним з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків відповідача фактичним обставинам справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п.3 ч.1 ст.288 КУпАП 3) постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України визначено: за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За принципом презумпції невинуватості: всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких умов вчинення позивачем правопорушення, залишається недоведеним.

Відсутність доказів вини позивача свідчить про незаконність постанови та необхідність її скасування.

Враховуючи, що відповідачем не було надано належних, допустимих та достатніх доказів, які могли б підтвердити правомірність оскаржуваного позивачем рішення, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № 016475 від 28.10.2019 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.203 КУпАП відносно ОСОБА_1 , а справу про адміністративне правопорушення - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.19, 20, 72, 77, 242, 243, 244, 246, 250, 255, 262, 295 КАС України, ст.ст., 245, 251, 280, 287-288 КУпАП, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до капітана Відділу Прикордонної служби «Краківець» Мостинського прикордонного загону Веретільник Сергія Віталійовича, Мостинського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про скасування постанови про адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення №016475 від 28.10.2019 року старшого зміни прикордонних нарядів Відділу прикордонної служби «Краківець» Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України капітана Веретільника С.В., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. за ч.2 ст.203 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Херсонський міський суд Херсонської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.І.Майдан