Справа № 826/10116/18
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2020-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2020 року м. Київ № 826/10116/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ай Ті-Лінкс»

до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві

про визнання протиправним та скасування наказу від 21 червня 2018 року №10204, визнання протиправними дій,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ай Ті-Лінкс» (далі - позивач, ТОВ «Ай Ті-Лінкс») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києві з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі - відповідач, ГУ ДФС у м. Києві), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 21 червня 2018 року № 10204;

- визнати протиправними дії відповідача щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Ай Ті-Лінкс» з питань дотримання вимог податкового законодавства під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Еко-Смарт» () за лютий, березень 2015 року, ТОВ «Бізнес Інвестмент» () за серпень 2015 року, ТОВ «Союз Кепітал Строй» () за червень, серпень 2017 року, ТОВ «Самміт-Агро-Трейд» () липень 2017 року та з ТОВ «Івамар Трейд» () за серпень 2017 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20 квітня 2018 року позивачем отримано запит про надання інформації від ГУ ДФС у м. Києві, зокрема пояснення стосовно визначення невірних даних податкового кредиту у сумі 25 858, 00 грн. по взаємовідносинах із зазначеними товариствами-контрагентами, що містяться у податкових деклараціях з ПДВ.

У відповідь позивачем 10 травня 2018 року направлено відповідачу пояснення та копії документів у додатках (на 65 аркушах), які було отримано відповідачем 14 травня 2018 року.

Проте, 21 червня 2018 року ГУ ДФС у м. Києві у зв`язку з ненаданням пояснень та їх документальних підтверджень видано оскаржуваний наказ про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Ай Ті-Лінкс», який на думку позивача є незаконним, оскільки усі документи, що вимагалися у запиті відповідача, були надані у повному обсязі.

Також позивач зазначає, що товариство не мало обов`язку надавати пояснення та документи на запит відповідача, тому законодавчо визначених підстав для призначення перевірки саме відповідно до підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України не виникло.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 липня 2018 року відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву та усі наявні докази.

Відповідачем через відділ діловодства суду 04 березня 2019 року надано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що позивачем, дійсно, на запит ГУ ДФС у м. Києві від 12 квітня 2018 року № 15371/10/26-15-14-01-03 надано пояснення та документи не у повному обсязі, зокрема, не надано договорів, відповідно до яких було придбано товари у товариств-котрагентів, а також видаткові (прибуткові) накладні, первинні документи щодо транспортування продукції, платіжні доручення, оборотно-сальдові відомості по рахунках, сертифікати відповідності товарів. У цьому зв`язку правомірно та на законних підставах призначено позапланову виїзну перевірку, за результатами якої складено Акт від 11 липня 2018 року №466/26-15-14-01-03/34000307 про порушення ТОВ «Ай Ті-Лінкс» вимог пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, у зв`язку з чим занижено ПДВ на 226 244,00 грн., та пункту 134.1 статті 134, пункту 135.1 статті 135 Податкового кодексу України, у зв`язку з чим занижено податок на прибуток на суму 272 269,00 грн.

Надалі, винесені податкові повідомлення-рішення від 08 серпня 2018 року № про збільшення суми грошового зобов`язання з ПДВ на 226 244,00 грн. за основним платежем та застосування штрафної санкції на 56,561, 00 грн. та № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток на 272 269,00 грн. за основним платежем та застосування штрафної санкції на 47 427,00 грн., щодо яких позивач не ставить жодних питань.

Окрім іншого відповідач зазначає, що позивач має захищати свої права в інший спосіб, зокрема, шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки, а якщо допуск фактично відбувся, то предметом розгляду суду може бути лише порушення податкового та іншого законодавства, виявлені перевіркою. У задоволенні позову відповідач просить відмовити.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Отже, суд завершує розгляд справи по суті за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Оцінивши наявні у справі документи і матеріали, належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, судом встановлено наступне.

З наявних у справі матеріалів вбачається, що 20 квітня 2018 року ТОВ «Ай-Ті-Лінкс» отримано від ГУ ДФС у м. Києві запит про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень) №15371/10/26-15-14-01-03 від 12 квітня 2018 року.

У відповідь 10 травня 2018 року позивачем надіслано на адресу відповідача пояснення та у додатках копії документів на 65 аркушах, які отримано ГУ ДФС у м. Києві отримано 14 травня 2018 року.

