Справа № 340/3397/19
Суддя: О.С. Петренко
Дата ухвалення: 2020-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2020 року справа № 340/3397/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Петренко О.С., розглянувши у порядку спрощеного (письмового) провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача: Адміністрації Державної прикордонної служби України, вул. Володимирська, 26, м. Київ,01601

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Совєтський відділ державної виконавчої служби у м. Макіївці Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, вул. Пушкіна,12Б, м. Лиман, Донецька область,84401

про скасування заборони на виїзд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить:

1)визнати протиправними дії державної прикордонної служби щодо заборони виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою - АДРЕСА_2 ;

2)визнати протиправною відмову 15.12.2019 року працівниками державної прикордонної служби України на пункті перетину "Новотроїцький" в пересуванні через лінію розмежування в напрямку м. Макіївки;

3) зобов`язати відповідача провести належну перевірку наявності підстав для заборони перетину ОСОБА_1 на пункті перетину "Новотроїцький" 15.12.2019 року лінії розмежування та забезпечити дотримання працівниками відповідача вимог законодавства.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач не погоджується з діями відповідача, які полягають у непропуску її до місця її постійного проживання - м. Макіївки Донецької області.

Ухвалою від 31.01.2019 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 29.01.2020 року подальший розгляд справи продовжився за правилами загального позовного провадження.

У строк встановлений судом відповідач надав на адресу суду відзив, у якому заперечує проти задоволення позовних вимог, вважаючи позов таким, що не підлягає задоволенню. Свою позицію відповідач мотивує тим, що в органах державної прикордонної служби перебуває ухвала Совєтського районного суду м. Макіївки Донецької області від 18.06.2010 року у цивільній справі №6-89/2010, якою суд, за поданням державного виконавця Совєтського ВДВС Макіївського МУЮ тимчасово обмежив громадянку України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у праві виїзду за кордон, до виконання виконавчого листа №6-1992, що виданий 27.11.2009 р. Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Альфа-банк" заборгованості за кредитним договором у розмірі 212320,48 грн., судових витрат по сплаті третейського збору в сумі 800,00 грн., пені за договором поруки у розмірі 55911,31 грн., а всього - 269031,79 грн. За відсутності у прикордонної служби інформації щодо закінчення виконавчого провадження щодо ОСОБА_1 дії працівників прикордонної служби є правомірними, а тому просить відмовити в задоволені позовних вимог.

16.01.2020 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, зі змісту якої встановлено, що позивач не погоджується з доводами відповідача, оскільки відповідач діяв з порушенням вимог чинного законодавства .

Ухвалою суду від 14.02.2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача проти позовних вимог заперечив.

Представник третьої особи до суду не з`явився, був повідомлений належним чином, про що є підтвердження у матеріалах справи, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до усної ухвали, занесеної до журналу судового засідання 13.03.2020 року, подальший розгляд справи вирішено проводити в порядку письмового провадження.

Дослідивши докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 07.12.2019 року в пункті перетину Гнутово позивач переїхала на підконтрольну територію України, де перебувала до 15.12.2019 р.

15.12.2019 року, повертаючись за місцем постійного проживання - АДРЕСА_3 , в пункті перетину Новотроїцький позивачу заборонили виїзд на непідконтрольну територію України, в зв`язку тим, що вона є боржником за кредитним договором.

Позивач, не погоджуючись з зазначеними діями відповідача, звернулась до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.

Так, судом встановлено, що підставою для відмови у пропуску позивача послугувала інформація щодо перебування на виконанні у державній виконавчій службі на примусовому виконанні виконавчого листа №6-1992, що виданий 27.11.2009 р. Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Альфа-Банк" заборгованості за кредитним договором у розмірі 269 031,79 грн.

При цьому, позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що інформація щодо неї у Єдиному реєстрі боржників Міністерства юстиції відсутня.

Відповідно до частини першої статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з частиною 1 статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII), під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України (частина 1 статті 8 Закону № 1404-VIII).

У пункті 2 Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 05.08.2016 року №2432/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 серпня 2016 року за №1126/29256 (далі Положення №2432/5), визначено, що автоматизована система виконавчого провадження (далі - Система) - комп`ютерна програма, що забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження, формування Єдиного реєстру боржників та захист від несанкціонованого доступу.

Відповідно до пункту 2 Положення №2432/5, виконавцем до Системи обов`язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень.

При цьому, в силу пункту 4 Положення №2432/5, постанови виконавця, а також інші документи виконавчого провадження виготовляються за допомогою Системи. Виготовлення постанов та інших документів виконавчого провадження не в Системі, забороняється.

