Справа № 140/310/20
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2020-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2020 року ЛуцькСправа № 140/310/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Мачульського В.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмового провадження) адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Волинській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНДЕКСПОРТ», третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Реєстраційна служба Луцького міського управління юстиції про визнання недійсними установчих (засновницьких) та реєстраційних документів, зобов`язати вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Волинській області (ГУ ДПС у Волинській області, позивач) звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНДЕКСПОРТ» (ТзОВ «ГРАНДЕКСПОРТ», відповідач), третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Реєстраційна служба Луцького міського управління юстиції (третя особа) про визнання недійсними установчих (засновницьких) та реєстраційних документів ТзОВ «ГРАНДЕКСПОРТ» з моменту державної реєстрації та припинити юридичну особу - ТзОВ «ГРАНДЕКСПОРТ» (, місцезнаходження 43000, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Ковельська, 22/24), з моменту державної реєстрації.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.04.2019 у справі №161/6118/19 встановлено, що ОСОБА_1 , в липні 2017 року, перебуваючи у м. Рівному, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, погодився на пропозицію невстановленої досудовим розслідуванням особи за грошову винагороду в розмірі 3000 грн. зареєструвати підприємство (юридичну особу) ТзОВ «ГРАНДЕКСПОРТ», на паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 номер НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_2 , з вклеєними фотокартками ОСОБА_1 . При цьому, останній не мав наміру та можливості здійснювати фактичне керівництво підприємством, оскільки не мав на це спеціальних знань чи навичок, а також необхідних для здійснення підприємницької діяльності капіталовкладень. Маючи на меті отримання обіцяної грошової винагороди, ОСОБА_1 , виконуючи вказівки невстановленої особи, умисно, в жовтні 2017 року у м. Луцьку, достовірно знаючи, що паспорт серії НОМЕР_3 , виданий на ім`я ОСОБА_2 з вклеєними фотокартками ОСОБА_1 є підробленим, підписав від імені ОСОБА_2 виготовлені за невстановлених слідством обставин установчі й реєстраційні документи ТзОВ «ГРАНДЕКСПОРТ», а саме: протокол №1 загальних зборів учасників ТзОВ «ГРАНДЕКСПОРТ» від 27.10.2017 без фактичного проведення таких зборів; довіреність від 24.10.2017, видану на ім`я ОСОБА_3 щодо уповноваження представляти інтереси ОСОБА_2 при проведенні реєстрації ТзОВ «ГРАНДЕКСПОРТ». Вказана довіреність видана від імені ОСОБА_2 по паспорту громадянина України за вищевказаним номером, виданому на ім`я останнього, з вклеєними фотокартками громадянина ОСОБА_1 .

В подальшому, 30.10.2018, за невстановлених слідством обставин (місця, часу) та невстановленою слідством особою, вищезазначені документи, а саме: протокол №1 загальних зборів учасників ТзОВ «ГРАНДЕКСПОРТ» від 27.10.2017, статут ТОВ «Грандекспорт» та довіреність від 24.10.2017, були надані у відділ реєстрації бізнесу та дозвільних процедур департаменту «Центр надання адміністративних послуг y м. Луцьку» Луцької міської ради за адресою: Волинська область м. Луцьк, вул. Лесі Українки, 35, де, на їх підставі проведено державну реєстрацію ТзОВ «ГРАНДЕКСПОРТ».

Таким чином, ОСОБА_1 , здійснивши реєстрацію ТзОВ «ГРАНДЕКСПОРТ» за підробленими документами на ім`я ОСОБА_2 , став єдиним засновником товариства, та призначивши себе на посаду директора вказаного товариства, фактично отримав можливість здійснювати фінансово-господарську діяльність від імені ТзОВ «ГРАНДЕКСПОРТ».

З метою усунення порушень, що відбулися під час державної реєстрації вказаного підприємства, позивач вважає необхідним визнати у судовому порядку установчі документи недійсними та припинити вищевказану юридичну особу. На підставі викладеного, просить задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Ухвалою суду від 03.02.2020 відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) (а.с.14).

Копії ухвали суду від 03.02.2020 направлялась на адресу відповідача рекомендованим листам з повідомленням про вручення. Однак відправлення для відповідача повернулось на адресу суду як не вручено з незалежних від суду причин.

Відповідно до частини 10 статті 171 КАС України) ухвала про відкриття провадження у справі постановляється з додержанням вимог статті 126 цього Кодексу.

Згідно частин 8, 11 статті 126 КАС України вважається, що повістку вручено юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, або за адресою, яка зазначена її представником, і це підтверджується підписом відповідної службової особи. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Згідно Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку» від 05 березня 2009 року №270 (зі змінами та доповненнями), поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі неможливості їх вручення, у тому числі, у разі закінчення встановленого терміну зберігання.

Враховуючи вищевикладене та керуючись положеннями частини 6 статті 7, частини 11 статті 126 КАС України ухвала про відкриття спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи вважається врученою належним чином, оскільки судом було дотримано всіх необхідних вимог щодо своєчасного повідомлення, зокрема, відповідачів про здійснення розгляду даної справи.

