Справа № 355/6/20
Суддя: Коваленко К. В.
Дата ухвалення: 2020-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 355/6/20
Провадження № 2-а/355/4/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2020 року Баришівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Коваленко К.В.

з участю секретаря Котенко Л.О.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора першого батальйону першої роти патрульної поліції у м. Борисполі УПП Київської області лейтенанта поліції Бабич Івана Ярославовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

позивач ОСОБА_1 03.01.2020 року звернувся до суду з зазначеним позовом який мотивує тим, що 23 грудня 2019 року відносно нього інспектором 1 бат. 1 рот. батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль УПП Київської області лейтенантом поліції Бабичем Іваном Ярославовичем, була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення, серія ЕАК № 1893506, за ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на суму 425 грн.

З винесеною постановою позивач не згоден вважає її немотивованою та незаконною, оскільки при винесені постанови було допущено ряд вимог діючого законодавства а ним не було вчинено жодного адміністративного правопорушення.

Позивач в судове засідання не з`явився звернувшись до суду з заявою про розгляд справи в його відсутність.

Відповідач по справі інспектор 1 бат. 1 рот. батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль УПП Київської області лейтенант поліції Бабич Іван Ярославович в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. До суду надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач заперечив проти позову та вважає постанову законною.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАСУ, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заявлений адміністративний позов є не обґрунтованим та підлягає до задоволення виходячи з таких міркувань.

Стаття 72 КАСУ передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 23 грудня 2019 року відносно нього інспектором 1 бат. 1 рот. батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль УПП Київської області лейтенантом поліції Бабичем Іваном Ярославовичем, була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення, серія ЕАК № 1893506, за ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на суму 425 грн.. Відповідно до вказаної постанови, ОСОБА_1 , 23.12.2019 року о 07 годині 07 хвилин на 77 км. Автодороги Київ-Харків, керуючи транспортним засобом SKODA OCTAVIA А7, державний номерний знак НОМЕР_1 , водій рухався у крайній лівій смузі, при вільній правій не маючи наміру повернути ліворуч чи на розворот.

Заперечуючи проти накладення стягнення позивач зазначає, що не вчиняв жодних правопорушень. Крім того позивач зазначає, що при винесені постанови відповідачем було порушено ряд вимог закону, а саме посилаючись на рішення КС України у справі № 5-рп/2015, яким розтлумачено ст. 276 КУпАП наступним чином: "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.».

Таким чином, позивач вважає що інспектору слід було розглянути справу про адміністративне правопорушення не на місці зупинки транспортного засобу, а у відповідному приміщенні управління патрульної поліції, забезпечивши можливість особі, яка підозрюється у вчиненні адміністративного проступку, скористатись правом заявляти клопотання та користуватись правовою допомогою.

Не погоджуючись з даними доводами відповідач в своєму візові зазначає, що Статтею 222 КУпАП встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, за приписами даної статті, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, що передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122, статті 126 цього Кодексу.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

В свою чергу, частинами 2, 3 статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частиною першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Суд погоджується з доводами відповідача в даній частині та вважає, що постанова була винесена повноважною особою з дотримання процесуальних норм.

Крім того як вбачається з відеозапису відзнятому нагрудною камерою поліцейського, дослідженого судом, під час зупинки позивач не заперечував вчиненого ним правопорушення та зазначав, що дійсно рухався в другій полосі руху та спереду і позаду у нього не було інших транспортних засобів, тому він не визнав своєї вини, оскільки він не чинив нікому перешкод.

За таких обставин суд вважає, що постанова ЕАК № 1893506, якою на позивача, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень за порушення ДПР України є законною, оскільки дана постанова винесена повноважною особою, в межах її компетенції та з дотриманням норм чинного законодавства.

Керуючись ст.ст.77,205, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора першого батальйону першої роти патрульної поліції у м. Борисполі УПП Київської області лейтенанта поліції Бабич Івана Ярославовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду через Баришівський районний суд Київської області.

Суддя Баришівського

районного суду К. В. Коваленко