У разі тимчасової відсутності доступу до Системи (через перебої в електропостачанні тощо), як виняток, допускається виготовлення документів виконавчого провадження без використання Системи з подальшим обов`язковим внесенням таких документів до системи в день усунення причин, що перешкоджали доступу до неї.

При цьому, до пунктом 5 Порядку взаємодії органів та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, та органів Державної прикордонної служби України під час здійснення виконавчого провадження, затвердженого Наказами Міністерства юстиції України, Міністерства внутрішніх справ України 30.01.2018 року №256/5/65 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 02 лютого 2018 року за №133/31585) (далі Порядок № 256/5/65), передбачено, що інформацію про особу, стосовно якої діє тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, уповноважений орган Держприкордонслужби вилучає (знімає з контролю) з бази даних у разі, зокрема, винесення постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі пунктів 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої статті 39 Закону.

Вказаний Порядок розроблено з метою узгодження дій органів та осіб, які, відповідно до закону, здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, та органів Державної прикордонної служби України (далі - Держприкордонслужба) у разі застосування щодо осіб заходів тимчасового обмеження у праві виїзду з України або заборони в`їзду в Україну з використанням відповідної бази даних Держприкордонслужби (далі - база даних).

Суд наголошує, що вказаний порядок є обов`язковим для органів Державної прикордонної служби України та для органів Державної виконавчої служби.

Наказом Міністерства юстиції України №890/5/198 від 20.03.2019 року внесено зміни до пункту 3 розділу IV Порядку №256/5/65, а тому у зв`язку із переходом в березні 2019 року на електронний документообіг, інформація про особу боржника, стосовно якого діє тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, і яка була передана за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження з використанням кваліфікованого електронного підпису, вилучається (знімається з контролю) з бази даних в аналогічному порядку шляхом передачі безпосередньо державним виконавцем відповідної постанови з використанням електронного цифрового підпису за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження.

Так, за даними "Автоматизованої системи виконавчого провадження" відомості щодо боржника « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » та за виконавчим провадженням «ВП№32857383» відсутні.

Згідно з інформацією, наданою відповідачем, судом встановлено, що ВП №32857383 з примусового виконання листа №6-1992, що виданий 27.11.2009 р. Новозаводським районним судом м.Чернігова, 16.04.2014 року було завершено, шляхом винесення заступником начальника відділу Войчук Н.І. постанови про повернення виконавчого документу стягувачу, на підставі п.4 ч.1 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно з пунктом 3 частини 5 статті 2 Закону України "Про прикордонний контроль" від 05.11.2009 року №1710-VI, прикордонний контроль забезпечується шляхом створення і використання баз даних про осіб, які перетнули державний кордон, вчинили правопорушення, яким не дозволяється в`їзд в Україну або яким тимчасово обмежено право виїзду з України, про недійсні, викрадені і втрачені паспортні документи, а також інших передбачених законом баз даних.

Відповідно до пункту 3 Порядку надання Державній прикордонній службі та виконання нею доручень уповноважених державних органів щодо осіб, які перетинають державний кордон, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2013 року №280 (далі Порядок №280), доручення Держприкордонслужбі надаються уповноваженими державними органами відповідно до їх компетенції та за наявності підстав, визначених законом.

Пунктом 17 Порядку №280 визначено, що виконання доручень здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон уповноваженими службовими особами Держприкордонслужби під час проведення перевірки документів осіб на право в`їзду в Україну або виїзду з України.

У відповідності до пункту 5 Порядку, дій уповноважених службових осіб Державної прикордонної служби України, в разі виявлення в пунктах пропуску через державний кордон України та контрольних пунктах в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї осіб, стосовно яких надано доручення, та порядок взаємодії органів охорони державного кордону з уповноваженими державними органами, які надали доручення, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 23.06.2017року № 535 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 вересня 2017 року за № 1091/30959 (далі Порядок № 535) залежно від виду доручень під час уведення інформації до відповідної оперативної бази даних системи «Гарт-1» їм присвоюються: індекс «Н» - доручення щодо заборони виїзду з України осіб, яких за рішенням слідчого судді, суду тимчасово обмежено в праві виїзду з України, у тому числі тих, до яких застосовано запобіжний захід, передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України, за умови якого передбачено таке обмеження.

Пунктом 6 Порядку №535 закріплено, що перевірка наявності чи відсутності інформації за оперативними базами даних системи «Гарт-1» здійснюється уповноваженою службовою особою Держприкордонслужби, яка в установленому порядку призначена і несе службу в прикордонному наряді «Перевірка документів», з використанням автоматизованих робочих місць «Інспектор» (далі - АРМ «Інспектор») програмно-технічних комплексів автоматизації прикордонного контролю «Гарт-1/П» системи «Гарт-1» під час прикордонного контролю.

