Справа № 460/170/20
Суддя: Гудима Н.С.
Дата ухвалення: 2020-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

27 березня 2020 року м. Рівне №460/170/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гудими Н.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доСарненського районного відділу Управління Державної міграційної служби України у Рівненській області
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Сарненського районного відділу Управління Державної міграційної служби України у Рівненській області (далі - Сарненський відділ Управління) про визнання протиправними дій щодо відмови у вклеюванні до паспорта громадянина України зразка 1994 року нової фотокартки у зв`язку з досягненням 45-річного віку та зобов`язання вклеїти до наявного паспорта громадянина України нової фотокартки у зв`язку з досягненням 45-річного віку.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що після досягнення 45-річного віку звертався як в усному порядку, так і з заявою до Сарненського районного відділу Управління з проханням вклеїти до паспорта громадянина України нову фотокартку. Однак відповідач у такому вклеюванні фотокартки йому відмовив, оскільки така процедура здійснюється лише щодо тих осіб, які досягли 45 років та звернулися в межах місячного строку з моменту досягнення 45 років. Позивач вважає відмову відповідача з наведених підстав протиправною та необґрунтованою. Стверджує, що Положення про паспорт громадянина України не містить вимоги обміну паспорта у разі звернення за вклеюванням до паспорта зразка 1994 року нових фотокарток після спливу місячного терміну після досягнення відповідного віку. Наголошує, що обмеження щодо вклеювання нових фотокарток до паспорта громадянина України зразка 1994 року порушує його основоположні конституційні права, оскільки в такому випадку позбавляється права на подальше проживання та ідентифікацію особи відповідно до паспорта громадянина України у формі книжечки. З таких підстав, просив позов задовольнити.

Ухвалою від 28.01.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

У встановлений ухвалою суду строк відповідач подав до суду відзив на позов, у якому позовні вимоги не визнав (а.с.31-36). На обґрунтування своїх заперечень зазначив, що ДМС відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, надає адміністративні послуги відповідно до закону. Вказав, що позивач звернувся з заявою про вклеювання нової фотографії до паспорта громадянина України більше, ніж через три місяці після досягнення нею 45-річного віку. Можливості продовження чи поновлення такого строку не передбачено. Вважає, що права позивача не порушено рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача, заява позивача розглянута відповідачем у строки та порядку, передбачені про звернення громадян та відповідачем не створено перешкоди позивачу у реалізації права на отримання паспорта громадянина України/або вклеювання до паспорта громадянина України фотокартки по досягненню певного віку. За таких обставин, просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, то відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши позовну заяву, відзив на неї та відповідь на відзив, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив таке.

12.11.2019 ОСОБА_1 звернувся до Сарненського районного відділу Управління з заявою про вклеювання нової фотокартки до паспорта громадянина України у вигляді книжечки, форма якого затверджена постановою ВРУ №2503 від 26.06.1992 (а.с.9) та зазначив, що відмовляється від оформлення паспорта громадянина України нового зразка.

07.12.2019 у відповідь на звернення позивача Сарненський районний відділ Управління повідомив, що враховуючи те, що ОСОБА_1 звернувся до відділу пізніше, як через місяць після досягнення 45-річного віку, то підстави для вклеювання фотокартки до паспорта у формі книжечки зразка 1994 року відсутні (а.с.10).

Не погодившись з діями Сарненського райнного відділу Управління щодо відмови вклеїти нову фотокартку до паспорта громадянина України у зв`язку з досягненням 45-річного віку, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Згідно з вимогами ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

За приписами ст. 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Із зазначених конституційних норм, зокрема, випливає, що, встановлюючи ті чи інші правила поведінки, держава має в першу чергу дбати про потреби людей, утримуючись за можливості від встановлення таких правил, які негативно сприйматимуться тими чи іншими групами суспільства. Встановлення таких правил може бути виправдане тільки наявністю переважаючих суспільних інтересів, які не можуть бути задоволені в інший спосіб, але і в цьому разі має бути дотриманий принцип пропорційності.

Відповідно до ст.22 Основного Закону права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 32 Конституції України визначено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до п.1 ст.5 Закону України «Про громадянство України», документом, що підтверджує громадянство України, є, зокрема, паспорт громадянина України.

Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» визначено правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи.

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" №5492 від 21.12.2019 (далі- Закон №5492-VI) документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, відповідно до їх функціонального призначення поділяються на: 1) документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України: а) паспорт громадянина України (…).

Частинами 1, 2, 4, 5 ст. 14 цього Закону передбачено, що форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі книжечки здійснюється за технологією лазерного гравіювання та лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі картки виконується за технологією термодруку або лазерного гравіювання. Персоналізація документів здійснюється централізовано у Державному центрі персоналізації документів.

