Справа № 265/829/20
Суддя: Шиян В. В.
Дата ухвалення: 2020-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №265/829/20
Провадження №2-а/265/36/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі

головуючого судді Шиян В.В.,

за участю секретаря Себко Г.Л,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти батальйону Управління патрульної поліції міста Маріуполя в Донецький області, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із адміністративним позовом до поліцейського роти 4 батальйону 1 Управління патрульної поліції міста Маріуполя в Донецький області Новікова І.М., про визнання дій неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування позову посилався на ті обставини, що 25 січня 2020 року він на власному автомобілі МЕРСЕДЕС, державний номер НОМЕР_1 , зупинився біля узбіччя проїжджої частини, напроти будинку 59 по вулиці Азовстальській в Лівобережному районі міста Маріуполя. Після зупинки до нього звернувся співробітник поліції, який повідомив що ним було порушено п.15.9 ПДР України, оскільки він зупинився ближче 30 метрів від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів. На вимогу працівників поліції, ним було надано документи про реєстрацію транспортного засобу та водійське посвідчення. В подальшому працівниками поліції було складено постанову ЕАК № 2020175 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122ч.1 КпАП України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень. Із зазначеною постановою він не згоден, оскільки під час складення постанови співробітники поліції здійснювали вимірювання якихось відстаней за допомогою невідомого вимірювального приладу. Він як сторона по справи до вимірювання не долучався, ніяких процесуальних документів в яких би було зафіксовано відстань від місця його зупинки до зупинки громадського транспорту не складалося. Ніяких розмірів ( величин) підтверджуючих або спростовуючи порушення правил ПДР, йому не оголошувалося. Таким чином вважає постанову ЕАК № 2020175 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.. 122 ч.1 КпАП України не законною. В зв`язку з вищенаведеним, просить суд скасувати постанову ЕАК № 2020175 від 25 січня 2020 року, а провадження по справі закрити.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 5 лютого 2020 року провадження по справі відкрито, справа призначена до розгляду в порядку спрощеного провадження.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з`явився, надав суду заяву с проханням розглядати справу у його відсутність.

Представник відповідача до зали судових засідань не прибув, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, з урахуванням письмових заперечень. У своєму письмовому відзиві від 4 березня 2020 року, який надійшов до суду 12 березня 2020 року, вважає складену постанову ЕАК № 2020175 від 25 січня 2020 року законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим просить суд відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із постанови в справі про адміністративне правопорушення ЕАК № 2020175 від 25 лютого 2020 року, водій ОСОБА_2 , 25 січня 2020 року о 08-21 годині, керуючи транспортним засобом Мерседес Віто, державний номер НОМЕР_1 , здійснив зупинку транспортного засобу, ближче ніж 30 метрів від посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушив п.15.9е ПДР України, вчинив тим самим адміністративне правопорушення передбачене ст.. 122 ч.1 КпАП України.

Згідно постанови ЕАК № 2020175 від 25 січня 2020 року, прийнятої поліцейським, на водія ОСОБА_2 , накладено адміністративне стягнення за ст. 122 ч.1 КпАП України, у виді штрафу в сумі 255 гривень.

Так, частиною 1 статті 122 КпАП України, передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил зупинки транспортних засобів.

Згідно п.15.9 е, забороняється зупинка транспортного засобу ближче 30 метрів від посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів, а якщо їх не має - ближче 30 метрів від дорожнього знаку такої зупинки з обох сторін.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, у ній мають бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Частиною 2 статті 258 КУпАП органи Національної поліції України звільнено від обов`язку складати протокол про адміністративне правопорушення а посилання на належні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено у статтею 251 КУпАП, повинні міститися в постанові про адміністративне правопорушення.

Згідно вимог ст.ст. 33, 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно постанови серії ЕАК № 2020175 від 25 січня 2020 року, ОСОБА_2 порушив п.15.9 е ПДР України. Позивач не погоджується з викладеними в постанові обставинами, у зв`язку з чим в межах десяти днів, 31 січня 2020 року, звернувся до суду з позовом.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з статтею 31 Закону №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Я вбачається з постанови серії ЕАК № 2020175 від 25 січня 2020 року, докази зупинки транспортного засобу Мерседес, під керуванням водія ОСОБА_2 ближче ніж 30 метрів до зупинки громадського транспорту по вулиці Азовстальської в місті Маріуполі, зафіксовано на фіксуючий пристрій ys car xiaomі dvr 39 dmt-1aн 0 1097,01086.

Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України Про Національну поліцію, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Законом України Про Національну поліцію та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (надалі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395, передбачена можливість застосовувати відеофіксацію обставин правопорушення, в тому числі використовувати відеорегістратори.

Як вбачається з відеозапису, що міститься на диску, наданого працівниками поліції, 25 січня 2020 року, о 8-06 годині, патрульний автомобіль, проїжджаючи по вулиці Азовстальській в Лівобережному районі міста Маріуполя, зафіксував, окрім інших автомобілів, які вже стояли припаркованими, автомобіль Мерседес Віто, державний номер НОМЕР_2 , чорного кольору. На вимогу працівників поліції, водій ОСОБА_2 надав працівникам поліції водійське посвідчення і документи на автомобіль. Також водій відповідно до ст.. 63 Конституції України відмовився надавати пояснення, і цей факт, водієм не оспорюється.

З відео що міститься на файлі № , вбачається, що працівники поліції, за допомогою рулетки, вимірювали якусь відстань. Результати вимірювання не відомі, на відео не зафіксовані, в постанову не занесені, відстань достатньо умовна. Водію результати вимірювання не доведено та не пред`явлено. Інших будь яких документів, протоколів, пояснень не складалося.

Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України, всі сумніви про доведеність провини особи трактуються на її користь, таким чином суд приходить до висновку, що адміністративний матеріал не містить доказів.

Проаналізувавши всі надані сторонами докази, суд прийшов до переконання що відповідачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження порушення водієм ОСОБА_2 п. 15.9 е ПДР України, оскільки з відео наданого співробітниками поліції не вбачається відстань, на якій було здійснено зупинку транспортного засобу, інших належних та допустимих доказів зупинки транспортного засобу, ближче ніж 30 метрів від посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів. та відповідно вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122 ч.1 КпАП України суду надано не було, у зв`язку з чим, позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню а постанова про накладення адміністративного стягнення ЕАК № 2020175 від 25 січня 2020 року - скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2-15, 19-21, 72-79, 121, 122, 159-164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 293-295 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до поліцейського роти батальйону Управління патрульної поліції міста Маріуполя в Донецький області, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному серії ЕАК № 2020175 від 25 січня 2020 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КпАП України - скасувати, провадження по справі закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.15.5 Перехідних положень КАС України від 15 грудня 2017 року, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст рішення було складено та підписано 26 березня 2020 року.

Суддя: