Справа № 538/302/20
Суддя: Бондарь В. А.
Дата ухвалення: 2020-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №538/302/20
Провадження по справі №2-а/538/8/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2020 року м. Лохвиця

Лохвицький районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді - Бондарь В.А.

за участю секретаря судового засідання - Дробот О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лохвиці Полтавської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції № 2 Кіровоградського районного відділення поліції Кропивницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Колесника Артема Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до інспектора сектору реагування патрульної поліції № 2 Кіровоградського районного відділення поліції Кропивницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Колесника Артема Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що відповідно до постанови серії БАА № 301049 від 13.02.2020 року у справі про адміністративне правопорушення інспектор сектору реагування патрульної поліції № 2 Кіровоградського районного відділення поліції Кропивницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Колесник Артем Вікторовичнаклав на нього штраф за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП у розмірі 510 грн. Суть правопорушення полягає в тому, що 13 лютого 2020 року близько 17 год. 37 хв. він керував автомобілем DAF TE 105XF, державний номерний знак НОМЕР_1 перевозив вантаж і допустив перевантаження на одиничну вісь на 1 тону 100 кг (12 тонн 100 кг, замість допустимих 11 тонн, що встановлено при зважування на пересувному ваговому комплексі, згідно чеку № 24711, чим порушив п. 22.5 ПДР України. Дану постанову вважає незаконною, безпідставною і такою, що підлягає скасуванню, так як він жодних правил дорожнього руху не порушував, оскільки згідно товарно-транспортної накладної № 161030 від 12.02.2020 року вантаж, що перевозився - кукурудза третього класу кормові потреби 2019 - сипучий ватаж, вага 22820 кг (нетто), тара 17160 кг., брутто 39980 кг. При першому зважуванні № 2471 від 13.02.2020 року о 17 год. 37 хв. дійсно на другу одиночну вісь транспортного засобу було навантаження 12 тонн 100 кг. Працівникам поліції повідомив, що не згоден з зазначеним показником пояснивши, що сипучий вантаж - кукурудза дещо перемістилася вперед по кузову внаслідок гальмування. Після цього транспортний засіб було зважено повторно з різницею у 19 хвилин та зафіксовано відсутність будь яких перевантажень. У зв`язку з цим вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП. Просить позов задоволити.

В судове засідання ОСОБА_1 , не з`явився, але надіслав до суду заяву в якій позов підтримує і просить справу розглядати без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином та в установлений строк був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи у суді. Позиція відповідача щодо даного позову суду не відома, оскільки він не скористався своїм правом надання відзиву на вказаний позов. Неподання відзиву відповідачем розцінюється судом як визнання позову.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, належним чином повідомленого про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи, відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, тому відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи або законні інтереси.

Згідно ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша статті 132-1). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно п. п. 4, 10 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до матеріалів справи, постановою серія БАА № 301049 від 13.02.2020 року інспектора сектору реагування патрульної поліції № 2 Кіровоградського районного відділення поліції Кропивницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Колесника Артема Вікторовича притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

У постанові зазначено, що 13 лютого 2020 року о 17 год. 37 хв., ОСОБА_1 перевозив вантаж та допустив перевантаження на одну вісь на 1 тонну 100 кг, що встановлено при зважуванні на пересувному ваговому комплексі, чим порушив п. 22.5 ПДР України за що передбачена відповідальність за ст. 132-1 КУпАП, (а.с. 4).

Згідно товарно-транспортної накладної №934914 року водій ОСОБА_1 на автомобілі DAF державний номерний знак НОМЕР_1 , причіп НОМЕР_2 , здійснював перевезення вантажу - кукурудзи, тобто сипучий вантаж, вага якої становить 22 820 кг. Загальна маса вантажу разом із транспортним засобом, брутто становить 37 980 кг, (а.с. 8).

В матеріалах справи містяться два чеки зважування: згідно першого чеку дійсно на одну одиночну вісь транспортного засобу було навантаження 12 тонн 100кг; згідно другого чеку, який був виданий після повторного зважування зафіксовано відсутність будь-яких перевантажень, (а.с. 9).

Суд ставить під сумнів правильність результату зважування по чеку № 24711 від 13.02.2020 року, оскільки вважає, що працівником поліції не взято до уваги тип вантажу.

Ч. 5 ст. 14 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху: за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів 11,5 т), здвоєні осі 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі 18т, строєні 24т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Положеннями ст. 132-1 КУпАП передбачено відповідальність за:

Порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами -

тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порушення правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами -

тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%.

Статтею 283 КУпАП визначено зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення, постанова повинна, зокрема, містити опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення .

Однак, у порушення зазначених вимог Закону, в оспорюваній постанові не зазначено, яку саме частину статті 132-1 КУпАП порушив позивач.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В постанові, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Таким чином, відповідачем не доведено та не підтверджено належними доказами факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, та як наслідок, не доведено факту порушення позивачем правил дорожнього руху.

Згідно із ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановленим законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень, обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005р.«Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та зазначено про необхідність з`ясовування всіх обставин, перелічених у ст. 247,280 КУпАП.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд звертає увагу на те, що у матеріалах справи міститься лише постанова у справі про адміністративне правопорушення від 13.02.2020 року та чеки зважування, за якими позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, однак всупереч встановленому КАС обов`язку доказування відповідачем не надано до суду жодного належного чи допустимого доказу, який би підтверджував порушення позивачем вимог ст. 132-1 КУпАП та правомірності його дій при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Частиною 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі "Алене де Рібермон проти Франції" Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Суд вважає, що фактичні обставини справи не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості повинні тлумачитися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд вважає, що відповідачем не доведено правомірність прийнятої оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення серія БАА № 301049 від 12.02.2020 року та не подано доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, а тому з цих підстав позовні вимоги необхідно задоволити та постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАА № 301049 від 13.02.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП - скасувати та провадження у справі про адміністративне правопорушенням - закрити.

Керуючись ст. ст. ст. 7, 9, 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, ст.ст. 12, 72, 77, 90, 241-246, 268-272, 286, 293 КАС України,, суд -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції № 2 Кіровоградського районного відділення поліції Кропивницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Колесника Артема Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення- задоволити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАА № 301049 від 13 лютого 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП - скасувати та провадження у справі про адміністративне правопорушенням - закрити.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Другого апеляційного адміністративного суду через Лохвицький районний суд Полтавської області.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на його апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії даного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги

всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Лохвицького районного суду

Полтавської області В.А. Бондарь