Справа № 580/710/20
Суддя: С.М. Гарань
Дата ухвалення: 2020-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2020 року справа № 580/710/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гараня С.М., розглянувши у письмовому провадженні в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , далі позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про відмову у зарахуванні позивачу до страхового стажу період роботи з 01.06.2018 по 31.12.2018 в ПАТ Азот та призначенні пенсії з 06.03.2019;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати до страхового стажу позивача період роботи з 01.06.2018 по 31.12.2018 в ПАТ Азот та здійснити перерахунок та виплату пенсії з 06.03.2019.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 06.03.2019 він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду у Черкаській області із заявою про призначення пенсії. Листом відповідача від 22.05.2019 № 46654/03-21 позивачеві повідомлено, що відповідно до матеріалів пенсійної справи, у тому числі довідки про пільговий характер роботи, виданої ПАТ «Азот» від 04.03.2019 № 44-ВК та за даними, що містяться в системи персоніфікованого обліку, страховий стаж позивача становить 35 років 2 місяці та 21 день, з них за Списком № 1 6 років 7 місяців 21 день. Тому, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу з особливо шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1 прийнято рішення про відмову у призначення пенсії. Рекомендовано звернутися за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах після досягнення 54 річного віку, або раніше за умови сплати внесків ПАТ «Азот» за період з 01.06.2018 у кількості не менше 5 місяців. Також листом відповідача від 20.09.2019 № 83033/03-17 позивачеві повідомлено, що відповідно до матеріалів пенсійної справи, у тому числі довідки про пільговий характер роботи, виданої ПАТ «Азот» від 04.03.2019 № 44-ВК та за даними, що містяться в системи персоніфікованого обліку, страховий стаж позивача становить 35 років 6 місяці та 20 днів, з них за Списком № 1 6 років 11 місяців 20 днів. Тому, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу з особливо шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1 прийнято рішення про відмову у призначення пенсії. Рекомендовано звернутися за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах після досягнення 54 річного віку, або раніше за умови сплати внесків ПАТ «Азот» за період з 01.10.2018 у кількості не менше ніж за 1 місяць. Додатково зазначено, що Головним управлінням не враховано до страхового стажу період роботи позивача з 01.06.2018 по 31.12.2018 на ПАТ «Азот», оскільки відомості про сплату страхових внесків за цей період відсутні.

Відповідно до ухвали від 03.03.2020 розгляд даної справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, про що подав відзив на адміністративний позов, в якому зазначив таке. На момент звернення позивача до Головного управління, відповідно до матеріалів пенсійної справи, у тому числі довідки про пільговий характер роботи, виданої ПАТ «Азот» від 04.03.2019 № 44-ВК та за даними, що містяться в системи персоніфікованого обліку, страховий стаж позивача становить 35 років 2 місяці та 21 день, з них за Списком № 1 6 років 7 місяців 21 день. Додатково зазначено, що Головним управлінням не враховано до страхового стажу період роботи позивача з 01.06.2018 по 31.12.2018 на ПАТ «Азот», оскільки відомості про сплату страхових внесків за цей період відсутні. Тому, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу з особливо шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1 прийнято рішення про відмову у призначення пенсії. Рекомендовано звернутися за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах після досягнення 54 річного віку, або раніше за умови сплати внесків ПАТ «Азот» за період з 01.06.2018 у кількості не менше 5 місяців. З урахуванням викладеного відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вивчивши доводи сторін, викладені у позовній заяві та відзиві на позовну заяву, дослідивши письмові докази, які містяться у справі, суд встановив таке.

Під час розгляду справи судом встановлено та матеріалами справи підтверджено те, що позивач 06.03.2019 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду у Черкаській області із заявою про призначення пенсії.

Листом відповідача від 22.05.2019 № 46654/03-21 позивачеві повідомлено, що відповідно до матеріалів пенсійної справи, у тому числі довідки про пільговий характер роботи, виданої ПАТ «Азот» від 04.03.2019 № 44-ВК та за даними, що містяться в системи персоніфікованого обліку, страховий стаж позивача становить 35 років 2 місяці та 21 день, з них за Списком № 1 6 років 7 місяців 21 день. Тому, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу з особливо шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1 прийнято рішення про відмову у призначення пенсії. Рекомендовано звернутися за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах після досягнення 54 річного віку, або раніше за умови сплати внесків ПАТ «Азот» за період з 01.06.2018 у кількості не менше 5 місяців.

Також листом відповідача від 20.09.2019 № 83033/03-17 позивачеві повідомлено, що відповідно до матеріалів пенсійної справи, у тому числі довідки про пільговий характер роботи, виданої ПАТ «Азот» від 04.03.2019 № 44-ВК та за даними, що містяться в системи персоніфікованого обліку, страховий стаж позивача становить 35 років 6 місяці та 20 днів, з них за Списком № 1 6 років 11 місяців 20 днів. Тому, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу з особливо шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1 прийнято рішення про відмову у призначення пенсії. Рекомендовано звернутися за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах після досягнення 54 річного віку, або раніше за умови сплати внесків ПАТ «Азот» за період з 01.10.2018 у кількості не менше ніж за 1 місяць.

Отже з матеріалів справи встановлено, що підставою для відмови у призначенні пенсії позивачу стало те, що Головним управлінням не враховано до страхового стажу період роботи позивача з 01.06.2018 по 31.12.2018 на ПАТ «Азот», оскільки відсутні відомості про сплату страхових внесків за цей період.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування регулюються Законом України № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV).

