Справа № 160/891/20
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

30 березня 2020 р. Справа № 160/891/20

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Неклеса О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Інгулецькому та Металургійному районах у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання протиправним та скасування висновку, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Інгулецькому та Металургійному районах у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Інгулецькому та Металургійному районах у місті Кривому Розі Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) щодо внесення змін до актового запису № 261 від 25.05.1971 року про народження позивача;

- зобов`язати внести зміни до актового запису про народження від 25 травня 1971 року № 261 позивача в частині зазначення імені та зобов`язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Інгулецькому та Металургійному районах у місті Кривому Розі Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) внести відповідні виправлення, змінивши ім`я « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ».

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що підставою для звернення до суду з даним позовом є невірне зазначення її імені в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян. 25 травня 1971 року Інгулецьким районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області складено актовий запис про народження позивача за №261. В усіх документах ім`я позивача зазначається, як « ОСОБА_1 », цим ім`ям її називають з дитинства. З метою усунення розбіжностей в написанні імені вона звернулась до відповідача з проханням внести виправлення в актовий запис про її народження, зазначивши її ім`я « ОСОБА_1 » замість « ОСОБА_1 ». Листом від 09 січня 2020 році відповідач відмовив у задоволенні вказаної заяви позивача, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом. Позивач посилається на ст.28 Цивільного кодексу України, положення Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5. Зауважила, що в позасудовому порядку їй не вдалось урегулювати даний спір.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.01.2020 року відкрито провадження по вказаній справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні. У відповідача були витребувані додаткові докази по справі.

25.02.2020 року на електронну адресу суду від позивача надійшли письмові пояснення, в яких вона просила задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі з тих самих підстав, що були викладені в позовній заяві.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.02.2020 року у відповідача було повторно витребувано додаткові докази по справі.

05.03.2020 року на адресу суду надійшли пояснення представника відповідача про неможливість надати витребувані документи, у зв`язку з їх відсутністю у відповідача.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.03.2020 року у відповідача було втретє витребувано додаткові докази по справі.

Від відповідача на адресу суду шляхом електронного зв`язку надійшов відзив на позов, в якому представник не погоджується з позовом та не визнає позовні вимоги. В обґрунтування відзиву зазначає, що в актовому записі про народження №261 від 25.05.1971 року складеному Інгулецьким районним у місті Кривому Розі відділом реєстрації актів цивільного стану та у другому примірнику зазначеного актового запису, який зберігається у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану, у частині імені дитини народженої ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , яке вказано російською мовою « ОСОБА_1 ». В первинному свідоцтві про народження НОМЕР_1 , виданому Інгулецьким районним у місті Кривому Розі відділом реєстрації актів цивільного стану наявні сліди підчистки (підтирання) імені дитини, що було зазначено позивачу.

Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд прийшов до висновку, що провадження по вказаній справі підлягає закриттю з огляду на наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у січні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Інгулецькому та Металургійному районах у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із усним зверненням щодо розряду питання про можливість внесення змін до актового запису про народження, а саме виправлення імені з вказаного російською мовою « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ».

Листом від 09.01.2020 року №145/16.14-148 позивачу було повідомлено, що під час перевірки поданих документів та актових записів, які зберігаються у відділі, з`ясовано, що в паспорті позивача та актових записах про шлюб, розірвання шлюбу та народження дітей ім`я позивача вказане як « ОСОБА_1 ». Але в актовому записі про народження № 261 від 25.05.1971 року складеному Інгулецьким районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, та в другому примірнику зазначеного актового запису, який зберігається у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ім`я дитини народженої 04.05.1971 року у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вказано російською мовою « ОСОБА_1 ». Крім того, в поданому позивачем первинному свідоцтві про народження НОМЕР_1 виданому Інгулецьким районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 25.05.1971 року наявні сліди підчистки (підтирання) імені дитини. У зв`язку з викладеним позивачу запропоновано звернутися до суду для вирішення даного питання щодо внесення змін до актових записів цивільного стану.

У зв`язку з тим, що в позасудовому порядку позивачу не вдалось урегулювати спір щодо невірного зазначення її імені в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян, ОСОБА_1 звернулась до суду із цією позовною заявою.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України (тут і надалі в редакції чинній на час звернення позивача до суду з позовною заявою) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За правилами п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

При цьому, відповідно до ч.3 ст.19 КАС України адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Адміністративною справою у розумінні п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Отже, юрисдикція адміністративного суду поширюється на публічно-правові спори, ознаками яких є не лише спеціальний суб`єктний склад (хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції), але й спеціальні підстави виникнення, пов`язані з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , звертаючись із усною заявою до відповідача, бажала внести зміни до актового запису про народження, а саме виправити своє ім`я з вказаного російською мовою « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 », а тому оскаржує протиправний, на її думку, висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Інгулецькому та Металургійному районах у місті Кривому Розі Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) щодо внесення змін до актового запису № 261 від 25.05.1971 року про народження позивача.

