Справа № 440/847/20
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2020-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/847/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/847/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

17 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - відповідач, ГУ ПФУ у Полтавській області) , в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо невиплати йому пенсії за період з 01.06.2018 по 31.08.2018 у розмірі 7 122,36 грн у зв`язку з відсутністю окремого порядку та зобов`язати виплатити обліковану пенсійну заборгованість у сумі 7 122,36 грн, а також нарахувати та виплатити компенсацію втрати доходів за несвоєчасну виплату пенсії.

В обґрунтування позовних вимог вказує на протиправну, як на його думку, поведінку відповідача щодо невиплати заборгованості по пенсії йому, як внутрішньо переміщеній особі, внаслідок чого порушено конституційне право особи на соціальний захист та достатній життєвий рівень.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 24.02.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

15.05.2019 до суду від ГУ ПФУ у Полтавській області надійшов відзив на позов. Відповідач пояснює, що заборгованість з виплати пенсії позивачу обліковується в органах Пенсійного фонду України та буде виплачена на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. Зауважує, що вимога позивача щодо проведення виплати компенсації втрати доходів за несвоєчасну виплату пенсії є передчасною, оскільки таку компенсацію законодавство пов`язує з фактичним перерахунком та виплатою пенсії, чого на час подання позову ще не відбулося (а.с. 28-33).

Розгляд даної справи, відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами, в межах строку, встановленого статтею 263 цього ж Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

З матеріалів справи суд встановив, що позивач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) має статус внутрішньо переміщеної особи з території проведення антитерористичної операції, з 16.07.2015 йому призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з довідкою Управління соціального захисту населення Чутівської райдержадміністрації від 04.07.2016 № ОСОБА_1 взятий на облік як внутрішньо переміщена особа (а.с. 54), фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Порядку здійснення верифікації та моніторингу достовірності інформації, поданої фізичними особами для нарахування та отримання соціальних виплат, пільг, субсидій, пенсій, заробітної плати, інших виплат, що здійснюють за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів, коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов`язкового державного страхування", затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 №136 по особовому рахунку позивача була здійснена верифікація.

Листом ГУ ПФУ у Полтавській області від 15.06.2018 за № 335/04.6-22 були направлені списки результатів проведення верифікації за даними інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон (а.с. 56-58).

Відповідно до результатів проведення верифікації за даними інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають кордон позивач був включений у списки, як особа, яка має останню відмітку про перетин пункту пропуску у напрямку "виїзд" 22.04.2016.

У зв`язку з цим Чутівським ОУПФУ виплату пенсії позивачу було призупинено з 01.06.2018 до з`ясування місця проживання.

У свою чергу Чутівське ОУПФУ звернулося з листом від 19.06.2018 за №2458/04 до Управління соціального захисту населення Чутівської райдержадміністрації (надалі - УПСЗН) з проханням повідомити чи скасована довідка № 5 від 04.07.2016 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, яка видана позивачу (а.с. 59).

УПСЗН своїм листом від 19.06.2018 за №02-10/2028 повідомило Чутівське ОУПФУ про те, що позивач з обліку у Єдиній інформаційній базі даних про взятих на облік осіб, які переміщуються з району проведення антитерористичної операції згідно з пп. 3 п. 1 ст. 12 Закону №1706-VII не знятий, довідка №5 від 04.07.2016 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не скасована (а.с. 60).

Чутівське ОУПФУ на підставі листа УПСЗН від 19.06.2018 № 02-10/2028 прийняло рішення від 21.06.2018 №21 про відновлення виплати пенсії позивачу, як внутрішньо переміщеній особі, та за допомогою програмного забезпечення ІКІС ПФУ: Підсистема призначення та виплати пенсій був проведений індивідуальний перерахунок пенсії позивача (а.с. 61-62).

Листом ГУ ПФУ в Полтавській області від 17.08.2018 за №465/04.6-22 був направлений список внутрішньо переміщених осіб, по яких за результатами верифікації виявлено інформацію, яка дає підставу для скасування дії довідки деяким громадянам відповідно до вимог, визначених Законом України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", до якого включено, зокрема й позивача, у зв`язку з чим виплату пенсії ОСОБА_1 було призупинено до з`ясування місця проживання (а.с. 63-64).

На виконання даного листа Чутівське ОУПФУ звернулося до УПСЗН з листом від 20.08.2018 за №3250/04 з проханням повідомити чи скасована довідка №5 від 04.07.2016 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, яка видана позивачу (а.с. 65).

