Справа № 274/1140/20
Суддя: Вдовиченко Т. М.
Дата ухвалення: 2020-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 274/1140/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.03.2020 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Вдовиченко Т.М., з участю секретаря судових засідань - Рудич М.О. розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, згідно якого просить скасувати постанову серії БАА №526286, винесену поліцейським СРПП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області Маркевичем М.А. про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за порушення вимог ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 06.02.2020 року поліцейським СРПП Бердичівського ВП Маркевичем М.А. було винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосовано штраф в розмірі 255 грн., з тих підстав, що позивач 06.02.2020 року о 07 год. 30 хв. по вул. Житомирська в м.Бердичеві керуючи автомобілем ВАЗ 21107 н.з. НОМЕР_1 здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 "Зупинку заборонено". Позивач вважає, що інспектор не правомірно притягнув його до адміністративної відповідальності, оскільки, він дійсно зупинив транспортний засіб, але поза зоною дії вказаного дорожнього знаку та з вимушених підстав - через стан здоров`я. Тому негайно здійснив дії щодо зупинки ТЗ, ввімкнув аварійну сигналізацію. Про причини зупинки повідомив поліцейського, однак поліцейський його доводи не перевірив, не викликав йому швидку, хоча позивач пред`явив йому посвідчення інваліда 3 групи. Після чого позивач звернувся в медичну установу, де отримав медичну допомогу, що підтверджується медичною довідкою.

Зазначає, що відповідач не з`ясував як слід, чи було адміністративне правопорушення, чи винний водій, не навів та не надав жодних доказів, які б підтверджували наявність вини у його діях. Водночас інспектор поліції діяв, не дотримуючись вимог чинного законодавства. Фактично розгляду справи не було, інспектор тільки взяв документи на перевірку і почав писати постанову.

Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане в ній порушення є незаконною з таких підстав: відсутність доказів його вини, порушення процедури винесення даної постанови.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

За таких обставин, суд вирішує справу без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно оскаржуваної постанови серії БАА №526286 від 06.02.2020 року в справі про адміністративне правопорушення, складеної поліцейським СРПП Бердичівського ВП сержантом поліції Маркевичем М.А. Ващенко О.М. 06.02.2020 року о 07 год. 25 хв. в м. Бердичеві по вул.Житомирська, керуючи транспортним засобом ВАЗ - 21101, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 "Зупинку заборонено", чим порушив п.п. 8.4 ПДР України (а.с. 10).

Згідно п. 33.3 ПДР України заборонний знак 3.34 «Зупинку заборонено» вказує на те, що забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу). Знак може застосовуватися разом з розміткою 7.2.4. означає те, що транспортний засіб розташований в зоні дії знаків 3.34. Табличка розміщується безпосередньо під знаками, з якими вона застосовується

П. 8.4 (В) ПДР України дорожні знаки поділяються на групи: заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених ст. 122 КУпАП.

Відповідно до пунктів 1, 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, чого в даному випадку інспектором дотримано не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодесу України про адміністративні правопорушення, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 7 цього кодексу ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а також ч. 2 ст. 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З огляду на представлені позивачем докази, які підтверджують обставини, викладені ним у позові, а саме - оскаржувана постанова була винесена без встановлення доказів вчинення адміністративного правопорушення, оскільки жодних пояснень чи спростувань доводів позивача щодо фактичних даних, на основі яких винесено оскаржувану постанову відповідачем суду не представлено, а тому судом розцінюються обґрунтованими доводи позивача щодо скасування оскаржуваної постанови та відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому в цій частині позов підлягає до задоволення.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги адміністративного позову є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 122, 283, 288 КУпАП ст. ст. 9, 19, 20, 74, 77 КАС України, керуючись ст. ст. 241-246, 250, 255, 293, 295, 297 КАС України, суд, -

В и р і ш и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову серії БАА №526286 від 06.02.2020 року в справі про адміністративне правопорушення, складену поліцейським СРПП Бердичівського ВП сержантом поліції Маркевичем М.А. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень - скасувати.

Провадження по адміністративній справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.М.Вдовиченко