Справа № 540/2785/19
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2020-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2020 р.м.ОдесаСправа № 540/2785/19

Головуючий в 1 інстанції: Василяка Д.К. Дата і місце ухвалення: 03.02.2020р., м. Херсон
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2020 року по справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску,-

В С Т А Н О В И Л А :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску від 24 жовтня 2019 року №, яким на підставі частини 10 та пункту 2 частини 11 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», до позивача застосовано штраф та нараховано пеню на загальну суму 31281,43 грн.

Позов обґрунтовувала тим, що при прийнятті спірного рішення контролюючим органом порушено вимоги ч.15 ст.106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено, що фінансові санкції (штраф, пеня) та адміністративні стягнення, а також примусові стягнення органами виконавчої служби за несплату внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування фізичними особами - підприємцями, які обрали особливий спосіб оподаткування, не застосовуються, а нараховані органами Пенсійного фонду України суми фінансових санкцій та не сплачені фізичними особами суб`єктами підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування, підлягають списанню. Також, позивач посилалася на те, що у випадку самостійного нарахування органом доходів та зборів недоїмки з єдиного внеску, відбувається процедура її узгодження, яка починається із направлення платнику єдиного внеску вимоги про її сплату. Рішенням від 24.10.2019р. № штрафи та пеня нараховані позивачу без винесення вимог, чим позбавлено позивача можливості погасити заборгованість з меншими матеріальними втратами.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2020 року в задоволенні позову ФОП ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ФОП ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не повне з`ясування обставин справи, а також невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення від 03.02.2020р. з прийняттям нового судового рішення про задоволення позову.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не надано належної правової оцінки доводам позивача щодо незаконності нарахування їй Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі штрафів та пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску внаслідок наявності законодавчої заборони щодо нарахування штрафів та пені за несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску фізичним особам-підприємцям, що обрали спрощену систему оподаткування. Висновки суду першої інстанції про те, що до спірних правовідносин не можуть бути застосовані положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» апелянт вважає необґрунтованими, оскільки єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є консолідованим страховим внеском, а тому питання відповідальності щодо його несплати також регулюється положеннями Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема статтею 106 вказаного Закону.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 зареєстрована в якості фізичної особи-підприємця та здійснює діяльність з оптової торгівлі побутовими електротоварами й електронною апаратурою побутового призначення для приймання, записування, відтворювання звуку й зображення (код КВЕД 46.43).

З 17.02.2003р. позивач знаходиться на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі та є платником єдиного соціального внеску.

04.11.2019р. на адресу позивача надійшло рішення Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 24 жовтня 2019 року. Вказаним рішенням, на підставі ч.10, п.2 ч.11 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», до ФОП ОСОБА_1 застосовано: штраф в розмірі 502,25 грн., що є 10% від суми несвоєчасно сплаченого єдиного внеску за період з 21.01.2014р. по 21.01.2015р.; штраф в розмірі 6278,24 грн., що є 20% від суми несвоєчасно сплаченого єдиного внеску за період з 21.01.2015р. по 22.07.2019р., а також нараховано пеню в розмірі 24500,94 грн., що є 0,1% від суми недоїмки.

Загальна сума застосованих штрафних санкцій та пені, визначена позивачу до сплати рішенням № від 24 жовтня 2019 року, складає 31281,43 грн.

Не погоджуючись з правомірністю рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску від 24 жовтня 2019 року № ФОП ОСОБА_1 оскаржила його в судовому порядку.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог ФОП ОСОБА_1 та відсутність підстав для їх задоволення виходячи з наступного.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010р. №2464 (далі - Закон №2464), Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом МФУ від 20.04.2015р. №449 ( далі - Інструкція №449).

Згідно з частиною 2 статті 9 Закону №2464 обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Згідно п.4 ст.4 Закону №2464 платниками єдиного внеску є, серед інших, фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до пп. 1, 4 п.2 статті 6 Закону №2464 платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.6 Закону України №2464 платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок (абз.3 ч.8 ст.9 Закону №2464).