УПСЗН своїм листом від 20.08.2018 за №02-10/2746 повідомило Чутівське ОУПФУ про те, що ОСОБА_1 з обліку у Єдиній інформаційній базі даних про взятих на облік осіб, які переміщуються з району проведення антитерористичної операції не знятий, довідка № НОМЕР_2 від 04.07.2016 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не скасована (а.с. 66).

Чутівське ОУПФУ на підставі вищевказаного листа прийняло рішення від 22.08.2018 №89 про відновлення виплати пенсії позивачу, як внутрішньо переміщеній особі з 01.09.2018, та за допомогою програмного забезпечення ІКІС ПФУ: Підсистема призначення та виплати пенсій був проведений індивідуальний перерахунок пенсії позивача (а.с. 67-68).

Виплату щомісячного розміру пенсії було розпочато з вересня 2018 року, що не заперечується позивачем.

20.08.2018 та 10.05.2019 ОСОБА_1 подав до Чутівського ОУПФУ, правонаступником якого є ГУ ПФУ У Полтавській області, заяви щодо виплати йому пенсії як внутрішньо переміщеній особі за період з червня по серпень 2018 року включно (а.с. 70, 72).

Листами Чутівського ОУПФУ від 31.08.2018 №26/Б-04 (а.с. 71) та ГУ ПФУ у Полтавській області від 23.05.2019 №18/Б-04 (а.с. 73) повідомлено позивача, що за період 01.06.2018 по 31.08.2018 ОСОБА_1 нараховано пенсії до виплати 7 122,36 грн. Пенсійні кошти обліковані в органі Пенсійного фонду та будуть виплачені за наявності відповідного фінансування після прийняття окремого порядку, як передбачено пунктом 15 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 №365.

Позивач, не погоджуючись з правомірністю відмови у виплаті йому заборгованості з пенсії за період з 01.06.2018 по 31.08.2018, звернувся до суду з цим позовом.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зазначає, що спеціальний статус внутрішньо переміщеної особи не збігається та не може підміняти собою жоден із закріплених у Конституції України конституційно-правових статусів особи.

Конституційний Суд України у рішенні від 07.10.2009 №25-рп/2009 зауважив, що виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, в Україні чи за її межами.

У зазначеному рішенні Конституційного Суду України та відповідній практиці Європейського суду з прав людини застосовано підхід, згідно з яким право на пенсію та її одержання не може бути пов`язане з місцем проживання людини. Такий підхід можна поширити не тільки на громадян, що виїхали на постійне місце проживання до інших держав, а й на внутрішньо переміщених осіб, які мають постійне місце проживання на непідконтрольній Уряду України території. У контексті справи, що розглядається, правовий зв`язок між державою і людиною, який передбачає взаємні права та обов`язки, підтверджується фактом набуття громадянства. Свобода пересування та вільний вибір місця проживання гарантується статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України.

Частиною першою статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Отже, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Принципи, засади та механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон №1058-IV).

Частиною третьою статті 4 Закону № 1058-IV визначено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 Закону № 1058-IV передбачено, що дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом, зокрема, визначаються порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Отже, нормативно-правовим актом, яким, зокрема, визначено підстави припинення пенсійних виплат, є Закон № 1058-IV. Інші нормативно-правові акти, у сфері правовідносин врегульованих Законом № 1058-IV, можуть застосовуватися за умови, якщо вони не суперечать цьому Закону.

Питання виплати пенсій врегульовані статтею 47 Закону № 1058-IV, за якою пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до частини першої статті 49 Закону № 1058-IV виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; (положення пункту 2 частини першої статті 49 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 7 жовтня 2009 року № 25-рп/2009) 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Зазначений перелік підстав для припинення виплати пенсії розширеному тлумаченню не підлягає та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, передбачених законом.

Як видно з матеріалів справи, Чутівським ОУПФУ виплату пенсії позивачу було призупинено з 01.06.2018 до з`ясування обставин місця проживання.

Чутівським ОУПФУ своїм рішенням від 22.08.2018 №89 відновлено виплату пенсії з 01.09.2018.

За інформацією ГУ ПФУ у Полтавській області суми коштів, які не виплачені за червень - серпень 2018 року обліковуються та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України за умови відповідного фінансування.

Відповідно до пункту 15 постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 №365 "Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 № 335, орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Як з`ясував суд, окремого порядку виплати заборгованості по соціальним виплатам чинним законодавством станом на момент розгляду справи не передбачено.

