Справа № 620/317/20
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2020-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2020 року Чернігів Справа № 620/317/20

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Соломко І.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, вимоги та рішення,

У С Т А Н О В И В:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 ( далі також - ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області ( далі також - ГУ ДПС у Чернігівській області, відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 16.01.2020 № 5, №5;

- визнати протиправною та скасувати вимогу від 16.01.2020 №Ф-5;

- визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій від 16.01.2020 № 5.

Позивач в обґрунтування своїх вимог вказав на безпідставність висновків контролюючого органу про заниження позивачем сум загального річного оподатковуваного доходу за період, що перевірявся, а саме за 2016 рік на суму 36498,64 грн, за 2017 рік на суму 131141,67 грн., оскільки податковим органом у ході перевірки неправильно встановлено факти та застосовано норми закону. Тому, на думку позивача, рішення податкового органу, прийняті за наслідками перевірки, є протиправними та підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 30.01.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач у свою чергу подав суду відзив та просив відмовити в задоволенні позову, оскільки перевіркою встановлено порушення позивачем положень Податкового кодексу України та Закону №2464-VI, тому останньому правомірно донараховано податок на доходи фізичних осіб, військовий збір, єдиний соціальний внесок і штрафні санкції. Отже, оскаржувані рішення вважає законними та обґрунтованими.

13.02.2020 від позивача надійшла заява про розгляд справи в судовому засіданні за його участі.

14.02.2020 ухвалою суду в задоволенні клопотання відмовлено.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

ФОП ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа підприємець 19.06.2010, реєстраційний № Ф0030248 з того часу перебуває на обліку в податковому органі як платник податків.

На підставі направлень від 25.11.2019р. №716 та №717 та плану - графіка проведення документальних перевірок суб`єктів господарювання, ГУ ДПС у Чернігівській області проведена документальна планова виїзна перевірка фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, за результатами якої складено акт від 21.12.2019 № 267/33/ НОМЕР_1 (а.с. 17-31).

Перевіркою встановлено порушення:

- підпункту 164.2.7, підпункту 168.2.1 пункту 168.2 статті 168, пункту 177.2 статті 177 Податкового кодексу України, а саме ФОП ОСОБА_1 занижено загальний річний оподатковуваний дохід на загальну суму 167640,53 гри., в т. ч. за 2016рік - 36498,86 грн, за 2017 рік - 131141,67 грн. шляхом не включення до його складу суми заборгованості за зобов`язаннями щодо яких минув строк позовної давності по ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 . Усього донараховано податку на доходи фізичних осіб ні актом перевірки 30185,29 грн., в тому числі за 2016 рік - 6569,79 грн., за 2017 рік 23605,50 грн;

- підпункту 1.1 пункту 161 підрозділу 10 Податкового кодексу України, а саме зани жено суму військового збору, що підлягає сплаті до бюджету за результатами 2016 року на 547,48 грн, за результатами 2017 року на 1968,12 грн. Усього донараховано військового збору за актом перевірки - 2515,60 грн, в тому числі за 2016 рік - 547,48 грн, за 2017 рік - 1968,12 грн;

- підпункту 2 пункту 1 статті 7 Закону України від 8 липня 2010 року №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" внаслідок чого платником було занижено суму єдиного соціального внеску за 2016 рік на 36498,88 грн, за 2017 рік на 113980,32 грн. Донараховано єдиного соціального внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу всього на суму 27040,36 грн, в тому числі за 2016 рік у розмірі 22% - 8029,74 грн, за 2017 рік у розмірі 22% - 19010,62 грн;

- пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 194.1 статті 194 та пункту 201.10 статті 201 1 Податкового кодексу України ФОП ОСОБА_1 занижено суму податкових зобов`язань на загальну суму 3210,00 грн. Донараховано податок на додану вартість за актом перевірки -3210,00 грн, в тому числі за 2016 рік 3210,000 грн.

Не погодившись із зазначеним актом перевірки, 28.12.2019 позивач подав до ГУ ДПС у Чернігівській області заперечення та просив переглянути результати перевірки та прийняті рішення (а.с. 33-34).