Відповідач у строк, визначений частиною п`ятою статті 162, частиною першою статті 261 КАС України та встановлений ухвалою суду відзив на адміністративний позов не надіслали.

Частиною шостою статті 162 КАС України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Частиною четвертою статті 159 КАС України встановлено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

ТзОВ «ГРАНДЕКСПОРТ» 30.10.2017 зареєстровано як юридичну особу за номером державної реєстрації № 1 010715 з кодом та перебуває на податковому обліку у відповідача, дані фактичні обставини підтверджуються витягом з Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 30.03.2020 за № (а.с.20,21).

Відповідно до інформації, зазначеної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань засновником (учасником) та керівником вказаного товариства є ОСОБА_2 .

Також судом встановлено, що вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.04.2019 у справі №161/6118/19 встановлено, що ОСОБА_1 , в липні 2017 року, перебуваючи у м. Рівному, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, погодився на пропозицію невстановленої досудовим розслідуванням особи за грошову винагороду в розмірі 3000 грн. зареєструвати підприємство (юридичну особу) ТзОВ «ГРАНДЕКСПОРТ», на паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 номер НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_2 , з вклеєними фотокартками ОСОБА_1 . При цьому, останній не мав наміру та можливості здійснювати фактичне керівництво підприємством, оскільки не мав на це спеціальних знань чи навичок, а також необхідних для здійснення підприємницької діяльності капіталовкладень. Маючи на меті отримання обіцяної грошової винагороди, ОСОБА_1 , виконуючи вказівки невстановленої особи, умисно, в жовтні 2017 року у м. Луцьку, достовірно знаючи, що паспорт серії НОМЕР_3 , виданий на ім`я ОСОБА_2 з вклеєними фотокартками ОСОБА_1 є підробленим, підписав від імені ОСОБА_2 виготовлені за невстановлених слідством обставин установчі й реєстраційні документи ТзОВ «ГРАНДЕКСПОРТ», а саме: протокол №1 загальних зборів учасників ТзОВ «ГРАНДЕКСПОРТ» від 27.10.2017 без фактичного проведення таких зборів; довіреність від 24.10.2017, видану на ім`я ОСОБА_3 щодо уповноваження представляти інтереси ОСОБА_2 при проведенні реєстрації ТзОВ «ГРАНДЕКСПОРТ». Вказана довіреність видана від імені ОСОБА_2 по паспорту громадянина України за вищевказаним номером, виданому на ім`я останнього, з вклеєними фотокартками громадянина ОСОБА_1 .

В подальшому, 30.10.2018, за невстановлених слідством обставин (місця, часу) та невстановленою слідством особою, вищезазначені документи, а саме: протокол №1 загальних зборів учасників ТзОВ «ГРАНДЕКСПОРТ» від 27.10.2017, статут ТОВ «Грандекспорт» та довіреність від 24.10.2017, були надані у відділ реєстрації бізнесу та дозвільних процедур департаменту «Центр надання адміністративних послуг y м. Луцьку» Луцької міської ради за адресою: Волинська область м. Луцьк, вул. Лесі Українки, 35, де, на їх підставі проведено державну реєстрацію ТзОВ «ГРАНДЕКСПОРТ».

Таким чином, ОСОБА_1 , здійснивши реєстрацію ТзОВ «ГРАНДЕКСПОРТ» за підробленими документами на ім`я ОСОБА_2 , став єдиним засновником товариства, та призначивши себе на посаду директора вказаного товариства, фактично отримав можливість здійснювати фінансово-господарську діяльність від імені ТзОВ «ГРАНДЕКСПОРТ»

Вищевказаним вироком ОСОБА_1 визнано винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст.. 205 ч1, ст. 358 ч.1, ст. 358 ч.2.(а.с.8-11).

Вважаючи, що ТзОВ «ГРАНДЕКСПОРТ» має ознаки фіктивності, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Згідно з підпунктом 20.1.37 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - ПК України) посадові особи податкового органу вправі звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та припинення фізичною особою - підприємцем підприємницької діяльності та/або про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб`єктів господарювання.

Відповідно до п.67.2 ст.67 ПК України контролюючі органи в установленому законом порядку мають право звертатися до суду про винесення судового рішення щодо: припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців; відміни державної реєстрації припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців; скасування державної реєстрації змін до установчих документів.

Статтею 42 Господарського кодексу України (далі - ГК України) визначено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до статті 56 ГК України суб`єкт господарювання може бути утворений за рішенням власника (власників) майна або уповноваженого ним (ними) органу, а у випадках, спеціально передбачених законодавством, також за рішенням інших органів, організацій і фізичних осіб шляхом заснування нової господарської організації, злиття, приєднання, виділу, поділу, перетворення діючої (діючих) господарської організації (господарських організацій) з додержанням вимог законодавства.

