Справа № 640/14397/19
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2020-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2020 року м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В. В.,

суддів Шурко О. І., Ганечко О. М.,

за участю секретаря Кірієнко Н. Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Легхарчопостачзбут» до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві, Державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у м. Києві Джурило Олександра Івановича про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити дії, за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.12.2019, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся з позовом до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві, Державного кадастрового реєстратора Головного управління Дергеокадастру у місті Києві Джурило Олександра Івановича у якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у місті Києві Джурила Олександра Івановича від 17.07.2019 року № РВ-019, № РВ-019, про відмову у внесенні до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про земельну ділянку, в частині присвоєння такій земельній ділянці коду класифікації видів цільового призначення земель - 11.02 (для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості).

Просив зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у м. Києві внести до Державного земельного кадастру відомості (зміни до них) про земельні ділянки кадастровий номер 8 00 000 000:78:122:0005 та кадастровий номер 8 00 000 000:78:131:0001, в частині присвоєння земельній ділянці коду класифікації видів цільового призначення земель - 11.02 (для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості).

В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що оскаржувані рішення від 17.07.2019 року № РВ- 019 та № РВ-019 року про відмову у присвоєнні спірним земельним ділянкам коду КВЦПЗ 11.02 є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки не відповідають вимогам пункту 122 Порядку, оскільки спірні земельні ділянки можна віднести виключно до земель промисловості (секція «J» додатку 1 до Порядку), та визначити таким земельним ділянкам код КВЦПЗ - 11.02 (для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості), який знаходиться в межах секції «J», та який відповідає цільовому призначенню спірних земельних ділянок.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.12.2019 позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач ГУ Держгеокадастру у м. Києві подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник позивача просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на доводи, викладені в письмовому відзиві на апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як убачається з матеріалів справи, 10.08.2018 року позивач звернувся із листом вих. 04-18/53 до Головного управління Держгеокадастру у місті Києві у якому просив для здійснення розрахунку розмірів нормативно-грошової оцінки земельних ділянок закріпити за земельними ділянками кадастрові номери :78:131:0001 та :78:122:0005 код КВЦПЗ 11.02 (для розміщення та експлуатації основних, підсобних та допоміжних будівель і споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості) відповідно до наказу Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 року №548 «Про затвердження класифікації видів цільового призначення земель».

До зазначеного листа Приватним акціонерним товариством «Легхарчопостачзбут» надано: належним чином завірені копії договорів оренди земельної ділянки від 13.04.2006 року, належним чином завірену копію витягу з ЄДР Приватного акціонерного товариства «Легхарчопостачзбут», належним чином завірену копію статуту Приватного акціонерного товариства «Легхарчопостачзбут» копію документів із землеустрою (матеріли формування земельних ділянок кадастрові номери: :78:131:0001 та :78:122:0005).

Листом від 26.11.2018 року №19-26-0.2-6761/2-18 ГУ Держгеокадастру у м. Києві повідомив позивача щодо можливості класифікувати земельні ділянки з кадастровими номерами 8 000 000 000:78:122:0005 та 8 000 000 000:78:131:0001 за кодом КВЦПЗ- 03.10 (для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької діяльності та іншої діяльності, пов'язаної з отриманням прибутку)).

У липні 2019 року ПрАТ «Легхарчопостачзбут» звернулось до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві через Центр надання адміністративних послуг у із заявами про:

1. присвоєння земельній ділянці, кадастровий номер 8 000 000 000:78:122:0005, що знаходиться за адресою: вул. Аляб'єва, 15 в Оболонському районі м. Києва, відповідно до Класифікатора видів цільового призначення земель (надалі за текстом - КВЦПЗ), коду 11.02 (для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості);

2. присвоєння земельній ділянці, кадастровий номер 8 000 000 000:78:131:0001, що знаходиться за адресою: вул. Новокостянтинівська, 22/15 в Оболонському районі м. Києва відповідно до Класифікатора видів цільового призначення земель (надалі за текстом - КВЦПЗ), коду 11.02 (для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості).

За наслідком розгляду поданих позивачем заяв Державним кадастровим реєстратором Головного управління Дергеокадастру у місті Києві Джурило Олександром Івановичем прийнято рішення від 17.07.2019 року № РВ-019 та № РВ-019, яким відмовлено у внесенні до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про земельні ділянки, в частині присвоєння спірним земельним ділянкам коду класифікації видів цільового призначення земель - 11.02, з підстав невідповідності поданих документів вимогам, установленим Законом України «Про Державний земельний кадастр» і Порядком ведення Державного земельного кадастру.

