Справа № 211/6802/19
Суддя: Середня Н. Г.
Дата ухвалення: 2020-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 211/6802/19
Провадження № 2-а/211/24/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26 березня 2020 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Середньої Н.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Зайцевої А.М.,

у відсутність сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Шевченка Антона Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом вказавши, що постановою поліцейського від 23.10.2019 його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за частиною 2 статті 122 КУпАП за те, що він 23.10.2019 о 04-29 годині керуючи транспортним засобом Ford Kuga номерний знак НОМЕР_1 в м. Кропивницький проїхав перехрестя вулиці Андріївської з вулицею Євгена Тельнова на жовтий сигнал світлофора, що забороняє рух, чим порушив вимоги пункту 8.7.3 г) ПДР. Однак вважає постанову незаконною, оскільки він дійсно керував транспортним засобом, однак проїхав перехрестя на зелений сигнал світлофора, про що повідомив інспектора, який проігнорував його пояснення. Відеозапис інспектор відмовився йому надати, пояснивши, що за доказами він може звернутися од адміністративної практики УПП в Кіровоградській області. Тому враховуючи викладене, просить визнати дії відповідача незаконними та скасувати постанову серії ЕАК № 1657420 від 23.10.2019.

Ухвалою суду від 29 листопада 2019 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено по справі підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 10 лютого 2020 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до розгляду.

В судове засідання сторони не з`явилися, про дату слухання були повідомлені своєчасно та належним чином, причини неявки суд не повідомили.

До суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні вимог наполягає з підстав, викладених в позові.

Відповідач поліцейський УПП Шевченко А.Ю. направив до суду відзив на позов, в обґрунтування якого зазначено, що ним під час патрулювання 23 жовтня 2019 року о 04-29 години було зафіксовано факт адміністративного правопорушення водієм ОСОБА_1 , який здійснив проїзд перехресть вулиць Андріївська-Євгена Тельнова на заборонений (жовтий) сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 ґ) ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частину 2 статті 122 КУпАП. При винесенні постанови позивачу було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, однак позивач не заявляв жодних клопотань та усних чи письмових заяв не надавав, надав лише пояснення з приводу проїзду перехрестя на жовтий сигнал світлофора. Крім того, як слідує із самого запису правопорушення, увімкненню жовтого сигналу світлофора передував миготливий зелений сигнал, тому увімкнення жовтого сигналу не було для позивача несподіваним. Вважає, що постанова складена згідно ст. 258 КУпАП, а позивач має на меті ухилитися від адміністративної відповідальності за вчинене ним правопорушення. Вимоги ОСОБА_1 на думку відповідача є безпідставними, тому просить відмовити в задоволенні позову. Просить провести розгляд справи за його відсутності.

Враховуючи положення статті 205 КАС України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України, орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Як встановлено судом, 23 жовтня 2019 року інспектором Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Шевченком А.Ю. було винесено постанову серії ЕАК № 1657420 відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Згідно вказаної постанови, ОСОБА_1 23 жовтня 2019 року о 04-29 годині керуючи транспортним засобом Ford Kuga номерний знак НОМЕР_1 проїхав перехрестя вулиці Андріївської з вулицею Євгена Тельнова в м. Кропивницький на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив вимоги пункту 8.7.3 г) ПДР - порушення проїзду на заборонений жовтий сигнал світлофора, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну руху, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі - ПДР), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил.

Згідно з підпунктом д) пункту 2.3. ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Згідно абзацу 1 підпункту «ґ» пункту 8.7.3 пункту 8.7 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі - ПДР), жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність в т.ч. за проїзд на заборонний сигнал світлофора.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Нормами ч.2 ст.70 КАС України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх дій чи бездіяльності, а позивач зобов`язаний заперечувати проти доводів суб`єкта владних повноважень.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, враховуючи положення ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є, зокрема, показання технічних засобів, що мають функції фотозйомки та відеозапису.

З наведеного вбачається, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є, зокрема, показання технічних засобів, що мають функції фотозйомки та відеозапису.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Так, частиною 1 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

На підтвердження обґрунтованості та законності оскаржуваної постанови відповідачем в якості доказу до письмових заперечень надано відеозапис правопорушення.

