Справа № 500/542/19
Суддя: Хрущ Вікторія Леонідівна
Дата ухвалення: 2020-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань роз`яснення судового рішення

Справа № 500/542/19

14 лютого 2020 рокум. Тернопіль

Суддя Тернопільського окружного адміністративного суду Хрущ В.Л. перевіривши матеріали заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про роз`яснення рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання протиправними дій щодо відмови у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% суддівської винагороди працюючого судді, зобов`язання зарахувати відповідні періоди до стажу роботи, що дає право судді на відставку, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням раніше виплачених сум, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року позов ОСОБА_1 - задоволено частково. Визнано протиправними дії Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо відмови в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 90% суддівської винагороди працюючого судді. Зобов`язано Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області провести судді у відставці ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період з 04.12.2018 року по 31.12.2018 року в розмірі 90% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, та яка згідно довідки Тернопільського апеляційного суду №1626/18вх. від 20 грудня 2018 року складає 46516,80 грн., - без обмеження граничного розміру, з врахуванням фактично проведених за даний період виплат. Зобов`язано Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області провести судді у відставці ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 01 січня 2019 року в розмірі 90% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, та яка згідно довідки Тернопільського апеляційного суду №442/19 від 22 січня 2019 року складає 50715,20грн., - без обмеження граничного розміру, з врахуванням фактично проведених за даний період виплат.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.09.2019 року вищезазначене рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 25.04.2019 року в адміністративній справі №500/542/19 залишено без змін.

10.02.2020 року до суду в порядку статті 254 КАС України надійшла заява від Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про роз`яснення вищезазначеного рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року, в якій Головне управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області просить надати в порядку ст.254 КАСУ роз`яснення рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 25.04.2019 року адміністративної справи №500/542/19 за позовом ОСОБА_1 про проведення перерахунку і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а саме чи встановлений судом у справі №607/2455/17 стаж роботи, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_2 в розмірі 90% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, дає право на проведення перерахунку вказаного грошового утримання в розмірі 90% лише згідно довідок Тернопільського апеляційного суду №1626/18вх від 20.12.2018 року та №442/19 від 22.01.2019 року, чи також має враховуватися в подальшому при виникненні підстав для такого перерахунку у разі зміни розміру суддівської винагороди.

У відповідності до ч. 3 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може розглянути питання роз`яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи положення частини третьої статті 254 КАС України, суд вважає за можливе розглянути заяву про роз`яснення судового рішення без повідомленням учасників справи.

Розглядаючи подану заяву про роз`яснення судового рішення, суд виходить з наступного.

Частинами 1,2 ст. 254 КАС України, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Суд завертає увагу на те, що наданий відповідачем звіт про виконання судового рішення, у поданому до суду 10.02.2020 року звіті про виконання судового рішення орган пенсійного фонду зазначає, що вказане рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 25.04.2019 року у даній справі №500/542/19, - виконане, що відповідно виключає є необхідність та можливість його роз`яснення.

Водночас, підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

Ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення, оскільки недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання постанови чи ухвали суду.

Роз`яснено може бути постанову чи ухвалу суду у разі, якщо без такого роз`яснення її важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

При цьому, суд зазначає, що конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим Кодекс адміністративного судочинства України не містить, а зі змісту приписів статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.

Системне тлумачення положень вказаної статті дозволяє дійти висновку, що рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.08.2018 року у справі №826/10935/16.

Згідно з пунктом 6 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України Про судове рішення в адміністративній справі №7 від 20.05.2013 зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідносяться з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразовування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту. Судове рішення не повинно містити положень, які б суперечили або виключали одне одного, ускладнювали чи унеможливлювали його виконання.

Водночас, суд зазначає, що у рішенні Тернопільського окружного адміністративного суду від 25.04.2019 року у даній справі - чітко та зрозуміло викладено його зміст, з додержанням норм, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, в даному рішенні судом викладені всі мотиви обставини та його прийняття, зокрема, вказане рішення містить наступні мотивування:

"... Щодо необхідності проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90 відсотків із суддівської винагороди, суд зазначає наступне.

Предметом адміністративного спору у справі №607/2455/17 було, зокрема, питання неправомірності незарахування органом Пенсійного фонду України позивачу половини строку навчання за денною формою навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу, календарного періоду проходження строкової військової служби та періоду роботи на слідчих та прокурорських посадах в органах прокуратури Миколаївської та Тернопільської областей до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді, що дає право на відставку та отримання довічного грошового утримання судді.