Зокрема, вказувалося, що згідно п. 1.4 Наказу Держкомзему від 23.07.2010 № 548 «Класифікації видів цільового призначення земель» КВЦПЗ визначає поділ земель на окремі види цільового призначення земель, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, видом господарської діяльності типам забудови, типами особливо цінних земель. Код цільового призначення земельної ділянки, зазначений у поданій заяві (11.02) не відповідає встановленому виду використання земельної ділянки.

Листом Головного управління Держгеокадастру у м. Києві від 26.11.2018 № 19-26-0.2-6761/2-18 рекомендовано даній земельній ділянці визначити код класифікації видів цільового призначення земель 03.10.

Приватне акціонерне товариство «Легхарчопостачзбут» не погоджуючись зі спірними рішеннями, вважає їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Ця обставина стала підставою звернення до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що визначення коду КВЦПЗ - 11.02 - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості відповідає документам із землеустрою та змісту поняттю цільового призначення земельної ділянки, яке наведено у статті 1 Закону України «Про землеустрій».

Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державний земельний кадастр» від 07.07.2011 № 3613-VI (далі - Закон № 3613-VI), Державний земельний кадастр - це єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Державний земельний кадастр ведеться з метою інформаційного забезпечення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, фізичних та юридичних осіб при регулюванні земельних відносин; управлінні земельними ресурсами; організації раціонального використання та охорони земель; здійсненні землеустрою; проведенні оцінки землі; формуванні та веденні містобудівного кадастру, кадастрів інших природних ресурсів; справлянні плати за землю (стаття 2 Закону № 3613-VI).

Згідно статті 10 Закону № 3613-VI, об'єктами Державного земельного кадастру є землі в межах державного кордону України, землі в межах території адміністративно-територіальних одиниць, обмеження у використанні земель, земельна ділянка.

Відповідно до статті 15 Закону № 3613-VI, до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив'язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об'єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку.

Відомості про земельну ділянку містять інформацію про її власників (користувачів), зазначену в частині другій статті 30 цього Закону, зареєстровані речові права відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Ведення Державного земельного кадастру здійснюється шляхом, зокрема, внесення змін до відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України виключно на підставі та відповідно до Закону №3613-VI.

Частиною 1 статті 9 Закону №3613-VI встановлено, що внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно частини 4 статті 9 Закону №3613-VI державний кадастровий реєстратор: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки.

Згідно статей 5, 10, 15 Закону №3613-VI земельна ділянка є одним із об'єктів ДЗК, відомості про яку, зокрема щодо її цільового призначення (категорію земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель), а також інформація про документацію із землеустрою та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку, включаються до ДЗК.

Відповідно до частини 2 статті 21 Закону №3613-VI відомості про цільове призначення земельних ділянок вносяться до ДЗК:

а) щодо категорії земель:

-на підставі відповідної документації із землеустрою, яка розробляється при формуванні земельних ділянок, - щодо земельних ділянок, які формуються;

-на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яким передбачена зміна її цільового призначення;

-на підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель;

б) щодо виду використання земельної ділянки в межах певної категорії земель:

-на підставі відповідної документації із землеустрою, яка розробляється при формуванні земельних ділянок, - щодо земельних ділянок, які формуються;

-на підставі письмової заяви власника (користувача) земельної ділянки державної чи комунальної власності, - у разі зміни виду використання земельної ділянки (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони);

-на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яким передбачена зміна її цільового призначення.

Відповідно до статті 19 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) землі України за основним цільовим призначенням поділяються на категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Порядок ведення Державного земельного кадастру затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року №1051 (далі - Порядок №1051).

Повноваження із внесення відомостей до ДЗК (змін до них) покладено на державних кадастрових реєстраторів Держгеокадастру та його територіальних органів. Внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями здійснюється виключно на підставі та відповідно до цього Закону.

Підпунктом 10 пункту 24 Порядку №1051 передбачено, що відомості про земельну ділянку щодо її цільового призначення, які вносяться до ДЗК включають в себе: категорію земель згідно з підпунктом 6 пункту 22 цього Порядку; цільове призначення згідно з документацією із землеустрою; вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель згідно із частиною п'ятою статті 20 Земельного кодексу України.

Віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень (частини 1 статті 20 ЗК України).

Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу (ч. 2 ст.20 ЗК України).

Разом з тим, ч. 5 ст. 20 ЗК України передбачено, що види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою. Отже, власник земельної ділянки може самостійно вибирати вид використання земельної ділянки в межах встановленої для неї категорії та з урахуванням містобудівної документації.

Відповідно до п. 1.2, 1.3, 1.4 Розділу І Класифікації видів цільового призначення земель (далі - КВЦПЗ), затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року № 548, код та цільове призначення земель застосовуються для забезпечення обліку земельних ділянок за видами цільового призначення у державному земельному кадастрі. КВЦПЗ застосовується для використання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, організаціями, підприємствами, установами для ведення обліку земель та формування звітності із земельних ресурсів.

КВЦПЗ визначає поділ земель на окремі види цільового призначення земель, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, типами забудови, типами особливо цінних об'єктів.

Для внесення змін до відомостей Поземельної книги щодо цільового призначення земельної ділянки, складу угідь, нормативної грошової оцінки, а також до відомостей про межі земельної ділянки (у разі їх встановлення (відновлення) за фактичним використанням земельної ділянки), в розрізі приписів частини 4 статті 26 Закону №3613-VI заявник подає до органу, який здійснює ведення Поземельної книги: заяву за формою, встановленою Порядком ведення Державного земельного кадастру; оригінали документації із землеустрою, технічної документації з оцінки земель, які згідно з цим Законом є підставою для внесення таких змін (крім випадків зміни виду використання земельної ділянки в межах певної категорії земель, що згідно з цим Законом не потребує розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки); документацію із землеустрою, на підставі якої вносяться зміни до відомостей Державного земельного кадастру, у формі електронного документа (крім випадків внесення відомостей про зміну виду використання).

Державний кадастровий реєстратор, який здійснює ведення Поземельної книги, протягом чотирнадцяти робочих днів з дати реєстрації заяви вносить до Поземельної книги інформацію про зміну відомостей про земельну ділянку або надає мотивовану відмову у внесенні таких відомостей (ч. 5 ст. 26 Закону №3613-VI).

Частиною 6 статті 26 Закону №3613-VI передбачено, що відмова у внесенні до Поземельної книги змін до відомостей про земельну ділянку надається у разі, якщо: земельна ділянка розташована на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; із заявою звернулася неналежна особа; подані документи не відповідають вимогам законодавства; заявлені відомості вже внесені до Поземельної книги.

Таким чином, внесення змін до відомостей ДЗК про земельну ділянку, зокрема щодо її цільового призначення, здійснюється за заявою власника або користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності на підставі документації із землеустрою, передбаченої цим Законом (крім випадків зміни виду використання земельної ділянки в межах певної категорії земель).

Державним кадастровим реєстратором Головного управління Держгеокадастру у м. Києві Джурило Олександра Івановича відмовлено у внесенні до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про земельну ділянку, в частині присвоєння спірним земельним ділянкам коду класифікації видів цільового призначення земель - 11.02, з підстав невідповідності поданих документів вимогам, установленим Законом України «Про Державний земельний кадастр» і Порядком ведення Державного земельного кадастру, а саме: «згідно п. 1.4 Наказу Держкомзему від 23.07.2010 № 548 «Класифікації видів цільового призначення земель» КВЦПЗ визначає поділ земель на окремі види цільового призначення земель, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, видом господарської діяльності типам забудови, типами особливо цінних земель. Код цільового призначення земельної ділянки, зазначений у поданій заяві (11.02) не відповідає встановленому виду використання земельної ділянки. Листом Головного управління Держгеокадастру у м. Києві від 26.11.2018 № 19-26-0.2-6761/2-18 рекомендовано даній земельній ділянці визначити код класифікації видів цільового призначення земель 03.10».

Як встановлено судом, рішенням Київської міської ради від 14.07.1998 № 93 закритому акціонерному товариству «Київське підприємство «Легхарчопостачзбут» оформлено право оренди строком на 25 років на земельні ділянки загальною площею 2,75 га для обслуговування та експлуатації комплексу будівель і споруд товариства, у зв'язку з переходом права власності на майно цілісного майнового комплексу (договір купівлі-продажу від 29.09.95 № 202, акт прийому-передачі № 198) на вул. Ново-Костянтинівській, 22/15 та вул. Аляб'єва, 15 в Оболонському районі, з них:

-1,85 га на вул. Ново-Костянтинівській, 22/15, відведених згідно з рішенням виконкому Київської міської ради депутатів трудящих від 04.03.1974 року № 336 «Про закріплення земельної ділянки за Київським управлінням «Легхарчопостачзбут» та дозвіл на реконструкцію бази по вул. Ново-Костянтинівській, 22/15 в Подільському районі»;

- 0,90 га на вул. Аляб'єва, 15, відведених згідно з рішенням виконкому Київської міської ради депутатів трудящих від 09.05.1961 року № 767 «Про закріплення за базою «Київросжирмаслозбут» земельної ділянки під існуючу базу і дозвіл на її реконструкцію», з яких 0,15 га без права капітальної забудови (в межах проектних (червоних) ліній).

Категорія земель вказаним рішенням не визначена.

На підставі пункту 3 рішення Київської міської ради від 14.07.1998 року № 93 «Про надання та вилучення земельних ділянок і погодження місця розташування об'єктів» між Київською міською радою та ЗАТ «Легхарчопостачзбут» укладено договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер 8 000 000 000:78:122:0005) від 13.04.2006 року № 78-6-00354 та договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер 8 000 000 000:78:131:0001) від 13.04.2006 року № 78-6-00352.

Відповідно до договору оренди земельної ділянки № 78-6-00354 від 13.04.2006 року об'єктом оренди є земельна ділянка з наступними характеристиками:

- місце розташування - вул. Аляб'єва, 15 у Оболонському районі м. Києва;

- розмір - 8068 (вісім тисяч шістдесят вісім) кв.м.;

- цільове призначення - для обслуговування та експлуатації комплексів будівель і споруд товариства;

- кадастровий номер - номер 8 000 000 000:78:122:0005.

Згідно договору та договір оренди земельної ділянки від 13.04.2006 року № 78-6-00352 об'єктом оренди є земельна ділянка з наступними характеристиками:

- місце розташування - вул. Новокостянтинівська, 22/15 у Оболонському районі м. Києва;

- розмір - 17881 (сімнадцять тисяч вісімсот вісімдесят один) кв.м.;

- цільове призначення - для обслуговування та експлуатації комплексу будівель і споруд товариства;

- кадастровий номер - номер 8 000 000 000:78:131:0001.

Позивачем отримано вказані земельні ділянки для обслуговування та експлуатації комплексу будівель і споруд, який ще у 1995 році був викуплений орендним підприємством «Київлегхарчопостачзбут» (свідоцтво про право власності від 30.11.1995 року № 190), правонаступником якого є ЗАТ «Легхарчопостачзбут», у зв'язку з чим останнім було отримано свідоцтво про право власності від 03.09.2004 року (серія САА № 9384186) на майновий комплекс площею 6175, 30 кв.м., який розташований по вул. Новокостянтинівська, 22/15 у м. Києві, та свідоцтво про право власності від 03.09.2004 року (серія САА № 384187) на майновий комплекс площею 2194, 20 кв.м., який розташований по вул. Аляб'єва, 15 у м. Києві.

На земельній ділянці (кадастровий номер 8 000 000 000:78:122:0005) за адресою: м. Київ, вул. Аляб'єва, 15, розташований майновий комплекс площею 2194,20 кв.м., до якого входить: будівля контори площею 233, 20 кв.м; павільйон ПП-416 площею 329, 40 кв.м; склад сухопродуктів площею 465, 00 кв.м; склад фасованого масла площею 181, 30 кв.м; склад з роздаточною площею 318, 00 кв.м; насосна площею 84, 30 кв.м; лабораторія площею 302, 20 кв.м; прирельсова рампа-склад площею 222, 30 кв.м; будівля ж/д вагової площею 8, 40 кв.м; будівля автовагової площею 50, 10 кв.м.

На земельній ділянці (кадастровий номер 8 000 000 000:78:131:0001) за адресою: м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 22/15, розташований майновий комплекс площею 6175,30 кв.м., до складу якого входить адміністративна будівля площею 977, 40 кв.м; склад 7 «В», 7 «Г» площею 807, 40 кв.м; склад 1 «А» площею 1007, 10 кв.м; склад 7 «Е» площею 222, 40 кв.м; склад 2 «А», 2 «Б», 2 «В», 2 «Г» площею 198, 50 кв.м.; навіс площею 197, 30 кв.м; склад площею 254, 00 кв.м; склади 2 «Е», 2»Д» площею 230, 90 кв.м; гараж площею 126,70 кв.м; склад 7 «Ж» площею 322, 30 кв.м; склад 7 «А» площею 349, 60 кв.м; склад харчовий площею 1431, 20 кв.м.

