Справа № 540/2565/18
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2020-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2020 р.м.ОдесаСправа № 540/2565/18
Головуючий в 1 інстанції: Хом`якова В.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Осіпова Ю.В.,

суддів Танасогло Т.М., Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Державного підприємства «Дослідне Господарство «Великі клини»» Південної державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2019 року (м. Миколаїв, дата складання повного тексту рішення 18.02.2018р.) по справі адміністративним позовом Головного управління ДФС у Херсонській області до Державного підприємства «Дослідне Господарство «Великі клини»» Південної державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України про стягнення коштів з рахунків платника податків у банках,-

В С Т А Н О В И В:

В груді 2018 року ГУ ДФС у Херсонській області звернулось до Херсонського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до ДП «ДГ «Великі клини» Південної державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту водних проблем і меліорації НААН України, в якому просило суд стягнути кошти з рахунків відповідача (боржника) у банках, що його обслуговують та кошти за рахунок готівки в рахунок погашення податкового боргу по ПДВ до державного бюджету (код платежу 14060100), код отримувача (, банк - ГУДКСУ, отримувач: УК у Голопристанському районі/Голопристанський район/14060100, код банку (МФО ГУДКСУ) - 852010, номер рахунку НОМЕР_1 ) - у сумі 104 807,39 грн., по «земельному податку» з юридичних осіб - до селищного бюджету (код платежу 18010500), код отримувача (ЄДРПОУ - 37953845, банк отримувача ГУДКСУ, отримувач: УК у Голопристанському районі /ОТГ с Гладк/18010500, код банку (МФО ГУДКСУ) - 852010, номер рахунку НОМЕР_2 ) - у сумі 139 272,30 грн., по «податку на нерухоме майно», відмінне від земельної ділянки, сплаченому юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (код платежу 14060100) - до селищного бюджету, код отримувача (ЄДРПОУ - 37953845, отримувач: УК у Голопристанському районі /ОТГ с Гладк/18010500, код банку (МФО ГУДКСУ) - 852010, номер рахунку НОМЕР_3 ) - у сумі 948,38 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилався на те, що за результатами здійснення фінансово-господарської діяльності у відповідача (боржника) обліковується податковий борг на загальну суму 245 028,07 грн., а саме: по ПДВ - в сумі 104807,39 грн., який виник 30.09.2017р.: 1) за рахунок несплати узгоджених грошових зобов`язань, які нараховані згідно податкової декларації з ПДВ за серпень 2017р. від 20.09.2017р. № на суму 95776 грн. (залишок несплаченої суми складає 87348,55 грн.); 2) згідно податкового повідомлення-рішення від 08.02.2018р. № на суму 16252,16 грн., прийнятого на підставі акту перевірки від 23.01.2018р. №94/21-22-12-01/00497800 Інституту за період з 16.05.2017р. по 15.12.2017р.; 3) пені в сумі 1206,68 грн., яка нарахована згідно п.п.129.1.1 п.129.1 ст.129 ПКУ за період з 17.05.2017р. по 15.12.2017р. Залишок непогашеного грошового зобов`язання становить 104807,39 грн.: по земельному податку з юридичних осіб у сумі - 139 272,30 грн., який виник починаючи 30.08.2017 за рахунок несплати узгоджених грошових зобов`язань, які нараховані згідно: податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або оренда плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) на 2017 рік від 16.02.2017р. № по строкам сплати: за липень 2017 року в сумі 18331,71 грн. - строк сплати 30.08.2017р.; за серпень 2017р. в сумі 18331,71 грн. - строк сплати 30.09.2017р.; за вересень 2017р. в сумі 18331,71 грн. - строк сплати 30.10.2017р.; за жовтень 2017р. в сумі 18331,71 грн. - строк сплати 30.11.2017р.; за листопад 2017р. в сумі 18331,71 грн. - строк сплати 30.12.2017р.; за грудень 2017р. в сумі 18331,71 грн. - строк сплати 30.01.2018р.; податкової декларації зі плати за землю (земельний податок та/або оренда плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) на 2018 рік від 14.02.2018р. № по строкам сплати: за січень 2018р. в сумі 18481,89 грн. - строк сплати 02.03.2018р.; податкових повідомлень-рішень від 23.08.2017р. № на суму 7998,94 грн.; від 23.08.2017р. № на суму 2819,11 грн., прийнятих на підставі акту перевірки від 08.08.2017р. №597/21-22-12-05/00497800. Залишок непогашеного грошового зобов`язання становить 139 272,30 грн., а саме: по «податку на нерухоме майно», відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості - 948,38 грн., який виник починаючи з 29.01.2018р. за рахунок несплати узгоджених грошових зобов`язань, які нараховані згідно: податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2017р. від 16.02.2017р. № по строкам сплати 29.01.2018р. у сумі 1117,36 грн. З урахуванням переплати в сумі 168,98 грн., залишок непогашеного грошового зобов`язання становить 948,38 грн. Позивачем також зазначено, що до боржника застосовувалися заходи стягнення, визначені Податковим кодексом України, згідно п.59.1 ст.59 ПКУ було вручено податкову вимогу від 28.11.2017р. №9729-17 на суму 180853,50 грн. та згідно ст.89 розділу II ПК України №2755-VІ було прийнято рішення №9729-17 від 28.11.2017р. про опис майна у податкову заставу.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2019 року адміністративний позов ГУ ДФС у Херсонській області задоволено повністю. Стягнуто кошти з рахунків ДП «ДГ "Великі клини" ПДСДС Інституту водних проблем і меліорації НААН України у банках, що його обслуговують та кошти за рахунок готівки в рахунок погашення податкового боргу по ПДВ до державного бюджету, (код платежу 14060100), код отримувача (ЄДРПОУ) - 37953845, банк -ГУДКСУ, отримувач: УК у Голопристанському районі/Голопристанський район/14060100, код банку (МФО ГУДКСУ) - 852010, номер рахунку - НОМЕР_1 , у сумі 104807,39 грн., по «земельному податку» з юридичних осіб, до селищного бюджету, (код платежу 18010500), код отримувача (ЄДРПОУ) - 37953845, банк отримувача ГУДКСУ, отримувач: УК у Голопристанському районі /ОТГ с Гладк/18010500, код банку (МФО ГУДКСУ) - 852010, номер рахунку - НОМЕР_2 , у сумі 139272,30 грн., по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (код платежу 14060100), до селищного бюджету, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37953845, отримувач: УК у Голопристанському районі /ОТГ с Гладк/18010500, код банку (МФО ГУДКСУ) - 852010, номер рахунку - НОМЕР_3 , у сумі 948,38 грн.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду 1-ї інстанції, представник відповідача 22.03.2019 року подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми процесуального права, та просив скасувати рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 13.02.2019 року та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні заяви позивача.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю та/або неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, та перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, цілком погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх обгрунтованими, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

