Справа № П/320/752/20
Суддя: Балаклицький А. І.
Дата ухвалення: 2020-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

26 березня 2020 року П/320/752/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Балаклицький А.І., розглянувши у м. Києві позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо невірного розрахунку пенсії відповідно до вимог чинного законодавства України;

- зобов`язати відповідача виплатити додаткову пенсію з урахуванням інфляції за період з 01.01.2014 по 31.12.2018 в сумі 26894,96 гривень та за весь час прострочення три проценти річних яка складає 939,59 гривень всього виплатити 27764,55 грн.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 31.01.2020 позовну заяву залишено без руху та встановлено десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали шляхом подання до суду: письмових пояснень та доказів на їх підтвердження про нараховані та виплачені позивачу розміри основної та додаткової пенсії із чітким розмежуванням розміру основної пенсії, розміру додаткової пенсії, періоду та суми їх виплати окремо за кожний рік, починаючи з 2014 року по 2018 рік; пояснень та доказів на їх підтвердження щодо того, яка сума недоплати станом на дату звернення до суду набула статусу заборгованості або була несвоєчасно виплачена; на підставі якої норми права чи рішення суду позивач повинен був би отримувати додаткову пенсію у період з 2014 року по 2018 рік включно; яким чином позивачем був розрахований коефіцієнт індексації, який застосований ним на другому аркуші адміністративного позову; якими нормами права були врегульовані правовідносини до 2019 року в частині інфляційних виплат чи індексації; письмових пояснень та доказів на їх підтвердження, що свідчать про те, що позивач не знав і не міг знати про порушення його прав у 2014 році при одержанні відповідних пенсійних виплат, або письмових пояснень та доказів на їх підтвердження, що свідчать про існування обставин, що об`єктивно перешкоджали позивачу своєчасно реалізувати право на звернення до суду.

Вказана ухвала суду набрала законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає окремому оскарженню.

Копія ухвали суду від 31.01.2020 рекомендованою поштовою кореспонденцією була направлена на адресу позивача, яка зазначена в позовній заяві, а саме: АДРЕСА_1 .

Проте, поштове відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 320 повернулось на адресу суду з довідкою відділення зв`язку (форми ф.20) від 10.03.2020, в якій вказано причину повернення "за закінченням встановленого строку зберігання".

Вказана обставина також підтверджується відомостями із офіційних даних, розміщених на веб-порталі ПАТ "Укрпошта" за пошуком вищевказаного поштового відправлення (штрих-код 320).

В той же час, у спосіб, передбачений законом, ухвала суду від 31.01.2020 була надіслана судом до Єдиного державного реєстру судових рішень 03.02.2020 та оприлюднена 06.02.2020.

Згідно з частиною 11 статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Водночас, нормами Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено наслідків повернення поштових відправлень з ухвалою про залишення позовної заяви без руху з незалежних від суду причин.

При цьому, суд бере до уваги положення частини 6 статті 7 вказаного Кодексу, згідно з якими у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Згідно з пунктом 4 частини 6 статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Отже, оскільки Кодексом адміністративного судочинства України не врегульовано питання щодо наслідків повернення поштового відправлення з ухвалою про залишення позовної заяви без руху з незалежних від суду причин, суд вважає за доцільне на підставі частини 6 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України застосувати у даному випадку за аналогією закону правила частини 11 статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України, якими врегульовано питання щодо вручення судового рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в ухвалах суду від 30.05.2018 (справа №806/3141/17) та від 12.03.2018 (справа №9901/154/18).

З огляду на вищевказане, суд вважає, що ухвала суду від 31.01.2020 про залишення позовної заяви без руху вважається врученою позивачу 10.03.2020 належним чином.

Отже, останнім днем установленого судом строку для надання суду документів для усунення недоліків позовної заяви є 20 березня 2020 року.

Суд зазначає, що станом на 26.03.2020 вимоги ухвали суду від 31.01.2020 позивачем не виконано, будь-яких доказів усунення недоліків позовної заяви чи клопотання про продовження строку про усунення недоліків позовної заяви позивачем до суду не було надано.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За таких обставин, оскільки позивачем у строк, встановлений судом, не усунуто недоліки позовної заяви, суд дійшов висновку, що вона підлягає поверненню позивачу.

Водночас, згідно з ч. 8 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 7, 126, 169, 243, 248, 251 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Балаклицький А. І.