Вказані складські приміщення, використовуються для зберігання готової продукції легкої та харчової промисловості, що підтверджується експлуатаційним дозволом від 17.11.2017 №а-ІІА-26-00-159-0-С8, виданим Головним управлінням Держпродспоживслужби, відповідно до якого ПрАТ «Легхарчопостачзбут» має право провадити визначені види господарської діяльності з виробництва та/або зберігання харчових продуктів тваринного походження (зберігання заморожених напівфабрикатів) за адресою: м. Київ, вул. Аляб'єва, 15.

Таким чином, позивачем використовуються земельні ділянки для обслуговування та експлуатації комплексу будівель і споруд ПАТ «Легхарчопостачзбут», а саме складських приміщень, які забезпечують зберігання готової промислової продукції, зокрема, харчової продукції.

Відповідно до витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку цільове призначення земельних ділянок - промисловості, комерційного використання і громадського призначення; категорію земель - невизначено; вид використання земельної ділянки для обслуговування та експлуатації комплексу будівель та споруд.

Матеріали технічної документації із землеустрою, які стали підставою для формування земельних ділянок містять інформацію про те, що земельні ділянки знаходяться в промисловій зоні, цільове призначення земельних ділянок - промисловості, комерційного використання і громадського призначення.

Разом з тим, у технічній документації зі складання договорів оренди земельних ділянок, які передаються ЗАТ «Легхарчопостачзбут» для обслуговування та експлуатації комплексу будівель і споруд товариства на вул. Новокостянтинівській, 22/15, вул. Аляб'єва, 15 в Оболонському районі м. Києва 2006 року наявна земельно-кадастрова інформація щодо земельних ділянок з кадастровими номерами 500000000:78:131:0001 та :78:122:0005, згідно якої під час державної реєстрації, у відповідності до Українського класифікатора форм власності на землю, зазначені земельні ділянки віднесені до промисловості, комерційного використання і громадського призначення.

Апелянт зазначає, що згідно даних Державного земельного кадастру Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА) до 01.01.2013 року зареєстровані земельні ділянки з кадастровим номером :78:131:0001 та :78:122:0005 категорія яких - не визначена, які за цільовим призначенням віднесені до земель промисловості, комерційного використання і громадського призначення, а не виключно до земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Пункт 1.4 Наказу №548 КВЦПЗ визначає поділ земель на окремі види цільового призначення земель, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, типами забудови, типами особливо цінних об'єктів.

Кожна категорія земель має узагальнене цільове призначення, що визначає специфіку її особливого правового режиму. Земельні ділянки, віднесені до однієї категорії, можуть використовуватися за різними видами цільового призначення.

Згідно з КВЦПЗ, код цільового призначення 03.10 - для будівництва та обслуговування ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької діяльності та іншої діяльності пов'язаної з отриманням прибутку) відноситься до секції В - «Землі житлової та громадської забудови».

Частиною 1 статті 38 ЗК України передбачено, що до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування.

Враховуючи вказані норми, класифікація цільового призначення земельних ділянок з кадастровими номерами 8 000 000 000:78:122:0005, 8 000 000 000:78:131:0001 за кодом 03.10 не відповідає частині 1 статті 38 ЗК України, оскільки надані в оренду позивачу землі, з урахуванням наявних документів в матеріалах справи не можуть відноситися до земель житлової та громадської забудови.

Частиною 1 статті 65, 66 ЗК України встановлено, що землями промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення визнаються земельні ділянки, надані в установленому порядку підприємствам, установам та організаціям для здійснення відповідної діяльності. До земель промисловості належать землі, надані для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд промислових, гірничодобувних, транспортних та інших підприємств, їх під'їзних шляхів, інженерних мереж, адміністративно-побутових будівель, інших споруд.

Відповідно до секції J відносяться землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Позивач звернувся про присвоєння коду КВЦПЗ 11.02 - «для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості», що відноситься до секції J «Землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення» розділу 11 «Землі промисловості (землі, надані для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд промислових, гірничодобувних, транспортних та інших підприємств, їх під'їзних шляхів, інженерних мереж, адміністративно-побутових будівель, інших споруд).