13.01.2020 ГУ ДПС у Чернігівській області за результатами розгляду заперечень відповідачем надана відповідь № 113/ФОП/25-01-33-05-12 зі змісту якої вбачається, що податковий орган дійшов наступного висновку, а саме позивачем порушено:

- підпункт 164.2.7, підпункт 168.2.1 пункту 168.2 статті 168, пункту 177.2 статті 177 Податкового кодексу та занижено загальний річний оподатковуваний дохід на загальну суму 167640,53 грн, в т. ч. за 2016 рік - 36498,86 грн, за 2017 рік - 131141,67 грн шляхом не включення до його складу суми заборгованості за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності, по ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_3 . Усього донараховано податку на доходи фізичних осіб ні актом перевірки 30185,29 грн., в тому числі за 2016 рік - 6569,79 грн., за 2017 рік 23605,50 грн;

- підпункт 1.1 пункту 161 підрозділу 10 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI - зани жено суму військового збору, що підлягає сплаті до бюджету за результатами 2016 року на 547,48 грн, за результатами 2017 року на 1968,12 грн. Усього донараховано військового збору за актом перевірки - 2515,60 грн, в тому числі за 2016 рік - 547,48 грн., за 2017 рік - 1968,12 грн;

- підпункт 2 пункту 1 статті 7 Закону України від 8 липня 2010 року №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" внаслідок чого платником занижено суму єдиного соціального внеску за 2016 рік на 36498,88 грн, за 2017 рік на 113980,32 грн. Донараховано єдиного соціального внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу всього на суму 27040,36 грн, в тому числі за 2016 рік у розмірі 22% - 8029,74 грн, за 2017 рік у розмірі 22% - 19010,62 грн.

16.01.2020 ГУ ДПС у Чернігівській області на підставі акту перевірки від 21.12.2019 № 267/33/ НОМЕР_1 прийняті:

- податкове повідомлення - рішення від 16.01.2020 № 5 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особам за результатами річного декларування та застосування штрафних санкцій на загальну суму 37731,62 грн;

- податкове повідомлення - рішення від 16.01.2020 № 5 за платежем військовий збір та застосування штрафних (фінансових) санкцій на загальну суму 3144,50 грн;

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 16.01.2020 №Ф-5 на суму 27040,36 грн;

- рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платним своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 16.01.2020 № 5 на суму 6211,04 грн.

Вважаючи вказані рішення податкового органу протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 4 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання», затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 31.01.2000 №20 (далі - П(С)БО 10), безнадійна дебіторська заборгованість - це поточна дебіторська заборгованість, щодо якої існує впевненість про її неповернення боржником або за якою минув строк позовної давності.

Згідно з пунктом 5 Наказу міністерства фінансів України Про затвердження Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання» N 20 від 31.01.2000 (далі П(С)БО 11), зобов`язання визнається, якщо його оцінка може бути достовірно визначена та існує ймовірність зменшення економічних вигод у майбутньому внаслідок його погашення. Якщо на дату балансу раніше визнане зобов`язання не підлягає погашенню, то його сума включається до складу доходу звітного періоду.

Відповідно до пункту 5 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 29 (далі П(С)БО 15) дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

Підпунктом 135.5.4 пункту 135.5 статті 135 Податкового кодексу України встановлено, що інші доходи включають вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи;

Підпунктом 177.2 статті 177 Податкового кодексу України передбачено, що об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Ознаки безнадійної заборгованості для цілей застосування положень Кодексу наведено у підпункті 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 ПК України. Так, у податковому обліку безнадійною заборгованістю є: а) заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності.

За змістом статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю в 3 роки.

Отже, у разі якщо сума кредиторської заборгованості платника податку за отримані, але неоплачені товари (роботи, послуги) залишилася нестягнутою після закінчення терміну позовної давності, то у податковому періоді, на який припадає закінчення терміну позовної давності, платник податку повинен всю суму такої непогашеної кредиторської заборгованості, з урахуванням податку на додану вартість, включити до складу доходів, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування.

Як видно з виписки Книги обліку доходів і витрат, за 2017 рік у графі 6 сума 510693,20 грн. виключена, тобто в суму витрат, пов`язаних з продажу товару ФОП ОСОБА_3 131141,67 грн. не включалась. За 2018 рік було списання дебіторської заборгованості по ФОП ОСОБА_3 на суму 131141,67грн, тому сума 379551,53 грн. виключена. Аналогічно проведено списання безнадійної дебіторської заборгованості по ФОП ОСОБА_2 за 2016 рік на суму 36498,86 грн.(а.с. 13-16).

Натомість дебіторська заборгованість, про яку йдеться у висновках акта перевірки, не є доходом позивача.