У відповідності до підпункту 2 пункту 2 Розділу II Порядку №535, у разі збігу інформації про особу, яка перетинає державний кордон або в`їжджає на тимчасово окуповану територію України, з інформацією, що зберігається в оперативних базах даних системи «Гарт-1» за індексом «Н», уповноважені службові особи Держприкордонслужби виконують такі дії: старший прикордонних нарядів відмовляє виявленій особі в перетинанні державного кордону або у в`їзді на тимчасово окуповану територію України, про що виносить рішення про відмову в перетинанні державного кордону в порядку, визначеному статтею 14 Закону України "Про прикордонний контроль", або рішення про відмову особі у в`їзді на тимчасово окуповану територію України або виїзді з неї.

Ухвалою суду про відкриття провадження у відповідача, серед іншого, зобов`язано надати докази наявності в базі даних інформаційно - телекомунікаційної системи прикордонного контролю «Гарт-1» Державної прикордонної служби України інформації щодо позивача - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована - АДРЕСА_4 ).

На виконання ухвали суду відповідачем до суду надано копію листа Головного управління юстиції у Донецькій області за вих. №б/н від 12.10.2010 року. Зі змісту вказаного листа встановлено, що ухвалою Совєтського районного суду м. Макіївки від 18.06.2010 року встановлено тимчасові обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що свідчить про наявність відомостей щодо позивача в базі прикордонного контролю «Гарт-1»(а.с. 31-32).

У відповідності до п. 2 Розділу II Порядок № 535 у разі збігу інформації про особу, яка перетинає державний кордон або в`їжджає на тимчасово окуповану територію України, з інформацією, що зберігається в оперативних базах даних системи «Гарт-1» за індексом «Н», уповноважені службові особи Держприкордонслужби виконують такі дії:

1) інспектор прикордонної служби, що здійснює перевірку паспортних документів:

доповідає старшому прикордонних нарядів про виявлення особи, яку тимчасово обмежено в праві виїзду з України;

передає її паспортний документ старшому прикордонних нарядів та не пропускає особу через державний кордон або через межу тимчасово окупованої території України;

2) старший прикордонних нарядів:

повторно перевіряє наявність в оперативній базі даних системи «Гарт-1» інформації про тимчасове обмеження в праві виїзду з України виявленій особі;

невідкладно, але не пізніше п`яти хвилин з моменту виконання доручення, інформує про це чергового Головного центру;

відмовляє виявленій особі в перетинанні державного кордону або у в`їзді на тимчасово окуповану територію України, про що виносить рішення про відмову в перетинанні державного кордону в порядку, визначеному статтею 14 Закону України «Про прикордонний контроль», або рішення про відмову особі у в`їзді на тимчасово окуповану територію України або виїзді з неї, форма якого наведена в додатку 4 до Порядку в`їзду

на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 2015 року № 367 (зі змінами);

повертає паспортний документ особі, якій відмовлено в перетинанні державного кордону або у в`їзді на тимчасово окуповану територію України;

організовує та забезпечує вибуття особи за межі пункту пропуску;

про прийняте рішення та вжиті заходи доповідає начальникові зміни відділу управління службою (далі - ВУС) органу охорони державного кордону;

3) начальник зміни ВУС органу охорони державного кордону про факт виконання доручення доповідає начальникові зміни ВУС регіонального управління і начальникові органу охорони державного кордону;

4) начальник зміни ВУС регіонального управління доповідає про факт виконання доручення начальникові зміни ГЦУС Адміністрації Держприкордонслужби та начальникові штабу регіонального управління.

Судом встановлено, що під час здійснення прикордонного контролю посадовими особами дотримано алгоритм дій передбачений Порядком № 535, доказів протилежного суду не надано.

Відповідно до п. 7-9 Положення про інформаційно-телекомунікаційну систему прикордонного контролю «Гарт-1» Державної прикордонної служби України, затвердженого наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.09.2008р. № 810, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 07.11.2008 за №1086/15777 власником системи «Гарт-1» та інформації, що в ній обробляється, є Адміністрація Держприкордонслужби. Користувачами системи «Гарт-1» є посадові та службові особи підрозділів і органів Державної прикордонної служби України, яким в установленому законодавством порядку надано право доступу до обробки інформації в цій системі. Право розпоряджатися системою «Гарт-1» надається розпоряднику системи - начальнику зв`язку Державної прикордонної служби України.

Керівник антитерористичної операції (ООС) уповноважений державою встановлювати додаткові обмеження у зоні проведення АТО (ООС), шляхом видання наказів, накази оприлюднюються на офіційних веб-сайтах, без їх реєстрації у Міністерстві юстиції України.