При відтворенні відеофіксації здійсненої відповідачем під час фіксування адміністративного правопорушення 23 жовтня 2019 року відносно ОСОБА_1 (СД-диск наданий відповідачем) вбачається, що на ньому зафіксовано рух автомобіля позивача по регульованому перехрестю без зменшення швидкості та без зупинки на забороняючий сигнал світлофору - жовтий.

Разом з тим, так як подія мала місце в темну пору доби, відеозапис проїзду перехрестя позивачем здійснювався відповідачем на значній віддаленості від самого перехрестя, патрульний автомобіль знаходився у цей час на другорядній дорозі та обзорність згідно відеозапису охоплює лише частину перехрестя, то з відеозапису достовірно не можливо встановити, як саме здійснювався проїзд перехрестя ОСОБА_1 , а саме на відео не видно світлофор, який встановлений по ходу руху водія перед перехрестям, та частину дороги, що біля цього світлофора, тому не можливо встановити, який саме сигнал був на світлофорі в момент в`їзду водія на перехрестя ( з відео видно лише середину перехрестя) у тому числі не можливо встановити чи мав водій можливість здійснити зупинку перед світлофором без екстренного гальмування ( з відео вбачається, що рухався позивач достатньо швидко), де саме знаходився автомобіль на момент ввімкнення жовтого світла світлофора, що позбавляє суд можливості встановити наявність або відсутність обставин, визначених пунктами 8.10 та 8.11 ПДР, відповідно до яких у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів. Водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у вищезазначеному місці, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Місце з якого здійснено відеозапис, та якість зображення у сукупності не спростовують доводи позивача щодо дотримання ним вимог п. 8.10 та п. 8.11 ПДР, які дозволяють здійснити маневр у разі ввімкнення жовтого сигналу світлофора.

Таким чином судом встановлено, що відповідачем не надано суду належних та беззаперечних доказів, в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують порушення позивачем Правил дорожнього руху, наявність в його діях складу правопорушення та правомірність прийняття оскаржуваної постанови, а оскільки тягар доказування в спорі покладається на відповідача, як орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії, аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, вважає, що вимоги в частині скасування постанови про адміністративне правопорушення підлягають задоволенню.

Інші обгрунтування своїх позовних вимог позивачем спростовуються матеріалами справи, у тому числі відеозаписом.

Так, на відео зафіксовано, що позивачу інспектором ППП роз`яснено його права та продемонстроване відео з відеореєстратора автомобіля патрульної поліції, при цьому будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи або надання правової допомоги від останнього не надходило. Протягом всього часу спілкування з інспекторами патрульної поліції, позивач не заперечував того факту, що саме він рухався на автомобілі на регульованому перехресті, однак він пояснював, що жовтий сигнал світлофора був лише для пішоходів, він дублюючий, тощо.

Отже вимоги про визнання незаконними дій інспектора УПП щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 КУпАП, суд вважає такими, що задоволенню не підлягають.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини першої статті 217 КУпАП посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків.

В силу приписів частини другої статті 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

З вищевикладених норм випливає, що відповідач, як працівник підрозділу Національної поліції, який має спеціальне звання, у межах наданих йому повноважень і під час виконання службових обов`язків має право здійснювати контроль за дотриманням Правил дорожнього руху та у разі виявлення порушень цих правил, наділений повноваженнями розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення.

За наведених обставин, суд вважає, що при вчиненні дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху позивач діяв на підставі норм чинного законодавства та у межах наданих йому повноважень. В свою чергу позивач, відповідно до статті 268 КУпАП, наділений правом на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, яким і скористався.

Згідно пункту 3 частини 3 статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Суд вважає, що скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення є належним та повних способом захисту прав позивача, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в цій частині, в частині вимог про визнання неправомірними дій відповідача слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 134, 139, 243-246,286 КАС України , суд, -

ухвалив:

адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ЕАК № 1657420 від 23.10.2019 винесену поліцейським інспектором роти 2 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Шевченко Антоном Юрійовичем про притягнення ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 КупАП, та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень 00 копійок.

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

В решті позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів до Третього апеляційного адміністративного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з дня його проголошення.

Суддя Н.Г.Середня