Справа № 320/4498/19
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2020-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2020 року № 320/4498/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у м. Києві у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради Київської області про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради Київської області, в якому, з урахуванням збільшення позовних вимог, просить:

- визнати протиправним та скасувати припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 24.06.2019 №С-2406/7;

- визнати протиправним та скасувати припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 24.06.2019 №С-2406/7/1;

- визнати протиправним та скасувати припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 24.06.2019 №С-2406/10;

- визнати протиправним та скасувати наказ №131 від 25.06.2019, яким скасовано повідомлення про початок виконання будівельних робіт КС78 від 28.09.2016 на об`єкт «Зблокований житловий будинок» за адресою: АДРЕСА_1 ; декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснене на підставі будівельного паспорта КС49 від 26.06.2017 на об`єкт «Зблокований житловий будинок» за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ №132 від 25.06.2019, яким скасовано повідомлення про початок виконання будівельних робіт КС57 від 28.09.2016 на об`єкт «Зблокований житловий будинок» за адресою: АДРЕСА_2 ; декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснене на підставі будівельного паспорта КС03 від 26.07.2017 на об`єкт «Зблокований житловий будинок» за адресою: АДРЕСА_2 .

- визнати протиправним та скасувати наказ №133 від 25.06.2019, яким скасовано повідомлення про початок виконання будівельних робіт КС782 від 01.12.2016 на об`єкт «Будівництво житлового будинку» за адресою: АДРЕСА_3 ; декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснене на підставі будівельного паспорта КС 36 від 11.01.2017 за адресою: Київська область, смт. Ворзель, АДРЕСА_3; повідомлення про початок виконання будівельних робіт КС767 від 01.12.2016 на об`єкт «Будівництво житлового будинку» за адресою: Київська область, АДРЕСА_8; декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснене на підставі будівельного паспорта КС28 від 11.01.2017 за адресою: АДРЕСА_8

Заявлені вимоги мотивовані тим, що дії відповідача під час проведення позапланової перевірки та відповідно прийняті за її наслідками рішення, є протиправними, необґрунтованими та такими, що суперечать законодавству у сфері містобудівної діяльності. Позивач пояснив, що здійснюючи будівництво об`єкту, він виконував всі вимоги містобудівного законодавства та розпочинав будівельні роботи лише після подання повідомлень про початок виконання будівельних робіт та виключно на підставі будівельного паспорта. При цьому, наголошено, що перевірка відбулась вже після реєстрації декларацій про готовність об`єктів до експлуатації та реєстрації права власності на житлові будинки, у той час, як положеннями законодавства визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Також, позивач звернув увагу на порушення посадовими особами відповідача порядку проведення позапланових перевірок.

Від представника відповідача через канцелярію суду надійшов відзив, в якому останній заперечував проти задоволення позовних вимог із зазначенням правомірності оскаржуваних наказів та приписів, прийнятих у межах та на підставі наявних у відповідача повноважень, з огляду на виявлення під час перевірки порушення вимог законодавства, містобудівної документації, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, будівельних норм, державних стандартів і правил. Саме тому, на думку відповідача, інспекція мала право видавати обов`язкові для виконання приписи та накази.

Ухвалою суду від 27.08.2019 відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі.

На підставі протокольної ухвали від 16.10.2019, постановлено розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження.

Протокольною ухвалою суду від 05.12.2019 закрито підготовче провадження у справі та призначено її розгляд по суті.

У судове засідання, призначене на 05.03.2020, сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання не прибули. Разом з цим, через канцелярію суду надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи без його участі. Враховуючи зазначене, суд перейшов у письмове провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Як убачається з матеріалів справи, 06.06.2019 на адресу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради надійшов запит від Громади виборчого округу №2 смт Ворзель, в якому остання просила перевірити ЖК Квітковий за адресами: АДРЕСА_3 АДРЕСА_4 .

На підставі направлень від 07.06.2019 №0706/5/2 та №0706/5/3, для здійснення позапланової перевірки було здійснено перевірку на об`єктах будівництва за адресою: АДРЕСА_5 АДРЕСА_8

За результатами здійснення вказаних позапланових перевірок були складені акти проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт:

- акт №24062019/7 від 24.06.2019;

- акт №24062019/8 від 24.06.2019;

- акт №24062019/10 від 24.06.2019.