Згідно ч.1, ч.2 ст.21 цього Закону, паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 3, 8 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-XII передбачено, що бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни впровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення. До паспортної книжечки при досягненні громадянином 25 - і 45-річного віку вклеюються нові фотокартки, що відповідають його вікові. Паспорт, в якому не вклеєно таких фотокарток при досягненні його власником зазначеного віку, вважається недійсним.

Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України затверджено постановою Кабінету Міністрів України №302 від 25 березня 2015 року (далі - Порядок №302).

Згідно з п.3 Порядку №302, паспорт громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія (тобто у формі паспортної книжечки), оформлений та виданий на підставі документів, поданих до 01 листопада 2016 року, є чинним протягом строку, на який його було видано.

Відповідно до пп.6 п.6 Порядку №302 (в редакції постанови КМ України від 03.10.2018 року №795), обмін паспорта здійснюється у разі, якщо особа досягла 25- чи 45-річного віку та не звернулася в установленому законодавством порядку не пізніше як через місяць після досягнення відповідного віку для вклеювання до паспорта зразка 1994 року нових фотокарток.

Отже, за чинним законодавством, громадянин України, який має паспорт у формі паспортної книжечки, зобов`язаний протягом місяця після досягнення, зокрема, 45-річного віку звернутись до уповноважених державних органів із заявою про вклеювання до паспорту фотокартки.

З матеріалів справи видно, та не заперечується сторонами по справі, що позивачу ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , виповнилося 45 років - ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак з вимогою вклеїти фотокартку у зв`язку з досягненням 45-річного віку він звернувся лише 12.11.2019, тобто з порушенням місячного строку, визначеного у постанові №2503-XII.

Відтак, у позивача відсутнє право на вклеювання фотокартки у вже існуючий паспорт у формі книжечки, оскільки він є недійсним у відповідності до пп.6 п. 6 Постанови №302.

Суд вважає безпідставними покликання позивача у позовній заяві на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 19.09.2018 у зразковій адміністративній справі №806/3265/17, оскільки Великою Палатою Верховного Суду були визначені наступні ознаки типової справи, за наявності яких адміністративна справа відноситься до вказаної зразкової справи, а саме: а) позивач - фізична особа, якій територіальним органом ДМС України відмовлено у видачі паспорту у формі книжечки, у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ; б) відповідач - територіальні органи ДМС України; в) предмет спору - вимоги щодо неправомірної відмови відповідача у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки у зв`язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних, та зобов`язання відповідача видати позивачеві паспорт у формі книжечки, у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ.

Натомість, в адміністративній справі, що розглядається, спірні правовідносини виникли у зв`язку з відмовою відповідача за заявою позивача вклеїти до його паспорта фотокартку після досягнення 45-річного віку, а не у зв`язку з відмовою видачі йому паспорта у формі книжечки.

Крім цього, відмова відповідача у вклеюванні до паспорта громадянина України ОСОБА_1 фотокартки після досягнення ним 45-річного віку була зумовлена тим, що такий паспорт позивача вважається недійсним у зв`язку із неподання відповідної заяви протягом місяця після досягнення ним 45 років.

Більше того, ні у своїй заяві від 12.11.2019 щодо вклеювання фотокартки в паспорт, ні в позовній заяві позивач не покликався на свої релігійні переконання чи на ненадання згоди на обробку персональних даних. Про відмову у наданні згоди на обробку своїх персональних даних, в т.ч. біометричних, засобами реєстру, позивач зазначив лише у відповіді на відзив (а.с.47-49).

Таким чином, враховуючи, що позивачу не було відмовлено у видачі паспорта громадянина Україна у формі книжечки, а було відмовлено у вклеюванні до паспорта у формі книжечки фотокартки, а обставини правовідносин щодо вклеювання фотокартки у паспорт не стосувались релігійних переконань позивача (заявника), то обставини спірних правовідносин зумовлюють неможливість застосування правових висновків Великої Палати Верховного Суду, висловлених у постанові від 19.09.2018 у справі № 806/3265/17.

З огляду на наведені правові норми та встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що Сарненський відділ Управління, відмовляючи ОСОБА_1 у вклеюванні нової фотокартки до паспорта громадянина України зразка 1994 року у зв`язку з досягненням ним 45-річного віку, діяв у межах повноважень, у спосіб та у поряду, визначеними нормами чинного законодавства.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи встановлені обставини справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що порушення прав позивача, про захист яких він просив в судовому порядку, не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду.

За наведеного, у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Правові підстави для застосування статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_1 ) до Сарненського районного відділу Управління Державної міграційної служби України у Рівненській області (вул. Демократична, буд. 46, м. Сарни, Сарненський район, Рівненська область, 34504, код ЄДРПОУ Управління Державної міграційної служби України у Рівненській області 37829784) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 27 березня 2020 року.

Суддя Гудима Н.С.