Справа № 361/871/20
Суддя: Селезньова Т. В.
Дата ухвалення: 2020-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 361/871/20
Провадження № 2-а/361/103/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30 березня 2020 року Броварський міськрайонний суд Київської області, суддя Селезньова Т.В., розглянувши в письмовому провадженні у місті Бровари адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції Кукшина Андрія Ігоровича, третя особа Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

встановив:

Позивач просить скасувати постанову інспектора поліції Кукшина А.І., винесену 30.01.2020р., ЕАК№2042423, про накладення на позивача адмін.стягнення у вигляді штрафу за ч.3 ст.121 КУпАП, з тих підстав, що відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови були допущені такі порушення:

відповідач незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля, хоча закон дозволяє розглядати таку справу виключно за місцезнаходженням органу, уповноваженого на розгляд справи;

відповідач позбавив позивача можливості скористатись у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП і проігнорував вимоги ч.2 ст.33 КУПАП ; розгляд справи на дорозі на місці зупинки транспортного засобу унеможливив виконання вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з,ясування обставин справи;

відповідач порушив процедуру розгляду справи, проігнорував порядок, встановлений ст.ст.278, 279 КУпАП (після пред`явлення звинувачень інспектор пішов до свого патрульного автомобіля, де виніс постанову; будь-якої підготовки до розгляду справи не було, не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, та особи, яка притягається до відповідальності, не були досліджені докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи).

Позивачем до позовної заяви долучено лише копію оскаржуваної постанови.

Відповідач відзиву, доказів не подав, був повідомлений належним чином. третя особа письмових пояснень та доказів не надала, повідомлена належним чином.

Справа розглядається у спрощеному позовному провадженні, з врахуванням правил, встановлених статтею 286 КАСУ. Оскільки докази, зокрема свідки та електронні докази, які б потребували дослідження у судовому засіданні, відсутні, і жодним учасником справи не подано клопотання про проведення судового засідання, то суд розглядає справу в письмовому провадженні.

Оскаржуваною постановою ЕАК№2042423 від 30.01.2020р. інспектор Кукшин А.І. притяг позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП: дата та час розгляду: 30.01.2020р. о 04:28; місце: Броварський район, с. Залісся, траса 43км. Притягнута особа: ОСОБА_1 , зазначено анкетні дані. Транспортний засіб: VOLVO FH 12.460 НОМЕР_1 ; час та суть порушення: 30.01.2020 о 04:09:42, с. Залісся, траса 43км, не горів задній лівий габаритний ліхтар в темну пору доби. Також своєчасно не пройшов обов`язків технічний контроль, якому він підлягає, чим порушив п.31.3б ПДР- експлуатація ТЗ, який не пройшов обов`язковий техконтроль, ч.3 ст.121 КУПАП, штраф 340грн.

За змістом і приписами ч.2 ст.2 і ч.ч.1-3 ст.9 КАСУ, виходячи з принципу змагальності і диспозитивності - суд розглядає справу лише в межах заявлених вимог і з зазначених позивачем підстав. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень дослідженню і оцінці на предмет їх відповідності вимогам закону підлягають дії (бездіяльність) та/або рішення відповідача, визначені позивачем у позовній заяві.

Згідно приписів статті 77 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно ч.2 - в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Згідно ч.3 - докази суду надають учасники справи.

Статтею 78 КАСУ передбачено обставини, які звільняють учасника справи від доказування тих обставин, на які він посилається.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України посадові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Дії та рішення посадової особи (суб`єкту владних повноважень) презюмуються як правомірні - якщо вони не оспорюються (не оскаржуються) особою, щодо якої такі дії вчинено.

Обов`язок суб`єкта владних повноважень доводити правомірність своїх дій та рішень не звільняє позивача від наявного у позивача в свою чергу обов`язку доводити наявність підстав і обставин, на які він посилається в обгрунтування позовних вимог.

Системний аналіз норм процесуального закону, який регулює питання розподілу між сторонами обов`язків по доказуванню та підстав для звільнення від доказування, вказує на те, що відповідач повинен довести законність, обгрунтованість своїх дій в тих межах, в яких його дії оспорюються позивачем. Сам по собі факт неподання відповідачем доказів у справі не є достатньою підставою для визнання оскаржуваної постанови незаконною чи протиправною та не є самостійною і достатньою підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Згідно ст.2 КАС України - у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 10) своєчасно, протягом розумного строку.

Аналізуючи вказані позивачем підстави для скасування постанови і зміст самої постанови, суд робить такі висновки:

Виходячи з обґрунтувань, зазначених позивачем у позовній заяві, - він оскаржує рішення виключно з процесуальних підстав.

Позивач не оспорює повноваження відповідача щодо складення такої постанови і щодо притягнення водія до адмін.відповідальності у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Тому суд виходить з того, що відповідач діяв у межах його повноважень.

В постанові зазначено всі необхідні дані про посадову особу, яка склала постанову. В постанові зазначені всі необхідні дані про особу, що притягається. Позивач визнає, що постанову складено відносно нього. Тому у цьому сенсі суд не вбачає таких порушень, які б тягли скасування постанови (такі як не встановлення особи, що притягається, та її відношення до події, тощо).

Як вказує позивач у позовній заяві, і це відповідає вимогам закону - він був зупинений інспектором під час керування автомобілем, йому було пред`явлено звинувачення (причина зупинки), слід вважати, були перевірені документи (оскільки з них внесені дані до постанови), після чого інспектор склав постанову, ознайомив з нею водія, вручив копію. З зазначеного у постанові часу події та складення постанови, послідовність таких дій дотримана. Позивач не вказує на невручення йому копії постанови та недоведення до відома про її складення та зміст.

Справу розглянуто на місці зупинки, і виходячи з того, що правопорушення відбулось у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, яке не зафіксоване в автоматичному режимі - то розгляд справи (складення постанови) на місці зупинки - відповідає приписам ст.358 КУпАП. З цього приводу посилання позивача на необхідність розгляду за місцем знаходження органу - є такими, що не відповідають вимогам закону, і не є підставою для скасування постанови.

Нескладення протоколу про адміністративне правопорушення так само відповідає приписам процесуального закону з цього приводу.

Виходячи зі змісту складу правопорушення, за яке позивач притягнутий до відповідальності, - подію і склад такого правопорушення становить невчинення водієм обов`язкової дії (проходження тех..контролю), яку він був зобов`язаний вчинити до початку руху і на підтвердження вчинення якої він мав би мати при собі підтверджуючий дану обставину документ. Тому факт відсутності при водії станом на момент зупинки (тобто під час керування) такого відповідного документу про проходження тех.контролю - є встановленням події правопорушення і об`єктивної його сторони. Оскільки позивач дану обставину не оспорює у позові, то суд виходить з того, що водій керував автомобілем, який підлягає проходженню такого технічного контролю, і водій при собі станом на момент зупинки не мав підтверджуючого проходження такого контролю документу, і відповідно водій керував транспортним засобом, який не пройшов передбаченого законом технічного контролю.

Позивач вказану обставину у позовній заяві не оспорює, і дана обставина вважається встановленою та не є тою обставиною, яку зобов`язаний окремо доводити відповідач.

Виходячи з приписів п.31.3б ПДР- забороняється експлуатація ТЗ, який не пройшов обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Згідно статті 121 КУпАП - вказане порушення ПДРУ є самостійним складом адміністративного правопорушення , передбаченого в частині 3 ст.121.

Позивач у даному випадку не посилається на проходження ним технічного контролю даного транспортного засобу, керованого ним, і не подав суду відповідних доказів, а довести дану обставину (вчинення ним обов,язкової дії у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху: проходження контролю) - має саме позивач. У цьому сенсі посадова особа (інспектор) не має обов`язку встановлювати факт непроходження такого контролю, навпаки доказом виконання водієм вказаної вимоги закону є наявність у нього при собі документу, яким би підтверджувався факт проходження водієм технічного контролю ТЗ. Індикатором і доказом допущеного водієм порушення у даному випадку є сама відсутність у водія документу, який би підтверджував проходження ним обов`язкового технічного контролю. І саме позивач повинен довести дотримання ним вказаної вимоги ПДРУ. Натомість позивач цього не довів ні інспектору на місці зупинки та перевірки (оскільки позивач не вказує у позовній заяві на такі обставини і не зазначає про проходження ним такого контролю та про наявність у нього при собі відповідного підтверджуючого документу), і крім того позивач не довів суду факту проходження такого контролю і не подав суду документів на підтвердження цього.

Також позивач у позовній заяві не посилається на те, що керований ним транспортний засіб підпадав би під перелік таких, які звільнені від проходження технічного контролю, а враховуючи модель транспортного засобу, керованого позивачем на момент зупинки, і виходячи з того, що сам позивач дану обставину не оспорює - суд виходить з того, що такий контроль для керованого позивачем транспортного засобу був обов`язковим. Принаймні іншого позивач не довів. Таким чином, встановлена ( і по суті не оспорюється позивачем) дана обставина, яка вказує на наявність об`єктивної і в тому числі суб`єктивної сторони даного адміністративного правопорушення. Позивач не оспорює, що він є тим суб`єктом, який відповідає за технічний стан керованого ним автомобіля, і відповідно він є особою, відповідальною за проходження контролю.

Щодо незабезпечення прав водія, на що посилається позивач, то суд не встановив таких порушень, які б мали наслідком незаконне або безпідставне притягнення особи до відповідальності. Позивач не вказує, в чому саме були порушені його права - що мало б наслідком незаконне притягнення його до адмін..відповідальності.

Закон дозволяє розгляд справи даної категорії на місці зупинки, безпосередньо одразу за виявленням даного правопорушення, тобто законодавчо передбачено можливість розгляду справи без відкладення на іншу дату та час і місце , в тому числі і з метою забезпечення водію тривалої підготовки та консультації.

Позивач посилається на те, що йому не було забезпечено право надати пояснення, подати докази, і що відповідачем не були з`ясовані конкретні обставини справи.

Разом з тим, позивач не оспорює відсутність у нього при собі на момент зупинки відповідних документів, які б доказували проходження контролю. Позивач не зазначає, у який спосіб у такому випадку відповідач повинен був би з,ясовувати дану обставину, яка є встановленою і не оспорюється самим позивачем.

Позивач не подав суду таких документів, які б вказували, що на момент зупинки автомобіль вже мав пройдений технічний контроль, - хоча для цього позивач об`єктивно мав всі можливості і достатньо часу. Це дає підстави для висновку, що такі докази у позивача відсутні як на даний час так і були відсутні станом на день зупинки і складення постанови, і це означає, що висновок інспектора про відсутність проходження технічного контролю станом на момент зупинки - був ним зроблений правильно, об`єктивно і обгрнутовано.

Таким чином, в діях водія є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП.

Позивач не спростував такого висновку.

Сам по собі той факт, що вдій не мав можливості на місці зібрати і подати докази та отримати консультацію, не змінило по суті правильного висновку про наявність складу адміністративного правопорушення, тим більше що з урахуванням конкретного складу адмінправопорушення - такий єдиний доказ (документ про проходження технічного контролю) мав би бути наявним і триматись про водії під час керування даним транспортним засобом.

Постанова по суті є обгрунтованою. Кваліфікація правопорушення правильна, відповідає ч.3 ст.121 КУпАП.

Крім того, в постанові зазначено і про ще одне порушення ПДРУ- несправність заднього лівого габаритного ліхтаря в темну пору доби. Факт темної доби не оспорюється і є очевидним, враховуючи час складення постанови. Позивач дану обставину (відсутність габаритного освітлення) не оспорю. Дане порушення також передбачено як об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбачена в ст121 КУпАП і відповідальність за яке встановлена у частині першій даної норми закону.

Разом з тим, вказана обставина вказує про дійсну підставу зупинки водія і перевірки документів, в тому числі і тих, що стосуються технічного контролю. Тому і з цих підстав дії інспектора не суперечать вимогам чинного законодавства і не виходять за межі його повноважень.

Оскаржувана постанова за змістом обгрунтована, склад адміністративного правопорушення встановлений, кваліфікація відповідає закону. Адміністративне стягнення накладене у відповідності до вимог закону і санкції ч.3 ст.121 КУпАП (за більш тяжке порушення). Законна і обгрунтована постанова не може бути скасована з одних лише формальних підстав процесуального змісту.

Згідно ст.244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин; 4) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

В межах тих підстав, на які посилається позивач, і тих обґрунтувань, які позивач виклав у позовній заяві, суд не вбачає таких порушень в діях відповідача, які б тягли визнання незаконною чи протиправною оскаржуваної постанови, та які б були підставою для її скасування.

Керуючись ст.ст.242-246, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

У позові ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції Кукшина Андрія Ігоровича, третя особа Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови ЕАК№2042423 від 30.01.2020р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана учасниками справи протягом десяти днів з дня складення рішення. Учасник справи, якому рішення не вручено у день складення , має право на поновлення строку, якщо апеляційна скарга буде ним подана протягом 10 днів з дня отримання копії рішення. Апеляційна скарга подається до Шостого апеляційного адміністративного суду безпосередньо або згідно п.15.5 перехідних положень КАСУ через суд, що ухвалив рішення.

Рішення складено 30.03.2020р.

Суддя Т.В. Селезньова