Справа № 360/676/20
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2020-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

31 березня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/676/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Пляшкова К.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Марківського об`єднаного управління пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 14 лютого 2020 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі - відповідач, Марківське ОУПФУ Луганської області) з такими вимогами:

1) визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 01.11.2019 № 21 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1;

2) зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до стажу роботи періоди праці, зазначені в трудовій книжці, а саме: період з 14.03.1985 по 12.04.1986, період з 23.05.1986 по 11.09.1990, період з 24.09.1990 по 11.07.1997, період з 19.01.2012 по 14.03.2017 на посаді підземного електрослюсара 4 розряду з повним робочим днем на підземній роботі у структурних підрозділах ПАТ «Краснодонвугілля»;

3) зобов`язати відповідача призначити позивачу, пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список № 1), починаючи з дня звернення до суду.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 29 жовтня 2019 року позивач звернувся із заявою до відповідача про призначення пенсії та надав усі необхідні документи. Рішенням відповідача від 01.11.2019 позивачу відмовлено у призначенні пенсії з підстав недостатності стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Позивач зазначає, що надав всі необхідні документи, у тому числі трудову книжку, що підтверджують наявний стаж роботи за Списком № 1.

Неврахування відповідачем наданих довідок, які підтверджують стаж, та прийняття рішення про відмову у призначенні пенсії з підстав того, що «відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 28.03.2017 № 3226/02-02/1, будь-які документи для призначення (перерахунку) пенсії (довідки, що підтверджують стаж роботи, довідки, які уточнюють пільговий характер роботи за Списком № 1 та № 2, довідки про заробітну плату, завірені первинні документи тощо), видані підприємствами, розташованими на непідконтрольній українській владі території, які перереєстровані на контрольованій території, до роботи не застосовувати»; а також з підстав, що «пільговий стаж обчислюється згідно з відомостями по спец стажу індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України (форма ОК 5)», вважає безпідставним та таким, що суперечить нормам національного та міжнародного законодавства.

Позивач зазначає, що згідно із записами у трудовій книжці у 1979 році він вступив на навчання до технікуму і навчався до липня 1981 року. З 03.08.1981 працював трактористом у радгоспі «Труд горняка» по 13.05.1982, доки не був призваний в ряди радянської армії, де прослужив до 25.06.1984. З 12.09.1984 по 04.03.1985 проходив навчання в ПТУ № 14 Суходольська за спеціальністю електрослюсар підземний 4 розряду. Після проходження навчання був прийнятий на посаду підземного електрослюсаря 4 розряду з повним робочим днем на підземній роботі до шахти імені 25 з`їзду КПРС відділення «Краснодонвугілля», після чого майже постійно працював у цьому об`єднанні на посадах, які дають право на пенсію на пільгових умовах, оскільки був зайнятий на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 відповідно до статті 14 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення» та пунктом 1 частини першої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення».

Згідно із записами у трудовій книжці в період з 14.03.1985 по 12.04.1986, в період з 23.05.1986 по 11.09.1990, в період з 24.09.1990 по 11.07.1997, в період з 19.01.2012 по 14.03.2017, позивач працював на посаді підземного електрослюсара 4 розряду з повним робочим днем на підземній роботі у структурних підрозділах ПАТ «Краснодонвугілля».

На підставі зазначеного, позивач вважає, що відповідачем необґрунтовано та з порушенням норм законодавства не здійснено зарахування стажу позивача, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Ухвалою від 19 лютого 2020 року позовну заяву залишено без руху (арк. спр. 16-17).

Ухвалою від 02 березня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено, що справа розглядатиметься за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (арк. спр. 23-24).

Від Марківського ОУПФУ Луганської області 06 березня 2020 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з таких підстав (арк. спр. 29 - 35).

Відповідно до наданих документів, загальний стаж роботи позивача з урахуванням періодів навчання та проходження строкової військової служби складає 22 роки 06 місяців 26 днів, з них стаж підземної роботи на пільгових умовах згідно з відомостями по спеціальному стажу спеціальному стажу реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування складає 04 роки 00 місяців 00 днів.