У свою чергу позивачем у письмових поясненнях від 27.11.2019, наданих податковому органу зазначено, що дебіторська та кредиторська заборгованість контрагентів підтверджується даними попереднього акту документальної планової перевірки від 21.04.2016 №463/13/ НОМЕР_1 , яким встановлено наявність дебіторської заборгованості по взаємовідносинам з ФОП ОСОБА_2 (податковий номер НОМЕР_2 ), а саме станом на 01.01.2016 складає 43798,63 грн (без ПДВ 36498,86 грн) та по взаємовідносинам з ФОП ОСОБА_3 (податковий номер НОМЕР_3 ), а саме станом на 01.01.2016 складає 157370,00 грн (без ПДВ 131141,67 грн.), станом на 01.01.2017 складає 157370,00 грн.

Відповідно до вище зазначеного суд приходить до висновку, що сума безнадійної заборгованості підлягає включенню до складу доходів саме ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 , оскільки саме цими особами було отримано, але не оплачено відвантажені позивачем товари.

Окрім зазначеного також слід звернути увагу на те, що акт перевірки від 21.12.2019 № 267/33/ НОМЕР_1 не містить жодних посилань на первинні документи чи рахунки бухгалтерського обліку, аналізуючи які контролюючий орган встановив факт виникнення стверджуваної дебіторської заборгованості, її розміру, та у цьому контексті акт перевірки не містить будь-яких розрахунків строків давності щодо спірних сум.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративним справах в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Надаючи оцінку доводам відповідача, суд також приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Проаналізувавши всі доводи відповідача, який є суб`єктом владних повноважень, суд дійшов висновку, що він всупереч вимогам частини 2 статті 77 КАС України, не довів тих обставин, на які він посилається.

Отже, суд звертає увагу на безпідставність висновків акта перевірки від 21.12.2019 № 267/33/ про заниження позивачем загального річного оподатковуваного доходу, а відтак податкове повідомлення-рішення від 16.01.2020 № 5 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування і застосування штрафних санкцій на загальну суму 37731,62 грн. є протиправним та підлягає скасуванню. Податкове повідомлення-рішення від 16.01.2020 № 05 за платежем військовий збір і застосування штрафних (фінансових) санкцій на загальну суму 3144,50 грн. є похідним від попереднього, тому також є протиправним і підлягає скасуванню.

Правові і організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08 липня 2010 року №2464-VI (далі Закон №2464-VI).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 6 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Пунктом 2 частини першої статті 7 Закону №2464-VI єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5 1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску;

Відповідно до вимог частини третьої статті 7 Закону №2464-VI нарахування єдиного внеску здійснюється в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом.

Положеннями пункту 5 статті 7 Закону №2464-VI передбачено, що єдиний внесок нараховується на суми незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також від того, чи виплачені такі суми фактично після їх нарахування до сплати.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону №2464-VI, обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок (ч.3 ст.9 Закону №2464-VI).

Відповідно до частин другої, третьої, четвертої статті 25 Закону №2464-VI у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Донарахування позивачу зобов`язання зі сплати єдиного внеску має похідний характер від суми, на яку збільшено суму грошового зобов`язання, оскільки їх розмір визначався виходячи саме із цієї суми.

Оскільки висновки контролюючого органу про заниження позивачем сум загального річного оподатковуваного доходу за період, що перевірявся, а саме за 2016 рік на 36498,64 грн, за 2017 рік на 131141,67 грн. судом визнано безпідставними та такими, що спростовано в судовому порядку то, відповідно, протиправним є донарахування позивачу на ці суми єдиного внеску, оформлення вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 16.01.2020 № Ф-05 і прийняття рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платним своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 16.01.2020 № 5.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до платіжного доручення № 482 від 20.01.2020 позивачем сплачено судовий збір в сумі 2102,00 ( а.с.5).

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 підлягає стягненню, сплачений ним при поданні позовної заяви, судовий збір в розмірі 2102,00 грн.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 16.01.2020 № 5 та від 16.01.2020 №5.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Чернігівській області від 16.01.2020 №Ф-5.

Визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платним своєчасно не нарахованого єдиного внеску Головного управління ДПС у Чернігівській області від 16.01.2020 № 5.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 судовий збір у сумі 2102,00 грн (дві тисячі сто дві грн) 00 коп., сплачений відповідно до платіжного доручення від 20.01.2020 №482.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Позивач: Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 .

Відповідач: Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області вул. Реміснича, 11, м.Чернігів,14000, .

Повний текст рішення виготовлено 30 березня 2020 року.

Суддя І.І. Соломко