Як зазначалося, Приватне акціонерне товариство «Легхарчопостачзбут» здійснює такі види діяльності: перероблення та консервування риби, ракоподібних і молюсків, виробництво робочого одягу, вантажний автомобільний транспорт; складське господарство; транспортне оброблення вантажів, надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Враховуючи викладене, земельні ділянки з кадастровими номерами 8 000 000 000:78:122:0005, 8 000 000 000:78:131:0001 можна віднести до земель промисловості (секція «J» Наказу №548) та присвоїти код КВЦПЗ - 11.02 - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, оскільки відповідає документам із землеустрою та змісту поняттю цільового призначення земельної ділянки, яке наведено у статті 1 Закону України «Про землеустрій».

Інакше, така класифікація суперечить цільовому призначенню спірних земельних ділянок, а саме використання її за призначенням.

Крім того, проект відведення, який наявний у матеріалах справи, не містить відомості, що ці земельні ділянки віднесено до категорії земель житлової та громадської забудови, а саме - для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької діяльності та іншої діяльності, пов'язаної з отриманням прибутку) (код КВЦПЗ 03.10).

Разом з тим, проектом відведення земельних ділянок чітко визначено цільове призначення земельних ділянок - для експлуатації та обслуговування комплексу будівель та споруд, які використовуються для зберігання готової продукції легкої та харчової промисловості.

У подальшому це відобразилось у рішенні Київської міської ради про надання спірних земельних ділянок в оренду, а також закріплено у договорах оренди спірних земельних ділянок.

Відтак, встановивши цільове призначення спірних земельних ділянок (для експлуатації та обслуговування комплексу будівель та споруд) Київська міська рада віднесла спірну земельну ділянку до категорії земель - землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Якщо спірні земельні ділянки не належали б до вказаної категорії земель (землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення), Позивач не отримав би їх у користування для обслуговування комплексу будівель і споруд, які використовуються для зберігання готової продукції легкої та харчової промисловості.

З огляду на вищевикладене спірні земельні ділянки доцільно віднести тільки до земель промисловості (секція «J» відповідно до додатку 1 до Порядку), та присвоїти код КВЦПЗ - 11.02 (для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості), який знаходиться в межах секції «J», та який відповідає цільовому призначенню спірних земельних ділянок.

Щодо посилання апелянта на лист Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 17.10.2018 № 05702-22125 як на підставі присвоєння спірним земельним ділянкам коду КВЦПЗ 03.10, то колегія зазначає, що Департамент земельних ресурсів не уповноважений визначати код КВЦПЗ земельним ділянкам та не уповноважений виконувати функцію у сфері управління землями комунальної власності територіальної громади міста, оскільки таке право є виключним правом Київської міської ради.

Крім того, жодною нормою чинного законодавства не передбачено необхідності додавати будь-який лист щодо погодження коду КВЦПЗ до заяви внесення до Державного земельного кадастру інформації про земельну ділянку.

Не присвоєння коду КВЦПЗ спірним земельним ділянкам або присвоєння їм коду КВЦПЗ 03.10 (для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької діяльності та іншої діяльності, пов'язаної з отриманням прибутку)) також призведе до наслідків у вигляді неправомірного та нераціонального нарахування орендної плати за спірні земельні ділянки, що неправомірно збільшує розмір такої плати.

Дискреційними є повноваження суб'єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких має бути правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

Натомість, у справі, що розглядається, апелянт помилково вважає свої повноваження дискреційними, оскільки він не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд, зокрема внести відомості до Державного земельного кадастру, або не внести такі відомості. Правомірним у даному випадку є лише один варіант поведінки, в залежності від фактичних обставин. Отже, повноваження Апелянта у спірних правовідносинах не є дискреційними.

У взаємозв'язку з наведеним слід зазначити, що апелянтом не доведено наявності правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Таким чином, враховуючи вищенаведене у сукупності, беручи до уваги при цьому кожен аргумент, викладений учасниками справи, рішення суду першої інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, та колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.12.2019 у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Легхарчопостачзбут» до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві, Державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у м. Києві Джурило Олександра Івановича про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити дії - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.12.2019 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: О. М. Ганечко

О. І. Шурко

Повний текст постанови виготовлено 30.03.2020