Справа № 280/2709/19
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2020-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 березня 2020 року

Київ

справа №280/2709/19

адміністративне провадження №К/9901/7543/20

Верховний Суд у колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді - Васильєвої І.А. (суддя-доповідач),

суддів: Пасічник С.С., Юрченко В.П., перевіривши касаційну скаргу Запорізької митниці ДФС на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.09.2019 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 06.02.2020 у справі № 280/2709/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Спецзапчасть» до Запорізької митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення та картки відмови, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10.09.2019, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 06.02.2020, адміністративний позов задоволено: визнано протиправним та скасовано рішення Запорізької митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 23.04.2019 року №UA112000/2019/000023/2; визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення 23.04.2019 року №UA112080/2019/002384 Запорізької митниці ДФС.

13.03.2020 (згідно відбитку поштового штемпеля на рекомендованому відправленні № 645) Запорізька митниця ДФС направила до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.09.2019 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 06.02.2020 у справі № 280/2709/19.

Повний текст постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 06.02.2020 складений 12.02.2020, отже касаційна скарга подана в межах встановленого строку на касаційне оскарження.

Задовольняючи позовні вимоги, суди виходили з того, що позивачем при поданні до митного органу митної декларації, обґрунтовано застосовано перший метод, як основний метод визначення митної вартості товарів за ціною договору. Суди зазначили, що Запорізька митниця ДФС не мала підстав змінювати митну вартість імпортованих товарів, оскільки позивачем було надано повний пакет документів на підтвердження визначеної ним у митній декларації вартості товарів, розбіжності не перешкоджають встановити справжню вартість товарів, документи дають змогу ідентифікувати товар та об`єктивно визначити його ціну по договору. Судами попередніх інстанцій надано оцінку всім обставинам, які стали підставою для коригування митним органом показників митної вартості, зокрема щодо неподання до митного оформлення банківських документів - платіжних доручень в іноземній валюті або банківських металів, щодо відсутності в інвойсі від 29.03.2019 року №4465 посилання на контракт від 18.03.2019 року №19GBR031801 та на специфікацію до нього, якою визначено обсяги, найменування, вартість товарів; та щодо відсутності в інвойсі від 29.03.2019 року № 4465 інформації щодо зазначення безпосереднього географічного пункту відправки згідно умов поставки та спростовано висновки митного органу.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою Суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Таким чином, аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Згідно із пунктом 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Категорії справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження і які підлягають розгляду виключно за правилами загального позовного провадження, встановлені нормами частини четвертої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Системний аналіз наведених вище положень дає підстави для висновку, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмету доказування, складу учасників та інших обставин, крім випадків, передбачених частиною четвертою статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом встановлено, що предметом оскарження в межах даної справи є, рішення про коригування митної вартості товарів, відповідно до якого заявлена позивачем митна вартість товару складає 30 073,4100 грн, відкоригована відповідачем сума в гривневому еквіваленті 50 864,0506 грн (за курсом валют EUR 30,21071) та картка відмови у прийнятті митної декларації.

Враховуючи характер правовідносин, з приводу прав і обов`язків сторін в яких виник спір, що є предметом судового розгляду у цій адміністративній справі, предмет доказування, обставини, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій, а також доводи касаційної скарги, ця адміністративна справа підпадає під критерії визначення справи незначної складності.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: предмет позову, складність справи та застосування законодавства на час спірних правовідносин, а також значення справи для сторін та суспільства, які дали можливість дійти висновку про малозначність справи.

Випадки, які б виключали можливість застосування положень пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні. У касаційній скарзі таких застережень не міститься.

В касаційній скарзі митний орган посилається на неврахування судами правової позиції Верховного Суду, що викладена у в постановах від 30.01.2018 у справі № 804/16980/14, від 14.05.2019 у справі № 804/16334/15, від 11.06.2019у справі № 804/7761/15. Разом з тим, оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій не суперечать правовій позиції, що викладена у вказаних постановах Верховного Суду, оскільки прийняті за відмінних встановлених фактичних обставин справи. У справах № 804/16334/15, № 804/7761/15 суди визнали недостатнім наданий до митного оформлення пакет документів на підтвердження митної вартості товарів, а надані документи містили розбіжності щодо кількісних чи якісних показників тощо, що позбавляло можливості митний орган підтвердити заявлену митну вартість товарів.

В межах розгляду даної справи такі обставини судами не встановлені.

Касаційна скарга митного органу стосується питання факту, а не питання права, що відповідно до статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України знаходиться поза межами касаційного перегляду скарги.

Отже, рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.09.2019 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 06.02.2020 не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 12, 248, частиною п`ятою статті 328, пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Запорізької митниці ДФС на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.09.2019 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 06.02.2020 у справі № 280/2709/19.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І.А. Васильєва

С.С. Пасічник

В.П. Юрченко