Вказаними актами встановлено, що гр. ОСОБА_1 отримано будівельні паспорти на будівництво зблокованих житлових будинків, зареєстровані повідомлення про початок виконання будівельних робіт, а по факту виконано роботи з будівництва зблокованого багатоквартирних житлових будинків без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт, що за класом наслідків належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1).

Окрім того, відносно ОСОБА_1 були видані:

- припис №С-2406/7 від 24.06.2019 про зупинення підготовчих та будівельних робіт, який містив вимоги щодо: 1) зупинення виконання будівельних робіт з 24.06.2019; 2) усунення виявлених правопорушень до 24.08.2019;

- припис №С-2406/7/1 від 24.06.2019 про зупинення підготовчих та будівельних робіт, який містив вимоги щодо: 1) зупинення виконання будівельних робіт з 24.06.2019; 2) усунення виявлених правопорушень до 24.08.2019;

- припис №С-2406/10 від 24.06.2019 про зупинення підготовчих та будівельних робіт, який містив вимоги щодо: 1) зупинення виконання будівельних робіт з 24.06.2019; 2) усунення виявлених правопорушень до 24.08.2019.

Надалі, листом від 26.06.2019 відповідач повідомив позивача про те, що прийнято наступні накази:

- наказ №131 від 25.06.2019, яким скасовано повідомлення про початок виконання будівельних робіт КС78 від 28.09.2016 на об`єкт «Зблокований житловий будинок» за адресою: АДРЕСА_1 ; декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснене на підставі будівельного паспорта КС49 від 26.06.2017 на об`єкт «Зблокований житловий будинок» за адресою: АДРЕСА_1 ;

- наказ №132 від 25.06.2019, яким скасовано повідомлення про початок виконання будівельних робіт КС57 від 28.09.2016 на об`єкт «Зблокований житловий будинок» за адресою: АДРЕСА_2 ; декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснене на підставі будівельного паспорта КС03 від 26.07.2017 на об`єкт «Зблокований житловий будинок» за адресою: АДРЕСА_2 .

- наказ №133 від 25.06.2019, яким скасовано повідомлення про початок виконання будівельних робіт КС782 від 01.12.2016 на об`єкт «Будівництво житлового будинку» за адресою: АДРЕСА_3 ; декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснене на підставі будівельного паспорта КС 36 від 11.01.2017 за адресою: Київська область, смт . Ворзель, АДРЕСА_6 . АДРЕСА_3 ; повідомлення про початок виконання будівельних робіт КС767 від 01.12.2016 на об`єкт «Будівництво житлового будинку» за адресою: Київська область, АДРЕСА_8 декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснене на підставі будівельного паспорта КС28 від 11.01.2017 за адресою: АДРЕСА_8

Вважаючи наведені приписи та накази протиправним та таким, що підлягають скасуванню, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, які виникли між сторонами спору, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини визначаються, зокрема, Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 (далі - Порядок № 553).

Відповідно до частини першої статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 7 Порядку № 553 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що підставами для проведення позапланової перевірки є:

подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням;

необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів;

виявлення факту самочинного будівництва об`єкта;

перевірка виконання суб`єктом містобудівної діяльності вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю;

звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;

вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

За правилами пункту 8 Порядку № 553 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (пункти 16, 17 Порядку № 553).

Права та обов`язки суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зазначені у пунктах 13, 14 Порядку № 553.

Зокрема, суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов`язаний виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

З буквального змісту положень статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку № 553 убачається, що для усунення можливості зловживання правом на перевірки, сукупність заходів, які здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю за додержанням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил можуть здійснюватися лише під час виконання відповідними суб`єктами підготовчих та будівельних робіт.

Тобто, за загальним правилом такі перевірки можливі щодо тих об`єктів, які знаходяться в процесі будівництва.

Виключенням із цього загального правила є виявлення факту самочинного будівництва, у зв`язку з чим такі перевірки можуть стосуватися й збудованого об`єкту.

Разом з тим, після реєстрації права власності на збудований об`єкт нерухомості на підставі зареєстрованої декларації про готовність об`єкту до експлуатації, остання вичерпує свою дію фактом виконання.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 804/1510/16, від 02 жовтня 2018 року у справі № 465/1461/16-а та від 01.10.2019 у справі №826/9967/18.

