Справа № 757/28842/17-а
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2020-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

27 березня 2020 року

м. Київ

справа №757/28842/17-а

адміністративне провадження №К/9901/49556/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції у місті Києві

на постанову Печерського районного суду міста Києва від 29.08.2017 (суддя Москаленко К.В.) та

постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 03.04.2018 (колегія у складі суддів Федотова І.В., Літвіної Н.М., Сорочка Є.О.)

у справі № 757/28842/17-а

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Національної поліції у місті Києві

про визнання протиправної відмови та зобов`язання призначити та виплатити одноразову грошову допомогу.

I. РУХ СПРАВИ

1. У травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Національної поліції у місті Києві, у якому просив:

- визнати протиправною відмову відповідача у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням 2 групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ України;

- зобов`язати відповідачів нарахувати та виплатити йому одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням другої групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ України відповідно до порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 у розмірі 200 - кратному прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, з 12.12.2016.

2. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 29.08.2017, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2018, позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову Головного управління Національної поліції у місті Києві у призначенні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням II групи інвалідності відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850. Зобов`язано Головне управління Національної поліції у місті Києві призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням II групи інвалідності відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, а саме на 12.12.2016.

3. У касаційній скарзі Головне Управління Національної поліції в місті Києві, із посиланням на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити позивачу у задоволенні позову.

4. Ухвалою Верховного Суду від 10.05.2018 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції в місті Києві.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

5. Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач з 02.10.1995 по 06.11.2015 перебував на службі в органах внутрішніх справ України.

6. 07.11.2015 позивача прийнято на службу до Національної поліції України, а 24.06.2016 його звільнено зі служби Національної поліції України.

7. Рішенням МСЕК з 12.12.2016 позивачу встановлено 2 групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії АВ № 0645866 від 19.12.2016.

8. Згідно довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності серії АГ № 00113565 ступінь втрати професійної працездатності позивача складає 70%.

9. Позивач звертався до Головного управління Національної поліції у м. Києві із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги внаслідок установлення другої групи інвалідності через захворювання, що пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

10. Листом від 28.04.2017 йому відмовлено у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги. Відмову мотивовано відсутністю норм, які передбачають виплату одноразової грошової допомоги у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ.

11. Не погоджуючись із зазначеним, позивач звернувся до суду із позовом.

IIІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

12. Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про зобов`язання Головного управління Національної поліції в місті Києві здійснити дії щодо нарахування та виплати грошової допомоги позивачу, оскільки, позивачем дотримано порядок подання документів для призначення грошової допомоги, визначений Постановою Кабінету Міністрів України № 850, якою встановлено подання документів за останнім місцем служби, яким є у даному випадку Головне управління Національної поліції у м. Києві.

13. Суд зазначив, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про міліцію», виплата якої здійснюється відповідно до Порядку № 850, тобто за останнім місцем служби саме в органах внутрішніх справ.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

14. Відповідач у касаційній скарзі наголошує, що позивачу відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги з підстав відсутності на той час у чинному законодавстві України правової норми, яка б регулювала відносини щодо виплати одноразової грошової допомоги особам, які звільненні зі служби в поліції, але отримали захворювання під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

15. Зазначає, що позивача звільнено з поліції відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», а отже питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги необхідно вирішувати відповідно до вказаного Закону та Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 № 4.

16. Заперечення на касаційну скаргу не надходило.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

17. Верховний Суд перевірив доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права та дійшов таких висновків.

18. 07.11.2015 набрав чинності Закон України «Про Національну поліцію».

19. До набрання чинності цим Законом порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано нормами статті 23 Закону України «Про міліцію», а також Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850.

20. Відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

21. На виконання вимог статті 23 Закону України «Про міліцію» постановою Кабінету Міністрів України затверджено Порядок № 850.

22. Відповідно до пункту 2 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

23. Згідно з пунктом 5 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про міліцію».

24. Разом з тим, за змістом пункту 15 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію» зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

25. Згідно із частиною другою статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

26. З метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, відповідно до статей 97 - 101 Закону України «Про Національну поліцію», наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, (далі - Порядок № 4), який визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

27. Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.09.2016 № 916, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України за № 1277/29409 від 22.09.2016, пункт 5 Розділу 1 Порядку № 4 доповнено підпунктом 4, яким передбачено призначення поліцейському одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності, чи втрати працездатності, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми, каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

28. Згідно із пунктом 1 Розділу ІІ Порядку № 4 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

29. Заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського (пункт 3 Розділу ІІІ Порядку № 4).

30. За змістом підпункту «б» пункту 4 частини першої статті 99 поліцейським, яким внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції встановлено II групу інвалідності розмір одноразової грошової допомоги складає 90 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 01 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

31. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 12.12.2016 позивачу встановлено II групу інвалідності в результаті захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

32. Отже, право позивача на отримання одноразової грошової допомоги виникло у період дії Закону № 580-VIII. У зв`язку з цим, позивачу підлягає нарахуванню і виплаті одноразова грошова допомога у розмірі, передбаченому Законом № 580-VIII, а не Законом № 565-XII та Порядком № 865.

33. Таким чином, він має право на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі, передбаченому статтею 99 Закону України «Про Національну поліцію» (90 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату).

34. Відтак, вирішуючи спір по суті, суди мали виходити з того, що оскільки останнім місцем служби позивача було Головне управління Національної поліції України в місті Києві, то на нього, як на поліцейського, поширюються норми Закону України «Про Національну поліцію», у зв`язку з чим він має право на отримання одноразової грошової допомоги згідно з пунктом 4 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» та Порядку № 4.

35. Аналогічний правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 05.06.2018 (справа № 691/480/17).

36. Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

37. З урахуванням викладеного, колегія суддів Верховного Суду вважає, що позов підлягає частковому задоволенню шляхом визнання протиправною відмови Головного управління Національної поліції в місті Києві у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням II групи інвалідності та зобов`язання Головного управління Національної поліції в місті Києві призначити та виплатити йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням II групи інвалідності відповідно до вимог Порядку та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 № 4.

38. Відповідно до частини першої та третьої статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

39. З огляду на результат касаційного розгляду, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 341, 345, 351, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в місті Києві - задовольнити частково.

2. Постанову Печерського районного суду м. Києва від 29.08.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2018 у справі № 757/28842/17-а - скасувати.

3. Прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в місті Києві у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням II групи інвалідності.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в місті Києві нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням II групи інвалідності, відповідно до вимог Порядку та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4 у розмірі 90 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Кравчук

Суддя А.А. Єзеров

Суддя О.П. Стародуб