Контрольний пункт в`їзду-виїзду (далі - КПВВ) - спеціально виділена територія на автомобільному шляху з комплексом будівель, спеціальних, інженерних, фортифікаційних споруд і технічних засобів, де підрозділами, що здійснюють державний контроль, здійснюється контроль за переміщенням та пропуск на тимчасово неконтрольовану територію та з такої території осіб, транспортних засобів, товарів.

Лінія зіткнення - умовне розмежування між тимчасово неконтрольованою територією та контрольованою територією.

Пунктом 1.6 Тимчасового порядку визначено, що перетин лінії зіткнення громадським пасажирським транспортом забороняється, за винятком нерегулярних перевезень для окремих організованих груп людей (біженців, дітей для оздоровлення та відпочинку, тощо), за дозволом, виданим за рішенням КЦ.

Тобто, персонал КПВВ "Новотроїцький" є тільки користувачем інформації, наявній в системі «Гарт-1». Підтвердженням факту наявності обмеження виїзду з України, відносно особи яка перетинає державний кордон України, є повідомлення про збіг із зазначенням інформації про особу та індексу доручення правоохоронного органу.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що працівниками КПВВ "Новотроїцький" стосовно позивача не вчинено жодних протиправних дій.

Статтею 77 КАС України визначено, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За принципом змагальності кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Отже, на позивача, поряд із обов`язком довести факт порушення свого суб`єктивного права відповідачем, також покладено обов`язок довести підставу позову, а саме: обставини, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги і з якими закон пов`язує настання певних правових наслідків, тобто можливість задоволення позову.

Із цих положень випливає необхідність доведення для задоволення позову таких фактів: наявність обставин, з якими закон пов`язує настання певних правових наслідків для позивача (тобто доведення заявленої підстави позову) та факт порушення його суб`єктивного права відповідачем. Недоведеність цих фактів є підставою для відмови в позові за недоведеністю (необґрунтованістю) позовних вимог.

Суд зазначає, що позивачем не доведено коли та в якій спосіб були вчинені дії працівниками державної прикордонної служби України (на пункті перетину "Новотроїцький") щодо заборони їй перетину в напрямку с. Макіївки та в який спосіб це зафіксовано.

Частиною 2 ст. 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Водночас, ч. 1 ст. 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Судом встановлено, що позивач зареєстрована за адресою - АДРЕСА_2 (а.с.6-8), що є тимчасово окупованою територією.

Відповідно до відомостей, наданих Совєтським ВДВС у м. Макіївка, виконавче провадження відносно стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором на користь ПАТ "Альфа-Банк" завершено, виконавчий документ повернуто стягувачу (а.с.92-93).

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Ні воєнний, ні надзвичайний стан в Україні в цілому, як і на окремих територіях Донецької та Луганської областей, не запроваджено.

Статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що Високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі I цієї Конвенції.

Згідно із статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" встановлено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Отже, позивач має законне право на повернення до свого місця проживання.

Разом з цим, суд зазначає, як вбачається з положень Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № Р(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Згідно з пунктом 1.6 Методологи проведення антикорупційної експертизи, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2010р. №1380/5, дискреційні повноваження - сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може і ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.

Тобто дискреційні повноваження - це законодавча встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу і верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

За таких обставин, з урахуванням встановлених в ході розгляду справи обставин та з метою повного та належного захисту прав та інтересів позивача у спірних відносинах, суд приходить до висновку про необхідність зобов`язання відповідача провести належну перевірку щодо наявності підстав для заборони перетину ОСОБА_1 (ін. код НОМЕР_1 ) на пункті перетину "Новотроїцький" - 15.12.2019 року лінії розмежування та, з урахуванням висновків суду, розглянути питання щодо можливості перетину нею кордону в пункті перетину "Новотроїцький" в пересуванні через лінію розмежування в напрямку м. Макіївки.

З огляду на встановлені обставини, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Розподіл судових витрат слід здійснити у відповідності до положень частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст.132, 139, 143, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов - задовольнити частково.

Зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України (код ЄДРПОУ - 00034039) провести належну перевірку щодо наявності підстав для заборони перетину ОСОБА_1 (ін. код НОМЕР_1 ) на пункті перетину "Новотроїцький" - 15.12.2019 року лінії розмежування та, з урахуванням висновків суду, розглянути питання щодо можливості перетину нею кордону в пункті перетину "Новотроїцький" в пересуванні через лінію розмежування в напрямку м. Макіївки.

В задоволені решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 384,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Адміністрації Державної прикордонної служби України (код ЄДРПОУ - 00034039).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 27.03.2020 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.С. Петренко