У цьому контексті, як встановлено судом на підставі зібраних у справі доказів, відповідно до вимог статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», позивачем було подано до уповноважених органів повідомлення про початок виконання будівельних робіт об`єкту, будівництво якого здійснювалось на підставі отриманих будівельних паспортів:

1) будівельний паспорт №217 від 08.09.2015 року (на будівництво житлового будинку за адресою: АДРЕСА_8 );

2) будівельний паспорт №316 від 16.09.2016 року (на будівництво зблокованого житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 );

3) будівельний паспорт №318 від 16.09.2016 року (на будівництво зблокованого житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 ).

Судом встановлено та підтверджується відповідними засобами доказування, що об`єкти будівництва були введені в експлуатацію в установленому законодавством порядку, а саме:

1) на об`єкти будівництва за адресою: АДРЕСА_8 , АДРЕСА_3 були зареєстровані декларації про готовність об`єкту до експлуатації КС36 від 11.01.2017 та КС28 від 11.01.2017;

2) на об`єкти будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_9 були зареєстровані декларації про готовність об`єкту до експлуатації КС49 від 26.06.2017 та КС03 від 26.07.2017.

Суд звертає увагу, що вказані декларації були зареєстровані Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради Київської області.

При цьому, як убачається із довідки об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Квітковий-2016" від 04.03.2020 №04/03/2020, об`єкти будівництва за адресою: АДРЕСА_10 вже мають приватних власників квартир.

Попри це, у період з 10.06.2019 по 24.06.2019 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради Київської області проведено позаплановий захід державного контролю, за результатом якого складено приписи та видано оскаржувані накази.

Відповідно до частин першої та другої статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що належать до I-III категорій складності, підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п`яти робочих днів з дня надходження декларації.

Частиною сьомою цієї ж статті передбачено підстави скасування декларації про початок виконання будівельних робіт, до яких, зокрема, віднесено: встановлення під час перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності об`єкта будівництва проектній документації на будівництво такого об`єкта та вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства у разі невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

З аналізу наведених законодавчих норм з`ясовується, що реєстрація декларації про початок будівництва є обов`язковою умовою для початку виконання будівельних робіт. Відповідальність за повноту та достовірність інформації, наведеної в декларації, несе замовник будівництва (особа, яка подає декларацію).

У свою чергу, Державна архітектурно-будівельна інспекція може скористатися наданим їй правом відмови у реєстрації декларації або повернення поданої декларації з підстав, визначених статтею 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», у тому числі, у зв`язку з поданням недостовірної інформації у такій декларації.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі № 815/3172/18, від 23 липня 2019 року у справі № 826/5607/17.

Відповідно до частини першої статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що належать до I - III категорій складності, та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката (частина п`ята статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Згідно частини дев`ятої статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» зареєстрована декларація про готовність об`єкта до експлуатації або сертифікат є підставою для укладення договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію об`єкт необхідних для його функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії, включення даних про такий об`єкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на нього.

Замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об`єкта до експлуатації, та за експлуатацію об`єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката (частина десята статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Відповідно до частини другої статті 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За правилами статті 26 цього Закону завершальним етапом будівництва об`єкта містобудування є реєстрація права власності на такий об`єкт.

З огляду на викладене, реєстрація декларації про початок виконання будівельних робіт є актом одноразового застосування, який потягнув за собою настання певних правових наслідків, в даному випадку вчинення позивачем дій щодо реалізації наданого йому цією декларацією права на проведення будівельних робіт.

З моменту реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, з якою пов`язується закінчення будівництва об`єкта містобудування, декларація про початок виконання будівельних робіт вичерпала свою дію.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною, зокрема, у постановах Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 804/1510/16, від 02 жовтня 2018 року у справі № 465/1461/16-а, від 05 червня 2019 року у справі № 815/3172/18, від 23 липня 2019 року у справі № 826/5607/17.

До того ж, як вже було зазначено вище, Порядок №553 визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями (далі - суб`єкти містобудування) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Статтею 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Таким чином, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Відповідно до п. 7 Порядку №553, позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є: подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; виявлення факту самочинного будівництва об`єкта; перевірка виконання суб`єктом містобудівної діяльності вимог приписів органу державного архітектурно-будівельного контролю; вимога головного інспектора будівельного нагляду Держархбудінспекції щодо проведення перевірки за наявності підстав, встановлених законом; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

У даному випадку, перевірка Інспекцією проводилась у період з 10.06.2019 по 24.06.2019, тобто після закінчення тримісячного строку після реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації (11.01.2017).