Відповідачем 21 червня 2018 року видано наказ № 10204 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Ай-Ті-Лінкс». Підставами для проведення документальної позапланової виїзної перевірки зазначений підпункт 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України (ненадання пояснень та їх документальних підтверджень на письмовий запит контролюючого органу, доповідна записка Департаменту аудиту від 19 червня 2018 року №3050/26-15-14-01-03.

У цьому ж наказі вказано провести документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Ай-Ті-Лінкс» з питань дотримання вимог податкового законодавства під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Еко-Смарт» () за лютий, березень 2015 року, ТОВ «Бізнес Інвестмент» () за серпень 2015 року, ТОВ «Союз Кепітал Строй» () за червень, серпень 2017 року, ТОВ «Самміт-Агро-Трейд» () липень 2017 року та з ТОВ «Івамар Трейд» () за серпень 2017 року тривалістю 5 робочих днів з 26 червня 2018 року по дату завершення перевірки.

Також судом встановлено, що призначена перевірка була проведена контролюючим органом, за її результатами складено Акт від 11 липня 2018 року №466/26-15-14-01-03/34000307 про порушення ТОВ «Ай Ті-Лінкс» вимог пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, у зв`язку з чим занижено ПДВ на 226 244,00 грн., та пункту 134.1 статті 134, пункту 135.1 статті 135 Податкового кодексу України, у зв`язку з чим занижено податок на прибуток на суму 272 269,00 грн.

Надалі, ГУ ДФС у м. Києві винесені податкові повідомлення-рішення від 08 серпня 2018 року № про збільшення суми грошового зобов`язання з ПДВ на 226 244,00 грн. за основним платежем та застосування штрафної санкції на 56,561, 00 грн. та № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток на 272 269,00 грн. за основним платежем та застосування штрафної санкції на 47 427,00 грн., щодо яких позивач не ставить жодних питань.

З наказом відповідача від 21 червня 2018 року №10204 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Ай-Ті-Лінкс» не погоджується позивач з підстав не можливості, на його думку, призначення такої перевірки відповідно до підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, оскільки на попередній запит відповідача було надано усі необхідні документи.

Розглядаючи спірні правовідносини, що склалися між сторонами, суд виходить з того, що згідно з пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Пунктом 75.1.2 статті 75 Податкового кодексу України визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Порядок призначення документальних позапланових перевірок регламентовано положеннями статті 78 Податкового кодексу України, в якій визначено виключні підстави для проведення такої перевірки.

Зокрема, відповідно до підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється, якщо: виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Отже, виявлені обставини, які свідчать про можливе порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, можуть бути підставою для призначення та проведення перевірки лише у тому випадку, коли такі сумніви не усунуті наявними поясненнями та документальними підтвердженнями.

Зі змісту оскаржуваного наказу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві вбачається, що документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Ай Ті-Лінкс» призначено на підставі підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, тобто виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Як вже встановлено судом вище, письмовий запит №15371/10/26-15-14-01-03 щодо надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень) направлений ГУ ДФС у м. Києві позивачу 12 квітня 2018 року .

Листом №209 від 08 травня 2018 року позивач наддав відповідні пояснення разом з документами, проте, як зазначає відповідач, не у повному обсязі, зокрема, не надано договорів, відповідно до яких було придбано товари у товариств-котрагентів, а також видаткові (прибуткові) накладні, первинні документи щодо транспортування продукції, платіжні доручення, оборотно-сальдові відомості по рахунках, сертифікати відповідності товарів.

Обставин ненадання зазначених документів позивач не пояснює та не спростовує, серед додатків до листа ТОВ «Ай Ті-Лінкс» від 08 травня 2018 року відсутні перераховані документи.

Тож, за наслідками розгляду письмових пояснень та документальних підтверджень, ГУ ДФС у м. Києві прийнято рішення про проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача, яке оформлено наказом від 21 червня 2018 року №10204.

За результатами проведеної документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Ай Ті-Лінкс» з питань дотримання вимог податкового законодавства під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «ЕКО-СМАРТ» за період лютий, березень 2015 року, з ТОВ «СОЮЗ КЕПІТАЛ СТРОЙ» (код 40703298) за період червень, серпень 2017 року, з ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД» за період липень 2017 року та з ТОВ «ІВАМАР ТРЕЙД» за період серпень 2017 року ГУ ДФС у місті Києві складено Акт від 11 липня 2018 року №466/26-15-14-01-03/34000307.

Згідно висновків вказаного Акту перевірки позивачем порушено: пункт 44.1, пункту 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, статтю 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пункт 5 та пункт 7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Доходи», пункт 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання», в результаті чого занижено податок на прибуток всього в сумі 272269 грн.; пункт 44.1, пункту 44.2 статті 44, пункт 198.1, пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, всього в сумі 226 244,00 грн.

На підставі висновків вказаного Акту перевірки ГУ ДФС у м. Києві винесені податкові повідомлення-рішення від 08 серпня 2018 року № про збільшення суми грошового зобов`язання з ПДВ на 226 244,00 грн. за основним платежем та застосування штрафної санкції на 56,561, 00 грн. та № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток на 272 269,00 грн. за основним платежем та застосування штрафної санкції на 47 427,00 грн.

Згідно з пунктом 78.5 статті 78 Податкового кодексу України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно зі статтею 81 цього Кодексу.

Пунктом 81.1 статті 81 Податкового кодексу України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Як встановлено судом, ГУ ДФС у місті Києві на підставі оскаржуваного наказу від 21 червня 2019 року №10204 проведено перевірку діяльності ТОВ «Ай Ті-Лінкс», складено Акт від 11 липня 2018 року №466/26-15-14-01-03/34000307 та від 08 серпня 2018 року прийняті податкові повідомлення-рішення № та №, якими визначено Товариству грошове зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств.

Наведене свідчить про те, що допуск до перевірки фактично відбувся, що не спростовується позивачем.

З урахуванням наведеного суд зазначає, що оскільки перевірка проведена, та за її наслідками відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення щодо визначення платнику податків грошового зобов`язання, предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, контроль за отриманням якого покладено на контролюючі органи.

Так, Верховний Суд у постанові від 29 березня 2019 року у справі № 805/3449/18-а зазначив, що позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про призначення перевірки), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки. В іншому разі в задоволенні відповідних позовів має бути відмовлено, оскільки правові наслідки оскаржуваних дій за таких обставин є вичерпаними, а отже, задоволення позову не може призвести до відновлення порушених прав платників податків, оскільки після проведення перевірки права платника податків порушують лише наслідки проведення відповідної перевірки.

Таким чином, суд приходить до висновку, що скасування оскаржуваного наказу та визнання протиправними дії органу, вчинених на виконання такого наказу, за вказаних обставин не може призвести до відновлення порушених прав позивача, оскільки права останнього порушують лише наслідки проведення такої перевірки у вигляді винесених податкових повідомлень-рішень від 08 серпня 2018 року.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що оскаржуючи дії контролюючого органу щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки, позивач має на увазі лише ті дії, які вчинені відповідачем на виконання оскаржуваного наказу про призначення перевірки, та фактично є похідними від видання оскаржуваного наказу. Інших мотивів оскарження дій відповідача, окрім пов`язаних з виданням оскаржуваного наказу про проведення перевірки, позивач не наводить.

За таких обставин, оскільки у даному випадку позивач оскаржує наказ про проведення перевірки та дії відповідача щодо проведення перевірки, вчинені на виконання зазначеного наказу, правові наслідки яких вже є вичерпаними, адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Згідно частини друго статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, ураховуючи викладене в сукупності, суд приходить до висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 13 квітня 2018 року №2-2659 є протиправним та підлягає скасуванню, у зв`язку з чим та з огляду на положення частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, вбачає правові підстави для задоволення адміністративного позову.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими судові витрати підлягають поверненню позивачу, який не є суб`єктом владних повноважень, лише при задоволенні позову.

Керуючись 2, 9, 72-73, 76-77, 94, 122, 139, 243-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Ай Ті-Лінкс» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування наказу від 21 червня 2018 року №10204, визнання протиправними дій - відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

За приписами статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Порядок та строки подання апеляційної скарги врегульовано приписами статей 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне найменування сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ай Ті-Лінкс», адреса: 03061, м. Київ, вул. М. Шепелева 2, .

Відповідач: Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві, адреса: 04116, м. Київ, вулиця Шолуденка, 33/19, , тел. .

Суддя В.І. Келеберда