Відповідач вказує, що відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 28.03.2017 № 3226/02-02/1 будь-які документи для призначення (перерахунку) пенсій (довідки, що підтверджують стаж роботи, довідки, які уточнюють пільговий характер роботи за Списком № 1 та № 2, довідки про заробітну плату, завірені первинні документи тощо), видані підприємствами, розташованими на непідконтрольній українській владі території, які перереєстровані на контрольованій території, до роботи не застосовувати. Загальний стаж роботи визначається за записами трудової книжки або за даними індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України (форма ОК 5) згідно зі сплати страхових внесків, а пільговий стаж обчислюється згідно з відомостями по спеціальному стажу індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України (форма ОК 5).

Таким чином, заявнику пільговий стаж зараховано виключно за відомостями по спец стажу індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України (форма ОК 5).

Відповідач вважає, що пільгового стажу позивача не достатньо для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідач зазначає, що вирішено відмовити позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до статті 114 розділу XIV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через відсутність необхідного пільгового стажу роботи. Відповідач вказує, що позивач набуде права на пенсію за віком в 60 років.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

З копій паспорту громадянина України, картки фізичної особи - платника податків, довідки від 29.10.2019 № 925- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (арк. спр. 7-9) встановлено такі дані про позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце мешкання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Позивачем 29 жовтня 2020 року до Марківського ОУПФУ Луганської області подано заяву про призначення пенсії (арк. спр. 42), до якої згідно з розпискою-повідомленням, серед іншого, додано такі документи: військовий квиток, диплом про навчання, трудову книжку (арк. спр. 10-12, 43).

За наслідками розгляду заяви про призначення пенсії та доданих до неї документів Марківським ОУПФУ Луганської області прийнято рішення від 01 листопада 2019 року № 21 (арк. спр. 45-46).

Дослідженням змісту рішення встановлено, що загальний стаж роботи складає 22 роки 06 місяців 26 днів, з них стаж підземної роботи на пільгових умовах згідно з відомостями по спеціальному стажу реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування складає 04 роки 00 місяців 00 днів. Пільговий стаж заявнику зараховано виключно згідно з відомостями по спец стажу індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України (форма ОК 5). Зазначено, що вищезазначеного стажу не достатньо для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Так, дослідженням протоколу призначення пенсії, з`ясовано, що до стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за списком № 1, зараховані такі періоди роботи позивача: з 19.01.2012 по 29.03.2014, з 01.04.2014 по 27.04.2014, з 01.05.2014 по 29.01.2015, з 01.02.2015 по 21.03.2015, з 01.04.2015 по 29.04.2015, з 01.05.2015 по 29.05.2015, з 01.06.2015 по 30.07.2015, з 01.08.2015 по 25.09.2015, з 01.10.2015 по 17.11.2015, з 01.12.2015 по 25.02.2016, з 01.03.2016 по 30.05.2016, з 01.06.2016 по 03.06.2016, з 01.07.2016 по 30.08.2016, з 01.09.2016 по 27.12.2016, з 01.01.2017 по 28.01.2017, з 01.02.2017 по 20.02.2017 (арк. спр. 39).

Дослідженням записів у трудовій книжці позивача від 26.04.1964 серії НОМЕР_2 встановлено, що у ній наявні такі записи про роботу позивача за спірний період (арк. спр. 10-12):

Виробниче об`єднання «Краснодонвугілля»

запис № 5 від 14.03.1986: прийнятий підземним електрослюсарем четвертого розряду з повним робочим днем на підземній роботі, наказ від 15.03.1985 № 112/к;

запис № 6 від 12.04.1986: звільнений за власним бажанням, наказ від 14.04.1986 № 73;

Краснодонський завод «Юність»

запис № 7 від 23.05.1986: прийнятий електрослюсарем 4 розряду в цех 112, наказ від 22.05.1986 № 309;

запис № 8 від 07.09.1989: переведений слюсарем-електромонтажником 4 розряду в тому ж цеху, наказ від 06.09.1989 № 344;

запис № 9 від 11.09.1990: звільнений за власним бажанням, наказ від 11.09.1990 № 521;

Шахта імені 25 з`їзду КПСС Виробничого об`єднання «Краснодонвугілля»

запис № 10 від 24.09.1990: прийнятий електрослюсарем підземним з повним робочим днем на підземній роботі, наказ від 20.09.1990 № 177;