А згідно із ст.67 Конституції України, кожен зобов`язаний своєчасно сплачувати податки і збори в порядку та розмірах, встановлених законом.

Як слідує зі змісту положень п.п.20.1.34 п.20.1. ст.20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Так, відповідно до приписів п.41.1 ст.41 ПК України, контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску, його територіальні органи.

Згідно із п.41.2 ст.41 ПК України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Органом стягнення, у відповідності до приписів п.п.14.1.137. п.14.1. ст.14 ПК України, є державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Таким чином, позивач ГУ ДФС у Херсонській області є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує повноваження надані йому Податковим кодексом України.

Відповідач - Державне підприємство «ДГ "Великі клини"» Південної державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту водних проблем і меліорації НААН України () зареєстроване як юридична особа за юридичною адресою: 75634, Херсонська область, Голопристанський район, с. Великий Клин, вул.Конотопа, буд.7. Відповідач здійснює свою господарську діяльність на підставі Статуту, зареєстрованого розпорядженням Голопристанського МТУЮ у Херсонській області 20.07.2001р. за №0000114, взято на облік до Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області (Голопристанське відділення) 07.08.2001р. за №4.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме безпосередньо з доказів безперервності податкового боргу відповідача, розрахунку боргу, інтегрованих карток, за останнім обліковується податковий борг у сумі 245 028,07 грн. (з розрахунку: ПДВ - 104807,39 грн., земельний податок з юр/осіб - 139272,30 грн., податок на нерухоме майно - 948,38 грн.). Даний податковий борг виник внаслідок несплати узгоджених грошових зобов`язань та повністю підтверджений належними і достатніми доказами, що містяться в матеріалах справи.

Отже, виходячи із системного аналізу обставин справи та норм діючого у цій сфері законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, судова колегія, як і суд 1-ї інстанції, вважає позовні вимоги обґрунтованими та заснованими на законі.

До такого висновку суд 2-ї інстанції приходить з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог п.п.16.1.4. п.16.1. ст.16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

А згідно із п.54.1. ст.54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Пунктом 38.1 ст.38 ПК України визначено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Так, як встановлено з матеріалів справи, що відповідачем самостійно та своєчасно не були вжиті усі необхідні заходи з погашення наявного у нього податкового боргу.

Як свідчать матеріали справи, у зв`язку з несплатою платником податків (відповідачем) узгоджених податкових зобов`язань, ГУ ДФС на адресу підприємства відповідача направлялася податкова вимога від 28.11.2017р. №9729-17, яку останній отримав 19.12.2017р. та до цього часу у будь-який спосіб її не оскаржив.

По справі також встановлено, що усі строки добровільної сплати узгоджених податкових зобов`язань сплинули, а заходи, прийняті податковим органом щодо стягнення податкових зобов`язань, не призвели до їх погашення.

Як видно з приписів п.95.1 ст.95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

У відповідності до вимог п.95.2 ст.95 ПК України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

А згідно з п.95.3 цієї з статті 95 ПКУ, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Доводи ж відповідача про те, що при поданні даного позову відповідачем нібито порушені вимоги ст.95 ПК України, судова колегія, як і суд 1-ї інстанції, вважає необґрунтованими, оскільки цей адміністративний позов був поданий до окружного суду саме після спливу 60 календарних днів з дня надіслання податкової вимоги.

У відповідності до п.59.5 ст.59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Отже, приймаючи до увагу вищезазначені норми податкового законодавства, надсилати додатково другу податкову вимогу позивач, в даному випадку, не повинен.

Враховуючи, що беззаперечних доказів сплати заборгованості відповідачем до суду 1-ї та 2-ї інстанцій не надано, а позивачем, в свою чергу, надано усі необхідні докази про наявність у відповідача податкової заборгованості та вжиття заходів щодо її стягнення, судова колегія вважає, що окружний суд, в даному конкретному випадку, дійшов цілком правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог.

До того ж, слід зазначити й про те, що відповідно до приписів ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

А відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм правильну правову оцінку. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.316 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду 1-ї інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.308,311,315,316,321,322,325,329,378 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Дослідне Господарство «Великі клини»» Південної державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2019 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КА України.

Повний текст постанови виготовлено 31.03.2020р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: Т.М. Танасогло

В.О. Скрипченко