Згідно зі статтею 55-1 ГК України ознаками фіктивності, що дають підстави для звернення до суду про припинення юридичної особи або припинення діяльності фізичною особою - підприємцем, у тому числі визнання реєстраційних документів недійсними, є: реєстрація (перереєстрація) на недійсні (втрачені, загублені) та підроблені документи; не реєстрація в державних органах, якщо обов`язок реєстрації передбачено законодавством; реєстрація (перереєстрація) у органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління підставним (неіснуючим), померлим, безвісти зниклим особам або таким особам, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження; реєстрація (перереєстрація) та провадження фінансово-господарської діяльності без відома та згоди його засновників та призначених у законному порядку керівників.

За змістом вказаних правових норм спрямованість наміру особи, яка реєструє юридичну особу, на здійснення господарської діяльності є однією з основоположних засад підприємництва.

З системного аналізу наведених норм, можна дійти висновку, що посадові особи контролюючого органу вправі звернутися до суду з позовом про визнання установчих документів недійсними та припинення юридичної особи в разі виявлення ознак фіктивності суб`єкта господарювання (підприємництва).

Стаття 55-1 ГК України містить ознаки (критерії), за якими юридична особа чи діяльність фізичної особи - підприємця можуть бути визнані фіктивними, тобто такими, в яких зовнішня організаційно-правова форма не відповідає її суті та меті створення. При цьому слід зазначити, що норми матеріального закону не пов`язують визнання ознак фіктивності юридичної особи з обов`язковим встановленням вини в діях особи (осіб), яка зареєструвала таку особу, чи попереднього кримінального провадження і постановлення обвинувального вироку щодо осіб, які вчинили фіктивне підприємництво, тобто злочин, передбачений Кримінальним кодексом України.

Аналогічний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, що була висловлена під час вирішення питання про усунення розбіжностей у застосуванні статей 55-1, 56 ГК, статей 8, 27 Закону № 755-IV, зокрема, в постанові від 30 вересня 2015 року № 21-1575а15-1.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати установчі (засновницькі) та реєстраційні документи суб`єкта господарювання недійсними, з моменту їх реєстрації, оскільки докази, які містяться в матеріалах справи вказують на наявність ознак фіктивності ТЗОВ «ГРАНДЕКСПОРТ» передбачених статтею 55-1 Господарського кодексу України.

Що стосується вимоги про припинення вказаної юридичної особи, суд виходить з наступного.

Статтею 51 ГК України визначено, що підприємницька діяльність припиняється: з власної ініціативи підприємця; у разі закінчення строку дії ліцензії; у разі припинення існування підприємця; на підставі рішення суду у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами. Порядок припинення діяльності підприємця встановлюється законом відповідно до вимог цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.238 ГК України за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Згідно зі ст.247 ГК України у випадках, встановлених законом, до суб`єкта господарювання може бути застосовано адміністративно-господарську санкцію у вигляді його ліквідації за рішенням суду.

У разі ліквідації суб`єкта господарювання до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців вноситься відповідний запис. (ст.248 ГК України).

Частиною 1 статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» № 755-IV (далі - Закон України № 755-IV) передбачено, що державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі: 1) документів, що подаються заявником для державної реєстрації; 2) судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» щодо: визнання повністю або частково недійсними рішень засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу; визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи; заборони (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій; накладення/зняття арешту корпоративних прав; зобов`язання вчинення реєстраційних дій; скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі; виділу юридичної особи; провадження у справах про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, прийнятих відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»; припинення юридичної особи, що не пов`язано з банкрутством юридичної особи; відміни державної реєстрації припинення юридичної особи; припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, що не пов`язано з банкрутством юридичної особи; відміни державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця; відміни в порядку апеляційного/касаційного оскарження рішення суду, на підставі якого вчинено реєстраційну дію.

Враховуючи встановлення судом ознак фіктивності товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональна торгово-оптова фірма», суд вважає за необхідне припинити вказану юридичну особу.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Згідно зі ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За змістом статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи з заявлених позовних вимог, положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності прийнятого рішення, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

З огляду на наведене, позовні вимоги щодо припинення юридичної особи ТзОВ «ГРАНДЕКСПОРТ» та визнання недійсними установчих та реєстраційних документів є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

У відповідності до вимог статті 139 КАС України відшкодування витрат, понесених позивачем - суб`єктом владних повноважень, не передбачено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 77, 132, 143, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсними установчі (засновницькі) та реєстраційні документи Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНДЕКСПОРТ», з моменту державної реєстрації.

Припинити юридичну особу - Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНДЕКСПОРТ» (43000, Волинська область, місто Луцьк вулиця Ковельська, будинок 22, квартира 24, ), з моменту державної реєстрації.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Позивач: Головне управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, майдан Київський, будинок 4, ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ГРАНДЕКСПОРТ» (43000, Волинська область, місто Луцьк вулиця Ковельська, будинок 22, квартира 24, ).

Третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Реєстраційна служба Луцького міського управління юстиції (43021, Волинська область, місто Луцьк вулиця Січова, будинок 22А).

Головуючий

Суддя В.В. Мачульський