У зв`язку з цим суд зазначає, що відсутність відповідного нормативно-правового документу, що визначає механізм реалізації права на отримання невиплаченої суми пенсії за минулий період не може слугувати підставою для позбавлення особи такого права. До того ж на момент поновлення виплати пенсії приписів Кабінету Міністрів України про окремий порядок виплати пенсій не існувало.

Право позивача на отримання пенсії за минулий період чітко закріплено у ст. 46 Закону №1058-IV, якою встановлено, що частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Суд звертає увагу на те, що жодних змін у Закон №1058-IV з приводу особливостей виплати заборгованості з пенсійних виплат особам, які є внутрішньо переміщеними особами, Верховною Радою не приймалося.

Посилання відповідача у відзиві на те, що пенсія позивачу буде виплачуватись на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України, прямо суперечить ст. 46 Закону № 1058-IV та свідчить про застосування до позивача дискримінаційного підходу, як до внутрішньо переміщеної особи, порівняно з іншими пенсіонерами, в той час, коли чинним законодавством передбачено єдиний механізм виплати пенсій громадянам України за минулий час.

Так само і відсутність відповідного фінансування не може бути підставою для звільнення держави від виконання зобов`язання щодо виплати пенсії особі.

З урахуванням з`ясованих обставин справи, суд визнає протиправними дії ГУ ПФУ у Полтавській області щодо невиплати пенсії ОСОБА_1 за період з 01.06.2018 по 31.08.2018 у розмірі 7 122,36 грн.

З наявного в матеріалах справи протоколу за період з 01.06.2018 по 31.08.2018 видно, що виплата боргу з 01.06.2018 по 31.08.2018 в сумі 7 122,36 грн буде здійснена згідно постанови КМУ від 05.11.2014 №637 (в редакції від 21.08.2019 №788) (а.с. 69).

Враховуючи те, що відповідач не оспорює суму, яка належить до виплати позивачу, та від Пенсійного фонду не вимагається вчинення додаткових дій щодо визначення та обчислення розміру заборгованості, яка виникла внаслідок протиправних дій відповідача внаслідок припинення виплати пенсії, суд визнає ефективним способом захисту порушеного права позивача стягнути з ГУ ПФУ у Полтавській області заборгованість з виплати пенсії в розмірі 7 122,36 грн.

З приводу вимоги про нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів за несвоєчасну виплату пенсії у розмірі 7 122,36 грн суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 2 Закону України від 19.10.2000 №2050-III "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" (надалі - Закон №2050-III) компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Пунктом 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, який затверджено постановою Кабінету Міністрів №159 від 21.02.2001 (надалі - Порядок № 159), визначено, що компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Наведене свідчить на користь висновку про те, що основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону №2050-ІІІ компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, в тому числі пенсії, у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер.

Разом з цим, слід зазначити, що компенсація нараховується та здійснюється при виплаті доходу, тобто право на компенсацію особа набуває в момент отримання доходу.

В даному випадку позивач просить нарахувати компенсацію на ще не виплачені суми пенсії, що не підпадає під визначення доходів, передбачених Законом №2050-ІІІ, за порушення строків виплати яких сплачується компенсація.

Слід також зазначити, що у постановах Верховного Суду від 10.07.2018 по справі №404/6317/16-а, від 18.09.2018 по справі №522/535/17, від 25.10.2018 по справі №420/1410/17 зазначено про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині виплати позивачу компенсації втрати частини доходів, враховуючи їх передчасність, оскільки відповідно до ст. 4 Закону № 2050-ІІІ виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Враховуючи відсутність підстав вважати, що право на отримання компенсації при відновленні виплати пенсії буде порушено відповідачем, задоволення позову в цій частині буде свідчити про вирішення спору, який ще відсутній, тобто на майбутнє, що суперечить засадам адміністративного судочинства та його принципам.

Отже, вимога позивача про компенсацію втрати частини доходів не підлягає задоволенню.

Таким чином, позов належить задовольнити частково.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 840,80 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією від 13.02.2020 № 47 (а.с. 6).

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено частково, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору підлягають присудженню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області у сумі пропорційній до задоволеної частини позовних вимог - 420,00 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області щодо невиплати пенсії ОСОБА_1 за період з 01.06.2018 по 31.08.2018 у розмірі 7122,36 грн.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість по виплаті пенсії в розмірі 7 122 (сім тисяч сто двадцять дві) грн 36 грн.

В решті позову відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) частину витрат, що пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн 00 коп за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення з урахуванням положень п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.Б. Супрун