Відповідно до статті 370 КАС України - судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Крім того, частиною четвертою статті 78 КАС України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, під час розгляду даної справи - обов`язковими для врахування як судом так і сторонами, - є обставини, які встановлені рядом судових рішень, що набрали законної сили у правовідносинах між позивачем та органом Пенсійного фонду: постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.04.2017 року у справі №607/2455/17 та ухвалами Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.07.2017 року та Вищого адміністративного суду України від 26.07.2017 року - у цій же справі.

Саме вказаними рішеннями підтверджено право позивача на зарахування до його стажу роботи судді, що дає право на відставку, половину строку навчання за денною формою навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу, календарний період проходження строкової військової служби та період роботи на слідчих та прокурорських посадах в органах прокуратури Миколаївської та Тернопільської областей, а також право на отримання щомісячного довічного грошового утримання - в розмірі 90 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, та право на здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання у відповідному розмірі - у разі збільшення в законодавчо визначеному порядку розміру грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Таким чином, як слідує з матеріалів справи, та підтверджено судовими рішеннями у справі №607/2455/17, позивач має достатній стаж роботи, який дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, який підлягає обов`язковому зарахуванню відповідачем та не може ставитись ним під сумнів вподальшому при виникненні підстав для здійснення будь-яких перерахунків.

Більше того, враховуючи, що такий сукупний стаж впливає не лише на саме право на призначення довічного грошового утримання, але і на його розмір, - то наявність належного стажу свідчить і про наявність у позивача права не лише на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% винагороди працюючого судді за рішеннями у справі №607/2455/17, але і про наявність права на проведення відповідного перерахунку та виплату такого щомісячного довічного грошового утримання саме з розрахунку 90% грошового утримання судді з моменту збільшення розмірів складових суддівської винагороди працюючих суддів.

Відтак, оскільки стаж роботи ОСОБА_1 який дає право на одержання щомісячного грошового утримання судді у відставці становить більше 25 років, - то позивач має право на призначення щомісячного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90 % від заробітної плати діючого судді, який працює на відповідній посаді, і такий розмір не може змінюватись...".

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 25.04.2019 року у даній справі- не містить положень, які б суперечили або виключали одне одного, ускладнювали чи унеможливлювали його виконання.

Поряд з цим, зважаючи на прохання, викладене в заяві про роз`яснення рішення, та неможливість роз`яснення рішення у визначений у заяві спосіб, - суд вважає за необхідне звернути увагу органу Пенсійного фонду на те, що питання про встановлення розміру 90% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від суми винагороди у працюючого судді - було визначальним саме при призначенні позивачу довічного грошового утримання судді у відставці.

В разі ж проведення подальших перерахунків довічного грошового утримання судді у відставці органи пенсійного фонду не вправі змінювати та на власний розсуд визначати відсотковий розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (який встановлений саме у розмірі 90% винагороди працюючого судді), а лише повинні приймати до уваги розмір збільшеної суддівської винагороди, яку отримують судді на відповідній посаді станом на день проведення перерахунку (який не може підтверджуватись у інший спосіб, окрім як довідками відповідного суду) та розраховувати з нього 90% грошового утримання судді у відставці.

Таким чином, після звернення позивача про здійснення йому перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці, - орган пенсійного фонду повинен здійснити перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці саме із розрахунку вказаних довідок, що дає право на отримання довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунку 90% розміру суддівської винагороди судді на відповідній посаді, з урахуванням раніше проведеного перерахунку, пов`язаного саме із законодавчим збільшенням розміру заробітної плати судді на відповідній посаді, і такий обов`язок пенсійного фонду зберігається в разі кожного подальшого законодавчого збільшення розміру заробітної плати судді на відповідній посаді.

Така правова позиція узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України викладеній в постанові від 24.03.2015 року у справі №21-584а/14, де зазначено, що оскільки розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці законодавством визначено у відсотковому відношенні до грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, то в разі зміни (у напрямі збільшення) вказаної винагороди, у судді, який вийшов у відставку з`являється право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, в той час, як в пенсійного органу - обов`язок здійснити відповідний перерахунок.

Частини 2 та 3 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України передбачають, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 1 статті 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Аналогічні норми містить і ст.129-1 Конституції України, відповідно до якої суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Вказані норми ст.129-1 Конституції України та ст.ст. 14, 78, 370 КАС України однозначно слід враховувати заявником вподальшому при виникненні аналогічних правовідносин.