запис № 11: Шахта імені 25 з`їзду КПСС Виробничого об`єднання «Краснодонвугілля» перейменована в Шахту «Дуванна» Виробничого об`єднання «Краснодонвугілля» на підставі наказу голови Держкомітету України по вугільній промисловості від 13.10.1992 № 107;

запис № 12 від 15.08.1995: робоче місце атестоване за умовами праці, наказ від 10.08.1995 № 370;

запис № 13: Шахта «Дуванна» Виробничого об`єднання «Краснодонвугілля» перейменована в Державне відкрите акціонерне товариство шахта «Дуванна» дочірнього підприємства державної холдингової компанії «Краснодонвугілля» на основі наказу Міністра вугільної промисловості України від 26.09.1996 № 489;

запис № 14 від 11.07.1997: звільнений за власним бажанням, наказ від 26.08.1997 № 344;

Публічне акціонерне товариство «Краснодонвугілля»

запис № 15 від 19.01.2012: прийнятий в структурний підрозділ «Шахтоуправління «Самсонівське-Західне» гірничомонтажником підземним 4 розряду з повним робочим днем на підземній роботі, наказ від 19.01.2012 № 28;

запис № 16: робоче місце атестоване з пільгових умов праці, підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до списку № 1 від 14.03.2011;

запис № 17 від 01.03.2014: переведений з СП «Шахтоуправління «Самсонівське-Західне» в СП «Шахтоуправління «Суходільське-Східне» гірничомонтажником 4 розряду з повним робочим днем на підземній роботі, наказ від 28.07.2014 № 537;

запис № 18: підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за списком № 1, наказ від 02.11.2009 № 227/б;

запис № 19 від 17.06.2016: переведений гірником підземним з повним робочим днем на підземній роботі, наказ від 16.06.2016 № 463;

запис № 20: підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення зі списком № 1, наказ від 30.12.2014 № 192/б;

запис № 21: Публічне акціонерне товариство «Краснодонвугілля» перейменоване на Приватне акціонерне товариство «Краснодонвугілля», наказ від 20.05.2016 № 135;

запис № 22 від 14.03.2017: звільнений за згодою сторін, наказ від 15.03.2017 № 7392-ув.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до частини першої, другої статті 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. […].

Частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Статтею 44 Закону № 1058-IV визначено, що:

- заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально (частина перша);

- заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку (частина друга);

- органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (частина третя).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно з частиною п`ятою статті 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Частиною першою статті 56 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно з пунктом «д» частини третьої статті 56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Статтею 62 Закону № 1788-ХІІ визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з абзацом 1 частини першої статті 38 Закону України від 10.02.1998 №103/98-ВР «Про професійно-технічну освіту» час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Аналогічна, за змістом, вимога міститься і у абзаці 1 пункту 26 Положення про професійно-технічний навчальний заклад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1998 № 1240.

Порядок ведення трудових книжок працівників визначений Інструкцією, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за № 110 (далі - Інструкція).

Пунктом 1.1 Інструкції визначено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383).

Зазначений Порядок № 383 регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Зазначена постанова набула чинності з 21.08.92. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації (пункт 4.1 Порядку № 383).

Відповідно до пункту 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Відповідно до пункту 1 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами правці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (набула чинності 21.08.1992) (далі - Порядок № 442), атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Згідно приписів пункту 3 Порядку № 442 атестація проводиться згідно з цим Порядком та методичними рекомендаціями щодо проведення атестації робочих місць за умовами праці, що затверджуються Мінсоцполітики і МОЗ.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 442 атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінсоцполітики разом з МОЗ (пункт 8 Порядку № 442).

Пунктом 10 Порядку № 442, окрім іншого, передбачено, що результати атестації використовуються при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Згідно з пунктом 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів про призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1), до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

З аналізу зазначених правових норм суд дійшов висновку, що страховий стаж особи за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку (до 01.01.2004) обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом № 1058-IV, - за даними трудової книжки, після впровадження системи персоніфікованого обліку (після 01.01.2004) - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж - період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, якими можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації, як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено статтею 62 Закону № 1788-ХІІ, і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Проте, якщо трудова книжка відсутня або у ній не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 КАС України.

При цьому, оцінка рішенню відповідача на відповідність критеріям, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, надається судом виключно виходячи зі змісту такого рішення.

