Справа № 671/270/20
Суддя: Ніколова С. В.
Дата ухвалення: 2020-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 671/270/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2020 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Ніколової С.В.,

з участю секретаря судового засідання Хрупайло Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Волочиську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з даним позовом, в якому просив скасувати постанову серії ЕАК №2069869 від 05 лютого 2020 року, винесену інспектором роти №3 батальйону №1 УПП у Вінницькій області сержантом поліції Солоднюком А.В. Даною постановою його, позивача, визнано винним у вчиненні правопорушення за ст. 132-1 КУпАП з накладенням штрафу в сумі 510 грн. Відповідно до постанови, він 05.02.2020 року о 12 год. 01 хв. по автомобільній дорозі М-12 243 км., керував траснпортним засобом MAN TGX 26.440, державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом TAD CLASSIC 28-2, державний номерний знак НОМЕР_2 та перевозив великогабаритний вантаж габарити якого перевищували допустиму норму не мав при собі відповідного дозволу на перевезення великогабаритного вантажу узгодженого з органами Національної поліції України, чим порушив п.22.5 ПДР. В обґрунтування позову вказав, що відповідач порушив вимоги ст. 278, 279 КУпАП, а саме інспектор патрульної поліції виніс оскаржувану постанову без підготовки до розгляду справи, без оголошення посадової особи, яка розглядає справу, не були вирішенні клопотання, не були дослідженні докази, не були заслуханні особи, які беруть участь у справі. Також зазначає, що оскаржувана постанова не містить посилань на докази, на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

В судове засідання позивач не з`явився, в позовній заяві позивач просить розгляд справи проводити у його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, від представника відповідача Управління патрульної поліції у Вінницькій області надійшов відзив, в якому зазначає, що вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обгрунтування позову посилається на те, що позивач не надав дозвіл на проїзд великогабаритного вантажу, а також позивачем не надано жодного доказу на підтвердження свого обгрунтування та позивачем не спростовано вчинення ним правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частинами 1, 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої цієї ж статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 05 лютого 2020 року інспектором роти №3 батальйону №1 управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП сержантом поліції Солоднюком А.В. відносно позивача було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2069869 від 05.02.2020 року за ст. 132-1 КУпАП. Згідно змісту даної постанови, позивача притягнуто до відповідальності за те, що він 05 лютого 2020 року о 11 год. 53 хв., керуючи транспортним засобом TGX 26.440, державний номерний знак НОМЕР_1 , на автомобільній дорозі М-12 243 км.,перевозив вантаж, габарити якого перевищували допустиму норму, а саме ширина якого складала 3 м. та не мав при собі відповідного дозволу на перевезення великогабаритного вантажу узгодженого з органами Національної поліції України, чим порушив п.22.5 Правил дорожнього руху. .

У зв`язку з цим до позивача застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі по 510 грн.

При вирішенні даної справи, суд приймає до уваги, що загальні вимоги до водіїв транспортних засобів визначені Правилами дорожнього руху (далі - ПДР), які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 "Про Правила дорожнього руху", а спеціальні правила, за якими здійснюється рух великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами - Правилами проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами (далі - Правила), які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 "Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами".

Пунктом 22.5 ПДР вказано, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 38 т (на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - до 40 т; для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні- 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Пунктом 4 Правил вказано, що рух великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі виданого перевізникові дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Статтею 132-1 КУпАП зазначено, що порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами -тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При винесені постанови в справі про адміністративне правопорушення щодо позивача було встановлено порушення зазначених вище норм чинного законодавства. Тобто, відповідач довів правомірність свого рішення, надавши докази, передбачені ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, які свідчать про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що позивач 05 лютого 2020 року о 11 год. 53 хв., керуючи транспортним засобом MAN TGX 26.440, державний номерний знак НОМЕР_1 , на автомобільній дорозі М-12 243 км., перевозив вантаж, габарити якого перевищували допустиму норму, а саме ширина якого складала 3 м. та не мав при собі відповідного дозволу на перевезення великогабаритного вантажу узгодженого з органами Національної поліції України, чим порушив п.22.5 Правил дорожнього руху.

Ці обставини при складані постанови не заперечувалися позивачем.

Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністартивне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕАК №2069869 від 05.02.2020 року складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, адміністративне стягнення накладено в межах санкції, передбаченої ст. 132-1 КУпАП.

Посилання позивача про порушення відповідачем вимог ст.ст. 278, 279 КУпАП, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду даної справи.

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3, 5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1-3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.ст.124-1-126,) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У відповідності до вимог частини третьої статті 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього кодексу.

Частина друга статті 258 КУпАП надає право Національній поліції не складати протокол про вчинення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

При цьому слід зазначити, що за приписами закону про адміністративні правопорушення розгляд справ і накладення штрафу інспекторами поліції фактично відбувається в спрощеному порядку, підстави для відкладення таких контролюючих функцій не передбачено.

Отже, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за порушення правил у сфері дорожнього руху, має спростувати виявлене правопорушення на місці його вчинення, в іншому випадку правомірність дій водія доводиться у судовому порядку шляхом подання позову про скасування відповідного рішення суб`єкта владних повноважень, з можливістю скористатись правовою допомогою.

Таким чином, при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, суд вважає, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Позивачем в позовній заяві не спростовано обставини, викладені у постанові щодо порушення ним правил дорожнього руху, а саме, що вантаж, який він перевозив не перевищував встановлених законом розмірів. Також позивачем до позову не додано копії передбаченого законом дозволу на здійснення перевезення великогабаритного вантажу.

Оскільки судом встановлено, що інспектор при винесенні спірної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, тому підстав для скасування постанови немає.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 7, 9, 132-1, 251, 278-280, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 77, 241-246, 250, 286, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив :

В позові ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністартивне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2069869 від 05.02.2020 року, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду безпосередньо, або через Волочиський районний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса проживання: Хмельницька область, Волочиський району, с. Писарівка.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , адреса проживання: Хмельницька область, Волочиський район, с. Завалійки. Відповідачі: Управління патрульної поліції в Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Ботанічна, 24, ідентифікаційний код юридичної особи 40108824, Департамент патрульної поліції, місцезнаходження: м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ідентифікаційний код юридичної особи 40108646.

Рішення складено 11.03.2020р.

Суддя: