Справа № 462/1655/20
Суддя: Румілова Н. М.
Дата ухвалення: 2020-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 462/1655/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2020 року м.Львів

Залізничний районний суд м.Львова у складі головуючої судді Румілової Н.М., при секретарі Груник Ю.І., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Галицького ВП ГУНП України в Івано-Франківській області, Поліцейського СРПП №2 Галицького ВП ГУНП України в Івано-Франківській області Головецького Віталія Миколайовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 18.03.2020 року звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому зазначив, що 12.03.2020 поліцейським СРПП №2 Галицького ВП ГУНП України в Івано- Франківській області Головецьким В.М. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №327168. В постанові зазначено, що він, керуючи транспортним засобом AUDI А6, номерний знак НОМЕР_1 , 12.03.2020 о 10 год. 15 хв. на атодорозі Н-09 Мукачево-Львів № 331 км + 200 при обгоні транспортного засобу перетнув вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) в результаті чого накладено адміністративне стягнення/штраф в розмірі 255 грн. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та на підтвердження не дотримання ним ПДР Поліцейським СРПП №2 Галицького ВП ГУНП України в Івано- Франківській області Головецьким В.М. було представлено для перегляду відеозапис. Вважає, що згаданий відеозапис не може бути належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення та братися до уваги. Посадовою особою Галицького ВП ГУНП України в Івано-Франківській області, а саме поліцейським СРПП №2 Галицького ВП ГУНП України в Івано-Франківській області Головецьким В.М. було порушено, гарантоване статтями 280, 251 КпАП України, його право на всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а також підтвердження або спростування таких обставин належними доказами. Просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 327168 від 12.03.2020р., провадження по справі закрити.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причина неявки суду невідома, надав письмове клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, причина неявки суду невідома, відзиви на позовну заяву суду не надали.

Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судом встановлено, що згідно до постанови серіїБАА № 327168 від 12.03.2020р. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом AUDI А6, номерний знак НОМЕР_1 , 12.03.2020 о 10 год. 15 хв. на атодорозі Н-09 Мукачево-Львів № 331 км + 200 при обгоні транспортного засобу перетнув вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Статтею ст. 245 КУпАП визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Положення ст. 7 КАС України передбачає, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Позиція сторін має бути визначеною юридично і доведеною безспірними доказами, якими в даній справі є конкретні документи та матеріали.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року за № 580, передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань: п.11) регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Суд звертає уваги, що в оскаржуваній Постанові серії БАА № 327168 від 12.03.2020р. відповідачем не зазначено який пункт Правил дорожнього руху порушив ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом, також в постанові не зазначено відомостей про фіксування подій на нагрудну камеру поліцейського, а також, не визначено, яким чином відповідач дійшов висновку про порушення правил дорожнього руху ..

Позиція сторін має бути визначеною юридично і доведеною безспірними доказами, якими в даній справі є конкретні документи та матеріали.

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Враховуючи зазначене та з урахуванням положень ст. 77 КАС України суд вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню у зв`язку з ненаданням доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, вимоги позивача ОСОБА_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БАА № 327168 від 12.03.2020р. підлягають задоволенню, постанову слід скасувати.

Керуючись ст.242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Галицького ВП ГУНП України в Івано-Франківській області, Поліцейського СРПП №2 Галицького ВП ГУНП України в Івано-Франківській області Головецького Віталія Миколайовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову БАА № 327168 від 12.03.2020року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та накладення на нього штрафу в сумі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП, провадження по справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення .

Суддя: Н.М.Румілова