Згідно зі статтею 1 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку (до 01.01.2004 - дати набрання чинності законом) - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Статтею 21 Закону №1058-IV передбачено, що органи Пенсійного фонду ведуть облік усіх застрахованих осіб та персоніфікований облік надходження страхових внесків, створюють і забезпечують функціонування єдиного державного автоматизованого банку відомостей про застрахованих осіб. Для формування інформаційної бази системи персоніфікованого обліку використовуються відомості, що надходять у тому числі і від роботодавців.

У відповідності до частини п`ятої статті 21 Закону №1058-IV центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, фонди загальнообов`язкового державного соціального страхування надають Пенсійному фонду інформацію для ведення персоніфікованого обліку в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійним фондом за погодженням з фондами загальнообов`язкового державного соціальною страхування.

Пунктом 1 Положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 1998 року №794 (далі - Положення №794) визначено, що персоніфікований облік полягає в збиранні, обробленні, систематизації та зберіганні передбачених законодавством про пенсійне забезпечення відомостей про фізичних осіб, що пов`язані з визначенням права на виплати з Пенсійного фонду та їх розмір за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Згідно з пунктом 5 Положення №794 персоніфікований облік здійснює Пенсійний фонд та його органи на місцях (далі - уповноважений орган).

Пунктом 16 Положення №794 встановлено, що на кожну фізичну особу відкривається персональна облікова картка, в якій використовується постійний індивідуальний ідентифікаційний номер Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів. Персональна облікова картка фізичної особи повинна мати таку структуру: частина персональної облікової картки, де зберігаються анкетні дані про фізичну особу: ідентифікаційний номер; прізвище, ім`я та по батькові; дата народження: місце народження; стать; адреса постійного місця проживання; серія і номер документа, з якого взято відомості до персональної облікової картки: громадянство; номер домашнього телефону (за згодою); частина персональної облікової картки, що відображає сплату страхового збору (внесків) та стаж роботи фізичної особи: ідентифікаційний номер роботодавця; рік, за який внесено відомості; тривалість трудової або іншої діяльності, яка зараховується до стажу роботи: сума заробітку (доходу), на який нараховується страховий збір (внески) на пенсійне страхування (помісячно); розмір страхового збору (внесків) на пенсійне страхування за відповідний місяць; відомості, які підтверджують наявність особливих умов праці, які дають право на пенсію на пільгових умовах.

За наявними у справі документами, зокрема, з листів та відзиву відповідача, встановлено, що за період з 01.06.2018 по 31.12.2018 в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування індивідуальні відомості про страховий стаж позивача відсутні, оскільки відсутні відомості про сплату ПАТ «Азот» страхових внесків.

Разом з тим, до матеріалів справи додано копію Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1 за звітний 2018 рік. В якому визначено індивідуальні відомості про ОСОБА_1 , як про застраховану особу, у тому числі сума заробітку (доходу) та позначки про сплату єдиного внеску.

При цьому суд зазначає, що страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За змістом вищезазначених норм, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Суд зазначає, що, фактично, внаслідок невиконання з боку роботодавця ПАТ «Азот» обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для незарахування до страхового стажу при призначенні пенсії позивачу періоду його роботи.

Вказана позиція висловлена ВС у постанові від 09.09.19 по справі № 242/5448/16-а.

Також, Верховним судом у постанові від 27 березня 2018 року у справі №208/6680/16-а(2а/208/245/16), від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а та від 20 березня 2019 року у справі № 688/947/17, від 30.09.19 у справі № 316/1392/16-а та від 30.09.19 у справі № 414/736/17 висловлена правова позиція яка полягає в тому, що «…за загальним правилом, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки, обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі…».

Згідно записів у трудовій книжці ОСОБА_1 встановлено, що він з 21.09.2011 працював на ПАТ «Азот».

Тобто, матеріалами справи підтверджується та не заперечується відповідачем у справі той факт, що позивач дійсно працював в ПАТ «Азот» та займав відповідні посади, що дає право на призначення пенсії за Списком № 1.

Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків ПАТ «Азот» не є підставою для незарахування періодів роботи з 01.06.2018 по 31.12.2018 до страхового стажу позивача.

Щодо твердження відповідача, що позивачем пропущено строк звернення до суду із даним позов, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Системний аналіз даної статті дає підстави дійти до висновку, що у ній містяться два строкових обмеження стосовно виплат пенсії за минулий час: три роки - для особи, яка не отримувала нараховану пенсію з власної вини; без обмеження строку - для особи, яка не отримувала нараховану пенсію з вини відповідного суб`єкта владних повноважень.

Оскільки судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що не зарахування позивачу стажу та не призначення пенсії з 06.03.2019 є протиправною дією суб`єкта владних повноважень, то відповідно до спірних правовідносин має застосовується друга умова - виплата пенсії за минулий час без обмеження строку.

У відповідності до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з вимогами ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 139 КАС України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а інших доказів понесених судових витрат не надано, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про відмову у зарахуванні ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 01.06.2018 по 31.12.2018 в ПАТ «Азот» та призначенні пенсії з 06.03.2019.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, ) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) період роботи з 01.06.2018 по 31.12.2018 в ПАТ «Азот» та здійснити перерахунок та виплату пенсії з 06.03.2019.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного суду за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення.

Суддя С.М. Гарань