Аналогічна правова позиція щодо системного застосування норм пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення містобудівної діяльності» від 17 січня 2017 року №1817-VIII та пункту 7 Порядку №553 викладена в постанові Верховного Суду від 24 січня 2019 року по справі №802/685/16-а.

Це означає, що всупереч правової позиції Верховного Суду, відповідачем, який був усвідомлений про введення об`єктів в експлуатацію та закінчення виконання будівельних робіт ще у 2017 році, зловживаючи правом на перевірки, провів заходи державного архітектурно-будівельного контролю на вищезазначених об`єктах.

У рішенні від 16 квітня 2009 року №7-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що «у Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року N 1-зп».

Суд також враховує, що у рішенні в справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) від 20 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик їх помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Також зазначено, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен накладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

У Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, серед іншого (пункти 32-41), звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; для цього потрібно логічно структурувати рішення і викласти його в чіткому стилі, доступному для кожного; судові рішення повинні, у принципі, бути обґрунтованим; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на аргументи сторін та доречні доводи, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

У справі «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89) ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно статті 6 Конвенції рішення судів достатнім чином містять мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99; від 27 вересня 2001 р., пункт 30). Разом з тим, у рішенні звертається увага, що статтю 6 параграф 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення, може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain», заява серія A № 303-A; від 9 грудня 1994 р.; пункт 29).

Дослідивши всі наявні у матеріалах справи докази та проаналізувавши позиції сторін, суд зазначає, що висновки Інспекції щодо порушення ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил не підтверджуються належними засобами доказування та спростовуються встановленим під час розгляду справи обставинами.

Як встановлено частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав до суду достатньо належних і достовірних доказів, а відтак, не довів правомірності своїх рішень.

За таких обставин, з урахування вищезазначеного у сукупності, суд дійшов висновку про незаконність дій відповідача, а тому, позовні вимоги визнає такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 4610,40 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи квитанціями.

Отже, понесені позивачем судові витрати у виді сплаченого судового збору підлягають присудженню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Ірпінської міської ради Київської області, оскільки відповідач є її виконавчим органом.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 24.06.2019 №С-2406/7;

Визнати протиправним та скасувати припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 24.06.2019 №С-2406/7/1;

Визнати протиправним та скасувати припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 24.06.2019 №С-2406/10;

Визнати протиправним та скасувати наказ №131 від 25.06.2019, яким скасовано повідомлення про початок виконання будівельних робіт КС78 від 28.09.2016 на об`єкт «Зблокований житловий будинок» за адресою: АДРЕСА_1 ; декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснене на підставі будівельного паспорта КС49 від 26.06.2017 на об`єкт «Зблокований житловий будинок» за адресою: АДРЕСА_1 ;

Визнати протиправним та скасувати наказ №132 від 25.06.2019, яким скасовано повідомлення про початок виконання будівельних робіт КС57 від 28.09.2016 на об`єкт «Зблокований житловий будинок» за адресою: АДРЕСА_2 ; декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснене на підставі будівельного паспорта КС03 від 26.07.2017 на об`єкт «Зблокований житловий будинок» за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати протиправним та скасувати наказ №133 від 25.06.2019, яким скасовано повідомлення про початок виконання будівельних робіт КС782 від 01.12.2016 на об`єкт «Будівництво житлового будинку» за адресою: АДРЕСА_5 , 1 АДРЕСА_9 ; декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснене на підставі будівельного паспорта КС 36 від 11.01.2017 за адресою: Київська область, смт. Ворзель, АДРЕСА_3; повідомлення про початок виконання будівельних робіт КС767 від 01.12.2016 на об`єкт «Будівництво житлового будинку» за адресою: Київська область, АДРЕСА_8; декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснене на підставі будівельного паспорта КС28 від 11.01.2017 за адресою: АДРЕСА_8

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань за рахунок бюджетних асигнувань Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради Київської області (ідентифікаційний код відсутній, місцезнаходження: 08200, Київська область, м. Ірпінь, вул. Шевченка, 2-а) судовий збір у розмірі 4610 (чотири тисячі шістсот десять гривень) 40 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лисенко В.І.