Отже спірні правовідносини пов`язані з відмовою відповідача внести зміни (виправити ім`я з вказаного російською мовою « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ») до актового запису про народження ОСОБА_1 , який відмінний від існуючого запису цивільного стану.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 49 Цивільного кодексу (далі - ЦК України) актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків.

Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо.

Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Аналогічні за змістом приписи закріплені у ст. 2 Закону України від 01 липня 2010 року № 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (далі - Закон № 2398-VI).

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону № 2398-VI державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

З наведених норм випливає, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться щодо дій/подій, які впливають на набуття, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст.22 Закону № 2398-VI передбачено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.

За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.

У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану також регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5 (далі - Правила).

Відповідно до п. 1.1. розд. І Правил, внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.

У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Згідно з ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Наведений перелік способів захисту цивільних прав та інтересів не є вичерпним, оскільки згідно наведеної норми, суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

У пункті 2.13 Правил зазначено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до ч.1 ст.273 ЦК України органи державної влади, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування у межах своїх повноважень забезпечують здійснення фізичною особою особистих немайнових прав.

З огляду на встановлені обставини справи, наведені норми чинного законодавства та доводи позивача викладені у позовній заяві, суд прийшов до висновку, що у цій справі позивач звернувся до суду для захисту права на забезпечення органом державної влади особистого немайнового права (ч.1 ст. 273 ЦК України) на відображення у актовому записі про народження інформації про ім`я, а не для оскарження відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану щодо внессення зміни до актового запису цивільного стану.

У позовній заяві відсутні доводи за ч.2 ст.2 КАС України, щодо неправомірності вказаної відмови відповідача, а міститься лише вимога зобов`язати відповідача внести зміни до актового запису.

Слід зазначити, що у справах про оскарження відмови внести за заявою особи зміни до актового запису цивільного стану суд за правилами адміністративного судочинства вивчає наявність чи відсутність достатніх підстав для прийняття відповідного рішення, зокрема, перевіряє чи відповідні рішення прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення.

Завдання адміністративного суду у таких справах полягає, насамперед, у перевірці додержання процедури розгляду та прийняття органом реєстрації актів цивільного стану відповідного рішення.

Адміністративний суд, розглядаючи такі справи, не вправі вийти за межі їх публічно-правових аспектів і встановлювати юридичні факти, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану.

Таким чином, позивач у цій справі, оскаржуючи висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Інгулецькому та Металургійному районах у місті Кривому Розі Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) щодо внесення змін до актового запису № 261 від 25.05.1971 року про народження позивача, не просив визнати неправомірними дії відповідача, а мав намір вирішити питання про внесення змін щодо свого імені у вже існуючий запис про народження, отже спір у цій справі не має ознак публічно-правового та підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Ураховуючи суть спірних правовідносин та суб`єктний склад сторін у справі, суд прийшов до висновку, що цей спір не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Аналогічна правова позиція була викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року (справа №425/2737/17) та від 23 січня 2019 року (справа №807/45/17).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - Суд) від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" (заяви № 29458/04 та № 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термін "встановленим законом" у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, "що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом" [див. рішення у справі "Занд проти Австрії" (Zand v. Austria), заява № 7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. <…> фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках цей Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, "встановленим законом", національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, поняття "суду, встановленого законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Враховуючи те, що спір між сторонами виник з цивільних правовідносин, суд прийшов до висновку, що дана справа підлягає розгляду місцевим загальним судом в порядку, визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України.

Пунктом 1 частини 1 ст.238 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі зокрема якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з ч.1 ст.239 КАС України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Інгулецькому та Металургійному районах у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання протиправним та скасування висновку, зобов`язання вчинити певні дії, і зазначає, що даний спір має розглядатись в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.2 ст.238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Згідно з ч.2 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду, зокрема, в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Оскільки провадження по вказаній справі закрито не з підстави відмови позивача від позову, суд вважає, що сума судового збору у розмірі 840,80 грн., сплаченого 20.01.2020 року ОСОБА_1 , згідно квитанції №9 від 20.01.2020 року, підлягає поверненню у відповідності до вимог п.5 ч. 1 ст.7 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись статтями 238, 239, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Інгулецькому та Металургійному районах у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (, пр. Металургів, 16, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50006) про визнання протиправним та скасування висновку, зобов`язання вчинити певні дії - закрити.

Роз`яснити позивачу, що вирішення даного спору здійснюється в порядку цивільного судочинства.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір в сумі 840, 80 грн. сплачений згідно квитанції №9 від 20.01.2020 року, оригінал якої міститься в матеріалах справи.

Відповідно до ч.2 ст.239 Кодексу адміністративного судочинства України повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статтями 256 та 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 30.03.2020 року.

Суддя О.М. Неклеса