З рішення Марківського ОУПФУ Луганської області від 01.11.2019 № 21 не можливо встановити, які саме періоди роботи позивача не зараховані до пільгового стажу, та з яких причин, оскільки в оскаржуваному рішенні відповідача такі обставини не зазначені.

Єдиною підставою для незарахування до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, вказано лист ГУПФУ в Луганській області від 28.03.2017 № 3226/02-02/1. Однак суд відхиляє такі твердження, оскільки викладена у цьому листі вказівка не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, тому є незаконною.

Суд також вважає за необхідне зауважити, що пільговий характер роботи позивача у періоди з 14.03.1985 по 12.04.1986, з 24.09.1990 по 11.07.1997 підтверджений належними та допустимими доказами - записами у трудовій книжці позивача, які містять інформацію про зайнятість позивача повний робочий день на підземних роботах.

Що стосується записів про роботу позивача у період з 23.05.1986 по 11.09.1990 на Краснодонському заводі «Юність» електрослюсарем 4 розряду та слюсарем електромонтажником 4 розряду, суд зауважує, що цих записів не достатньо для включення вказаного періоду роботи до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за списком № 1, оскільки такі записи не містять відомостей про роботу позивача з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Що стосується тверджень позивача щодо незарахування відповідачем до пільгового стажу періоду роботи з 19.01.2012 по 14.03.2017, судом встановлено, що відповідачем такий стаж за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку позивача, включений до стажу роботи позивача, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за списком № 1, тому твердження позивача в цій частині не відповідають дійсності.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення не дотримав вимог Закону № 1058-IV, Закону № 1788-ХІІ та Порядку № 22-1 щодо прийняття рішення органом, що призначає пенсію, на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих позивачем документів, відповідно, й про невідповідність рішення відповідача принципам обґрунтованості та добросовісності рішення суб`єкта владних повноважень, дотримання яких перевіряється адміністративним судом відповідно до вимог пунктів 3, 5 частини другої статті 2 КАС України, що є підставою для скасування такого рішення.

Відповідно, вимога позивача про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 21 листопада 2019 року № 21 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Що стосується вимог щодо зобов`язання відповідача зарахувати до стажу роботи позивача періоди праці, зазначені в трудовій книжці, та призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV, суд зазначає таке.

З практики Європейського суду витікає наступне: в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.

Статтею 58 № 1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

З урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, суд дійшов до висновку про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно Закону № 1058-IV, з урахуванням висновку суду.

Правову позицію, що вирішення питання призначення пенсії є виключною компетенцією Пенсійного фонду, у зв`язку з чим належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії на пільгових умовах, а не зобов`язання відповідача призначити таку пенсію позивачу, висловлено Верховним Судом у постанові від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17 (реєстраційний номер рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 72694515).

Крім того, оскільки рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях і домислах, відсутність у рішенні від 01.11.2019 № 21 мотивів не зарахування до пільгового стажу періодів роботи позивача, його навчання, служби в армії, не дозволяє суду перевірити, чи правомірно такі періоди роботи, навчання чи військової служби не зараховані до пільгового стажу, і свідчить про те, що відповідач діяв необґрунтовано.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на викладене, позовні вимоги належить задовольнити частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (частина восьма статті 139 КАС України).

Представником позивача за подання даної позовної заяви сплачено судовий збір у сумі 840,80 грн, що підтверджено квитанціями про сплату судового збору від 13.01.2020 № 9, від 22.02.2020 № 43 (арк. спр. 6, 21).

Оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача і позовні вимоги підлягають частковому задоволенню внаслідок коригування судом обраного представником позивача способу захисту порушеного права, суд вважає за необхідне стягнути на користь представника позивача судовий збір у розмірі 840,80 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; фактичне місце мешкання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (місцезнаходження: 92400, Луганська область, селище міського типу Марківка, вулиця Центральна, будинок 20, код за ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 01 листопада 2019 року № 21 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до статті 114 Розділу XIV-1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Марківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29 жовтня 2019 року про призначення/перерахунок пенсії з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні вимог про зобов`язання Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області зарахувати періоди праці, зазначені в трудовій книжці, та призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Марківського об`єднаного управління пенсійного фонду України Луганської області витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн (вісімсот сорок гривень 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.О. Пляшкова