Справа № 420/1233/20
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2020-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1233/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Харченко Ю.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування Рішення від 07.12.2019р. №1276 про відмову у призначенні пенсії, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати Рішення відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 07.12.2019р. №1276 про відмову у призначенні пенсії; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №1 період роботи на Одеському заводі Автогенмаш НВО Кисеньмаш на посаді пресувальника заготівок у гарячому стані з 13.04.1984р. по 04.05.1989р., а також до страхового стажу - період роботи інструктором зі спорту в творчому госпрозрахунковому фізкультурно-оздоровчому об`єднанні Ритм з 24.03.1990р. по 10.09.1990р., та період роботи на посаді продавця в кооперативі Бриз-1 з 22.08.1991р. по 17.09.1995р.; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 - з 28.11.2019року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що згідно записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 у період з 13.04.1984р. по 04.05.1989р. (5 років 22 дні) ОСОБА_1 працював на посаді пресувальника заготівок у гарячому стані на Одеському заводі «Автогенмаш» НВО «Кисеньмаш»; у період з 24.03.1990р. по 10.09.1990р. - інструктором зі спорту в творчому госпрозрахунковому фізкультурно-оздоровчому об`єднанні «Ритм»; у період з 22.08.1991р. по 17.09.1995р. - на посаді продавця в кооперативі «Бриз-1». Також, позивач стверджує, що записи у його трудовій книжці у період з 13.04.1984р. по 04.05.1989р. внесено суворо з дотриманням приписів Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої Постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974року №162. Крім того, позивач зазначає, що проставлення в трудовій книжці печатки, яка є не читабельною не може слугувати беззаперечною підставою для виключення з страхового стажу періоду роботи інструктором зі спорту в творчому госпрозрахунковому фізкультурно-оздоровчому об`єднанні Ритм. Позивач також зазначає, що на час подання заяви про призначення пенсії ОСОБА_1 виповнилося повних 56 років, він мав страховий стаж 26 років 10 місяців 14 днів, в тому числі пільговий стаж за Списком №1 - 5 років 22 дні, які згідно з частиною 3 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» обчислюється у подвійному розмірі (10 років 1 місяць 14 днів), що дає ОСОБА_1 право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з позовними вимогами не погоджується, та вважає їх необґрунтованими з підстав, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву (від 11.03.2020р. вхід.№11131/20), наголошуючи, зокрема, на тому, що у в трудовій книжці позивача зазначено професію на якій працював ОСОБА_1 «пресувальника заготівель в горячому стані», яка не передбачена, а ні Списком №1, а ні Списком №2. Також, під час розгляду заяви позивача від 28.11.2019р. щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, та наданих документів, встановлено відсутність підстав для зарахування до загального стажу періоду роботи з 24.03.1990р. по 10.09.1990р. у зв`язку із нечитабельною печаткою. Крім того, як на підставу для відмови в задоволенні позовних вимог, відповідач посилається на те, що ОСОБА_1 пропущено законодавчо визначений строк для звернення до суду з даною позовною заявою.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 18.02.2020р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у справі №420/1233/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування Рішення від 07.12.2019р. №1276 про відмову у призначенні пенсії, зобов`язання вчинити певні дії.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом, та вбачається з матеріалів справи, 28.11.2019р. ОСОБА_1 звернувся до Любашівського об`єднаного управління ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком.

Судом встановлено, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018р. №628 Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України Любашівське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Одеській області реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 28.11.2019р. про призначення пенсії за віком Відділом з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області прийнято Рішення про відмову у призначенні пенсії №1276 від 07.12.2019р.

Не погодившись з означеним Рішенням Відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову в призначенні пенсії №1276 від 07.12.2019р., позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даною позовною заявою.

Так, на думку суду, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування Рішення Відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 07.12.2019р. №1276 про відмову у призначенні пенсії; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №1 період роботи на Одеському заводі Автогенмаш НВО Кисеньмаш на посаді пресувальника заготівок у гарячому стані з 13.04.1984р. по 04.05.1989р., а також до страхового стажу - період роботи інструктором зі спорту в творчому госпрозрахунковому фізкультурно-оздоровчому об`єднанні Ритм з 24.03.1990р. по 10.09.1990р., та період роботи на посаді продавця в кооперативі Бриз-1 з 22.08.1991р. по 17.09.1995р.; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 - з 28.11.2019року, підлягають частковому задоволенню, з урахуванням наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зокрема, як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, у Рішенні Відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 07.12.2019року №1276 про відмову у призначенні пенсії зазначено про відмову у підтвердженні періодів роботи з 02.01.1984р. по 12.04.1984р., оскільки посада учня пресувальника заготівель в горячому стані не передбачена Списком №1 виробництв, цехів, професій і посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і пільгових розмірах, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956р. №1173, розділ XI «Металообробка», з 13.04.1984р. по 04.05.1989р. на посаді пресувальника заготівель в горячому стані, оскільки зазначеним Списком передбачено пресувальники на горячому штампуванні, а відповідно до запису в трудовій книжці та акту перевірки, заявник на вказаній посаді не працював. До загального стажу роботи не зараховано період роботи з 24.03.1990р. по 10.09.1990р., оскільки в трудовій книжці при звільненні нечитабельна печатка.

Водночас, з означеною позицією Відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, викладеною в спірному Рішенні про відмову у призначенні пенсії №1276 від 07.12.2019р. погодитися неможливо, з урахуванням наступного.

Так, судом з`ясовано, що на час звернення до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за вислугу років від 28.11.2019р., позивачу ОСОБА_1 виповнилося 56 років.

Як встановлено судом, та вбачається з наявної у матеріалах справи копії Трудової книжки серії НОМЕР_1 у період з 13.04.1984р. по 04.05.1989р. ОСОБА_1 працював на посаді пресувальника заготівок у гарячому стані на Одеському заводі «Автогенмаш» НВО «Кисеньмаш»; у період з 24.03.1990р. по 10.09.1990р. - інструктором зі спорту в творчому госпрозрахунковому фізкультурно-оздоровчому об`єднанні «Ритм»; у період з 22.08.1991р. по 17.09.1995р. - на посаді продавця в кооперативі «Бриз-1».

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Пунктом «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до п.3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими умовами праці, зайнятість яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18 листопада 2005року, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

Пільгові переліки Списків №1 і №2 затверджені: постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956року; постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991року №10; постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994року №162; постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003року №36.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно за Списком №1 деталізовано у Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005року №383, пунктом 10 якого передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку №637.

Пунктами 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993р. №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993р. №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993р. №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначено відомостей про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Як встановлено, судом, та зазначено вище, відповідно до наявної у матеріалах справи копії Трудової книжки серії НОМЕР_1 у період з 13.04.1984р. по 04.05.1989р. ОСОБА_1 працював на посаді пресувальника заготівок у гарячому стані на Одеському заводі «Автогенмаш» НВО «Кисеньмаш».

Отже, стаж роботи позивача на посадах за Списком №1 у період з 13.04.1984р. по 04.05.1989р. підтверджено записами у Трудовій книжці серії НОМЕР_1 , а також Довідками Департаменту архівної справи та діловодства Одеської міської ради від 25.06.2018р. №1934-У-11.1-21, від 27.06.2018р. №2125-У-11.1-21, Довідки ГУ ПФУ в Одеській області про результати перевірки обґрунтованості видачі довідки для призначення (перерахунку) пенсії шляхом ознайомлення з архівними документами №10468 від 27.09.2018р.

Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956року №1173, Списком № 1, розділу 2 «Кузнечно-прессовое производство» передбачено посаду «Прессовщики на горячей штамповке».

До того ж, Загальносоюзний класифікатор професій робітників, посад службовців і тарифних розрядів, затверджений та введений в дію Постановою Державного комітету стандартів Ради Міністрів СРСР від 10.11.1975року №16, Постанова Державного комітету СРСР з праці і соціальних питань Секретаріату ВЦРПС «Про затвердження «Загальних положень Єдиного тарифно-кваліфікаційного довідника робіт і професій робітників народного господарства СРСР» від 31.01.1985року №31/3-30 містять номер випуску та найменування розділів, що входять в випусків, а саме Випуск 2 «Ливарні роботи», розділ «Ковальсько-пресові і термічні роботи», у якому зазначено кваліфікаційні вимоги за професією «пресувальник заготівок у гарячому стані».

Таким чином, з урахуванням дослідження наявних у матеріалах справи документів, судом встановлено, що ОСОБА_1 має право на зарахування до стажу період роботи з 13.04.1984р. по 04.05.1989р. на посаді пресувальника заготівель в горячому стані.

Що стосується не зарахування територіальним органом Пенсійного фонду України до загального стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 24.03.1990р. по 10.09.1990р., оскільки в трудовій книжці при звільненні нечитабельна печатка, суд вважає за необхідне зазначити, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання всіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Також, судом встановлено, що жодного обґрунтування про неможливість зарахування ОСОБА_1 періоду роботи на посаді продавця в кооперативі «Бриз-1» з 22.08.1991р. по 17.09.1995р., Відділом з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області не наведено.

Між тим, наведені територіальним органом Пенсійного фонду України обставини, на думку суду, жодним чином не можуть слугувати беззаперечною підставою для позбавлення ОСОБА_1 права на пенсію.

Не заслуговують, на думку суду, як на підставу для відмови у задоволенні позовних вимог, посилання відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на те, що ОСОБА_1 пропущено законодавчо визначений строк для звернення до суду з даною позовною заявою, оскільки означена підстава не може слугувати підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Крім того, предметом розгляду даної справи є Рішення Відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову у призначенні пенсії №1276 від 07.12.2019р., та в жодному разі не Рішення Любашівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову в призначенні пенсії №404 від 09.11.2018р.

Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Таким чином, беручи до уваги вищенаведеного, а також те, що під час вирішення питання щодо призначення позивачу пенсії за віком Відділом з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області цілком безпідставно, та необґрунтовано не прийнято до уваги вищеозначені спірні періоди, суд дійшов висновку щодо наявності законодавчо передбачених підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування Рішення відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 07.12.2019р. №1276 про відмову у призначенні пенсії; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №1 період роботи на Одеському заводі «Автогенмаш» НВО «Кисеньмаш» на посаді пресувальника заготівок у гарячому стані з 13.04.1984р. по 04.05.1989р., а також до страхового стажу - період роботи інструктором зі спорту в творчому госпрозрахунковому фізкультурно-оздоровчому об`єднанні «Ритм» з 24.03.1990р. по 10.09.1990р., та період роботи на посаді продавця в кооперативі «Бриз-1» з 22.08.1991р. по 17.09.1995р.

Між тим, не є обґрунтованою, на думку суду, у зв`язку з чим не підлягає задоволенню позовна вимога ОСОБА_1 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 - з 28.11.2019року, оскільки зобов`язання відповідача вчинити означені дії є втручанням в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень.

Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективного державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, в іншому випадку порушується принцип розподілу влади.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що судом встановлено неправомірність, та безпідставність винесення Відділом з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області Рішення про відмову у призначенні пенсії від 07.12.2019р. №1276, суд, з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів ОСОБА_1 вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.11.2019р. про призначення пенсії за віком, з доданими до неї документами, з урахуванням окреслених у даному Рішенні висновків, та правової оцінки суду.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування Рішення від 07.12.2019р. №1276 про відмову у призначенні пенсії, зобов`язання вчинити певні дії, підлягають задоволенню частково, з вищеокреслених підстав.

Керуючись ст.ст.72-77, 139, ст.ст.241-246, 250, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування Рішення від 07.12.2019р. №1276 про відмову у призначенні пенсії, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати Рішення відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 07.12.2019р. №1276 про відмову у призначенні пенсії.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №1 період роботи на Одеському заводі «Автогенмаш» НВО «Кисеньмаш» на посаді пресувальника заготівок у гарячому стані з 13.04.1984р. по 04.05.1989р., а також до страхового стажу - період роботи інструктором зі спорту в творчому госпрозрахунковому фізкультурно-оздоровчому об`єднанні «Ритм» з 24.03.1990р. по 10.09.1990р., та період роботи на посаді продавця в кооперативі «Бриз-1» з 22.08.1991р. по 17.09.1995р.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м.Одеса, вул.Канатна,83, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) від 28.11.2019р. про призначення пенсії за віком, з доданими до неї документами, з урахуванням окреслених у даному Рішенні висновків, та правової оцінки суду.

5. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м.Одеса, вул.Канатна,83, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) судові витрати по сплаті судового збору у сумі 840(вісімсот сорок)грн. 80коп.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст.293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Харченко Ю.В.

.