Справа № 415/1715/20
Суддя: Калмикова Ю. О.
Дата ухвалення: 2020-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 415/1715/20
Провадження № 2-а/415/229/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2020 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Калмикової Ю.О.,

за участю секретаря - Кравченко О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Лисичанська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Луганській області ДПП лейтенанта поліції Рамазанової Тетяни Сабіржанівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

встановив:

Описова частина

Зміст позовних вимог

До Лисичанського міського суду Луганської області надійшли матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Луганській області ДПП лейтенанта поліції Рамазанової Тетяни Сабіржанівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилалася на те, що 25.02.2020 року приблизно о 20 годині 25 хвилин він на автомобілі Форд Фокус, номерний знак НОМЕР_1 , рухався від магазину Spar (район автовокзалу) по вулиці Визволителів міста Рубіжне в сторону вулиці Фрунзе міста Рубіжне.

Через метрів 150-200 після того як він вирушив, його наздогнав автомобіль патрульної поліції, подаючи сигнал зупинитися. Після зупинки співробітник поліції, а саме: інспектор патрульної поліції роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Луганській області лейтенант поліції Рамазанова Тетяна Сабіржаиівна пояснила причину зупинки тим, що він нібито керував транспортним засобом без ввімкненою ближнього світла фар у темну доби, чим порушив вимоги п.п. 19.1.«а» Правил дорожнього руху.

На підставі своїх припущень співробітник поліції в подальшому виніс постанову серії ЕАК № 2159637 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності по ч. 2 ст. 122 КУпАП, якою накладено штраф в розмірі 425.00 гри.

Позивач вважає постанову незаконною, необґрунтованою, складеною з порушення норм процесуального і матеріального права та чинного законодавства (зокрема ст. 283 КУпАП), а дії Інспектора при складанні постанови протиправними.

Вказані в постанові факти не відповідають дійсними фактичним обставинам справи, так як позивач наполягає на тому, що рухався із ввімкненим ближнім світлом фар в темну доби та в автомобілі горіло підсвічування на панелі приладів та на бортовому комп`ютері, що можливо тільки при включених фарах, про що він неодноразово говорив і показував Інспектору патрульної поліції. Із слів інспектора в нього повніші були ввімкнені заднє габаритне світло.

Однак з невстановлених технічних причин чи причин збою в роботі електрики автомобіля габаритне світло не горіло, хоча ближнє світло було ввімкненим та горіло. На вимогу інспектора він виправив вказаний недолік на місці (в тому рахунку шляхом виключення та включення запалення), про що йому відразу повідомив та він це побачив. Однак і даний факт залишився поза увагою Інспектора.

Приступивши до розгляду справи та оформлення постанови Інспектор патрульної поліції показав йому відеофіксацію нібито порушення з якогось невстановленого приладу не показавши та не повідомивши ні його назву, ні походження, ні стандартизацію, ні сертифікацію. Встановити, що це був за прилад не надається можливим. Згідно з відео на вказаному приладі він дійсно рухався на транспортному засобі, на якому не горіло світло на габаритах. Однак ніяким чином не видно чи горіло ближнє світло фар.

Незрозумілим є і той факт яким чином Інспектор патрульної поліції визначив, що ближнє світло фар було вимкненим, рухаючись позаду транспортного засобу яким він керував, хоча ближнє світло фар горить спереду.

На підставі викладеного, просив суд скасувати постанову серії серія ЕАК № 2159637 від 25.02.2020 року при накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором патрульної поліції роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Луганській області лейтенантом поліції Рамазаповою Тетяною Сабіржанівною за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн., провадження по адміністративній справі у відношенні позивача закрити.

Доводи особи, яка подала позов

Позовна заява мотивована тим, що позивач ОСОБА_1 вважає постанову серії ЕАК № 2159637 від 25.02.2020 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі протиправною, у зв`язку з чим просить її скасувати.

Відзив на позовну заяву не надійшов. Відповідачем був наданий відеоматеріал правопорушення ОСОБА_1 від 25.02.2020.

Надходження позовної заяви та інших заяв до суду

19.03.2020 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/1715/20 було відкрито провадження у цій адміністративній справі.

27.03.2020 року відповідачем було надано письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності та долучено відеоматеріал правопорушення ОСОБА_1 від 25.02.2020.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав письмове клопотання, в якому просив справу розглянути за його відсутності.

Дослідивши докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та зміст спірних правових відносин.

Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2159637 від 25.02.2020, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом Ford Focus НОМЕР_1, 25.02.2020 року о 20 годині 29 хвилини в м. Рубіжне по вул. Визволителів, 51, без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив п. 19.1. а ПДР України - порушення водіями ТЗ використання освітлення приладів в темну пору, в умовах недостатності видимості в тунелях, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно з посвідченням водія серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 має категорію транспортних засобів на керування якими видано посвідчення В.

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2159637 від 25.02.2020 року протиправною, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Позивач не погоджуючись з обставинами, викладеними в постанові серії ЕАК № 2159637 від 25.02.2020, посилаючись на не порушення ним правил дорожнього руху та відсутність складу адміністративного правопорушення, скористався своїм правом і звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Мотивувальна частина

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем наданий суду відеозапис на DVD-R диску з нагрудної камери інспектора УПП від 25.02.2020 року.

З постанови про накладення адміністративного стягнення відносно позивача вбачається, що до неї надано відео з нагрудної камери DSJ-X300171_BB0171 та пояснення водія.

Судом встановлено, що на підтвердження факту порушення позивачем п. 19.1 а. ПДР, відповідачем надано відеозапис № DSJ-X300171_BB0171 та відео без номеру, тоді як в оскарженій постанові про адміністративне правопорушення вказано лише відео - № DSJ-X300171_BB0171 та відсутнє посилання на відео без номеру.

Відповідно до абз. 4 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, суд не приймає в як належний, допустимий та достатній доказ відео без номеру.

Водночас з дослідженого в судовому засідання відео № DSJ-X300171_BB0171 вбачається, що на ньому не зафіксоване факт скоєння позивач адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідачем суду не наведено будь-яких причин, з яких він не дотримався наведених положень КУпАП щодо фіксування і дослідження доказів у справі про адміністративне правопорушення.

З наведеного суд доходить висновку, що відсутні докази того, що на час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача відповідач приймав оскаржуване рішення з дослідженням доказів, а не на підставі тільки візуального спостереження за дотриманням позивачем ПДР.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Луганській області ДПП лейтенанта поліції Рамазанової Тетяни Сабіржанівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі такими, що підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст. 2, 72-90, 99, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Луганській області ДПП лейтенанта поліції Рамазанової Тетяни Сабіржанівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксованої не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2159637 від 25.02.2020 року, (виготовлену не друкарським засобом), про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники судового розгляду:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Відповідач: інспектор роти № 4 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Луганській області ДПП лейтенант поліції Рамазанова Тетяна Сабіржанівна, місце роботи за адресою: буд. 8, вул. Штейгерська, м. Лисичанськ, 93100, Луганська область, Україна, код ЄДРПОУ не відомо.

Повний текст судового рішення складено 27.03.2020.

Суддя Ю. О. Калмикова