Суд, знову ж-таки звертає увагу на те, що рядом судових рішень, що набрали законної сили у правовідносинах між позивачем та органом Пенсійного фонду, так само як і рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 25.04.2019 року та постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.09.2019 року у даній справі №500/542/19 підтверджено як право позивача на безумовне отримання щомісячного довічного грошового утримання - в розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, так і право на здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання у цьому розмірі при законодавчому збільшенні розміру грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді з моменту збільшення розмірів складових суддівської винагороди працюючих суддів.

Дані рішення винесені в порядку Кодексу адміністративного судочинства України та набрали законної сили, обставини, встановлені даними рішеннями не підлягають постійному поставленню під сумнів Пенсійним фондом, та, безумовно, - є обов`язковими для врахування Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Тернопільській області.

Пунктом 19 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі" зазначено, що роз`яснення судового рішення можливе тоді, коли воно є незрозумілим. При роз`ясненні свого рішення суд в ухвалі з цього приводу викладає більш повно і ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

При цьому роз`яснено може бути виключно рішення, яке підлягає виконанню. Суд роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення, а тому процесуальна процедура роз`яснення судового рішення виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення.

Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить, а із змісту закону вбачається, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.

Поряд з цим, щодо можливості безпосереднього роз`яснення судового рішення, як того просить Головне управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області, - то суд зазначає наступне.

Як видно зі змісту самої заяви, заявляючи прохання про роз`яснення рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року, - Головне управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області у цій заяві просить роз`яснити: «...чи встановлений судом у справі №607/2455/17 стаж роботи, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 в розмірі 90% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, дає право на проведення перерахунку вказаного грошового утримання в розмірі 90% лише згідно довідок Тернопільського апеляційного суду №1626/18вх від 20.12.2018 року та №442/19 від 22.01.2019 року, чи також має враховуватися в подальшому при виникненні підстав для такого перерахунку у разі зміни розміру суддівської винагороди.»

Тобто, заявник, фактично, просить роз`яснити порядок виконання/застосування (при наступних перерахунках утримання позивача) постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.04.2017 року у справі №607/2455/17, якою зобов`язано відповідача зарахувати стаж роботи позивача та зобов`язання перерахувати та виплатити позивачеві щомісячне грошове утримання з розрахунку 90 відсотків грошового утримання судді: чи слід її брати до уваги та застосовувати при здійсненні вподальшому перерахунку грошового утримання позивача, та чи варто брати до уваги довідки суду, видача яких відбулась вподальшому, після набрання вказаним рішенням законної сили.

Як вже було зазначено вище, вказане питання щодо наявності достатнього стажу та його взаємозв`язку із набуттям позивачем права на отримання щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, та необхідність на подальших проведень перерахунку вказаного грошового утримання в розмірі 90%,- було висвітлене у всіх вищенаведених рішеннях, що набрали законної сили у правовідносинах між позивачем та органом Пенсійного фонду.

Водночас, заявник взагалі не ставить під сумнів зрозумілість самого змісту судового рішення у даній справі, а просить суд вирішити питання щодо роз`яснення способу та порядку виконання судових рішень, у разі збільшенні розміру грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді з моменту збільшення розмірів складових суддівської винагороди працюючих суддів, яке, як вже було зазначено вище, було вирішене у наведених судових рішеннях, і результати розгляду якого є обов`язковими для врахування пенсійним фондом та додаткового роз`яснення «на майбутнє» не потребує.

Більше того, суд зазначає, що в межах даної справи №500/542/19 - суд не наділений повноваженнями роз`яснювати та/або встановлювати порядок виконання рішення іншого суду, постановленого не ним та у іншій справі, зокрема, постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.04.2017 року у справі №607/2455/17.

Відтак, вирішення питання, порушеного заявником у даній заяві у той спосіб, у який просить Головне управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області, - виходить за межі питань роз`яснення судового рішення, які встановлені ст.254 КАС України.

Враховуючи наведене, підстави для задоволення заяви Головного управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області про роз`яснення рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 25.04.2019 року справі №500/542/19 у обраний заявником та наведений у заяві спосіб - відсутні.

Керуючись статтями 248, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в роз`ясненні судового рішення від 25.04.2019 року в адміністративній справі №500/542/19 за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання протиправними дій щодо відмови у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% суддівської винагороди працюючого судді, зобов`язання зарахувати відповідні періоди до стажу роботи, що дає право судді на відставку, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням раніше виплачених сум, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Головуючий суддя Хрущ В.Л.

Копія вірна:

Суддя Хрущ В.Л.