Частинами 11 та 12 статті 9 Закону №2464 визначено, що у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 25 Закону №2464 рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

У разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Зазначені положення Закону кореспондуються з положеннями п.1 Розділу VІ Інструкції №449, згідно яких до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

У разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції (абз.2 п.2 Розділу VI Інструкції №449).

Відповідно до п.2 ч.11 ст.25 Закону №2464 (в редакції, що діяла до 01.01.2015 року) за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Згідно внесених змін до п.2 ч.11 ст.25 Закону №2464 (в редакції, що діяла з 01.01.2015 року) за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Одночасно на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу. Нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно. (ч.ч. 10, 13 ст.25 Закону №2464).

При зверненні з даним позовом до суду ФОП ОСОБА_1 не заперечує факт несвоєчасної сплати єдиного внеску в періодах, за які їй спірним рішенням від 24 жовтня 2019 року № Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі застосувало штрафні санкції та нарахувало пеню.

Твердження ФОП ОСОБА_1 , що бездіяльність податкового органу, яка полягала в не направленні на її адресу вимог про сплату недоїмки з єдиного соціального внеску, призвела до нарахування пені у великих розмірах колегія суддів розцінює критично, оскільки факт того, що вимога про сплату недоїмки не була винесена не звільняє ФОП ОСОБА_1 від обов`язку в повному обсязі та вчасно сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове соціальне страхування та обчислювати ці внески і сплачувати їх з нарахуванням пені в порядку і в розмірах, передбачених ст.25 Закону №2464.

Стосовно посилання апелянта на положення ч.15 ст.106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058) як на встановлену Законом заборону на застосування до неї будь-яких фінансових санкцій за порушення строків сплати єдиного соціального внеску, колегія суддів зазначає наступне.

Так, при зверненні до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивачу слід враховувати, що зазначеним Законом визначені принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

В свою чергу, правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, передбачені іншим законом - Законом №2464.

Відповідно до п.2 розділу VIІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №2464 з дня набрання чинності цим Законом суб`єкти підприємницької діяльності, які обрали спрощену систему оподаткування відповідно до Указу Президента України №727/98 від 03.07.1998р. «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб`єктів малого підприємництва», розділу ІV Декрету Кабінету Міністрів України №13-92 від 26.12.1992р. «Про прибутковий податок з громадян» нараховують, обчислюють та сплачують єдиний внесок відповідно до цього Закону.

Відповідно до приписів Закону України від 04.07.2013р. №406-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи» внесено зміни до ст.12 розділу IV Закону №2464, а саме завдання і функції із забезпечення адміністрування єдиного внеску шляхом його збору, ведення обліку надходжень від його сплати та здійснення контролю за сплатою єдиного внеску, покладено на центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику та його територіальні органи.

Відповідно до п.3 розділу VIІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №2464 з дня набрання чинності цим Законом платники страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, вважаються платниками єдиного внеску.

З викладеного вбачається, що ст.106 Закону №1058 врегульовує застосування фінансових санкцій у правовідносинах зі сплати внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, які існували між позивачем та органами Пенсійного фонду України. З 01.01.2011р. позивач є платником єдиного внеску, який з 2013 року адмініструється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику та його територіальними органами, а правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, передбачені Законом №2464.

Більше того, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є консолідованим страховим внеском, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування (ч.1 ст.1 Закону № 2464).

Тобто, поняття «єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та «страховий внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є різними за змістом та суттю.

А відтак, апелянт помилково вважає, що дія ч.15 ст.106 Закону №1058 поширюється на правовідносини, які відповідною статтею не регулюються.

На підставі викладеного у сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про законність спірного рішення Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску від 24 жовтня 2019 року №.

Доводи апеляційної скарги ФОП ОСОБА_1 висновків суду не спростовують, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції від 03.02.2020р. суд апеляційної інстанції не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягають.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлений 31 березня 2020 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук