Справа № 420/245/20
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2020-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/245/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Марина П.П.

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій, уточнивши позовні вимоги (а.с. 29-35), позивач просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, м. Одеса, вул. Канатна, 83) внести дані по внескам на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт НОМЕР_1 , виданий 20.07.1999 року Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до системи персоніфікованими обліку за періоди з 01.01.2004 року по 31.12.2004 року та з 01.01.2005 року по 31.12.2005 року включно.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 була прийнята на посаду завгоспу в Ізмаїльську міську санітарно-епідеміологічну станцію 14.09.1987 року, де пропрацювала до 06.04.2012 року включно та наказом № 22 від 06.04.2012 року була звільнена із займаної мною посади за власним бажанням за статтею 38 КЗпП України, в підтвердження чого здійснено запис в трудовій книжці. З метою отримання інформації щодо сум нарахованих внесків та сум нарахованих внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування мені стало відомо про відсутність моїх даних в Реєстрі застрахованих осіб за періоди 2004 по 2005 роки включно по страхувальнику - Ізмаїльська міська санітарно - епідеміологічна станція. На початку січня 2020 року вона отримала на свою адресу листа за № 2536/М-3, датованого 21.10.2019 року, в якому зазначено, що для вирішення питання щодо внесення даних до системи персоніфікованого обліку за періоди роботи позивача у страхувальника Ізмаїльська міська санітарно - епідеміологічна станція з 2004 року по 2005 роки їй необхідно звернутись до суду. В підтвердження викладеного зазначено, що у звітних відомостях поданих страхувальником Ізмаїльською міською санітарно - епідеміологічною станцією, за період 2004-2005 роки стосовно неї, ОСОБА_1 зазначено інший РНОКПП. Також відповідачем, в листі зазначено, що п.2 постанови правління Пенсійного фонду України від 03.12.2013 року №25-2 облік застрахованих осіб, звіти щодо сум нарахованих внесків та сум нарахованих внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за періоди до 01.01.2011 року ведуться відповідно до постанови Правління Пенсійного фонду України від 10.06.2004 року № 7-6 «Про затвердження Порядку формування та подання органам Пенсійного фонду України відомостей про застраховану особу, що використовується в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування» та постанови правління Пенсійного фонду України від 05.11.2009 року № 26-1 «Про порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованих внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування органами Пенсійного фонду України». Цим же пунктом визначено, що відомості про застрахованих осіб та звіти щодо сум нарахованих внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування органам Пенсійного фонду України за період до 01.01.2011 року подаються лише за результатами перевірки, здійсненої за заявою платника, але як вбачається, то в реєстрі страхувальників Держаного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за даними державної фіскальної служби Ізмаїльську міську санітарно - епідеміологічну станцію, знято з обліку в органах Державної фіскальної служби України 31.12.2013 року без визначення правонаступника та внесення змін до відомостей про застраховану особу в реєстрі застрахованих осіб на підставі рішення суду, що набрало законної сили, здійснюється територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі наказу керівника відповідного органу у десятиденний строк після надходження (надання особою) рішення суду. У зв`язку з зазначеним позивач звернулась з даним позовом до суду.

Від відповідача 17.02.2020 року надійшов відзив на позовну заяву, в якій відповідач зазначив, що з 1 січня 2004 року враховується не трудовий, а страховий стаж. Стаття 24 Закону №1058 визначає періоди, з яких складається страховий стаж. Частина 4 статті 24 передбачає, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, окрім випадків, передбачених цим Законом. ОСОБА_1 в період з 01.01.2004 року по 31.12.2005 року працювала в Ізмаїльській міській санітарно-епідеміологічній станції (Код ), проте вказані періоди роботи не зараховано до загального страхового стажу, оскільки відомості, які подаються до Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування містять помилкові дані ІПН щодо ОСОБА_1 .

Представник відповідача вважає, що Головним управлінням правомірно відмовлено в внесені даних по внескам на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування відносно ОСОБА_1 за 2004-2005 роки у зв`язку з відсутністю належних повноважень в підтвердженні страхового стажу роботи. Такі повноваження законодавцем покладено на страхувальника, тобто на Ізмаїльську міську санітарно-епідеміологічну станцію, яка 31.12.2013 року знята з обліку. Припинення страхувальника без визначення правонаступника унеможливлює внести відповідні зміни та уточнення до реєстру застрахованих осіб. За таких умов, на підставі п. 4 р. IV положення «Про реєстр застрахованих осіб державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування» (Постанова ПФУ №10-1 від 18.06.2014 року зі змінами) питання щодо зміни та уточнення до відомостей реєстру застрахованих осіб припиненого страхувальника (без правонаступника) вносяться на підставі рішення суду, яке набрало чинності.

Ухвалою суду від 03.02.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовувалися вимоги, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Відповідно до записів № 10-11 трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 підтверджено трудові правовідносини позивача з Ізмаїльською міською санітарно-епідеміологіною станцією () за період з 01.01.2004 по 31.12.2005 рік (а.с.21).

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців юридична особа - Ізмаїльська міська санітарно-епідеміологіна станція () припинена, про що 31 грудня 2013 року зроблено відповідний запис №5000585 без встановлення правонаступника (а.с. 55-58).

Позивач, 13.09.2018 року звернулась з заявою до ВП «Ізмаїльський МРВ ЛД ДУ «Одеський ОЛЦ МОЗ України» в якій просила надати виписку по заробітній платні та страховому стажу перерахованих сум в пенсійний фонд в розрізі місяців за 2004 та 2005 роки. (а.с. 11).

Листом від 24.09.2018 року №1/12-877 ВП «Ізмаїльський МРВ ЛД ДУ «Одеський ОЛЦ МОЗ України» повідомив позивача, що згідно Постанови КМУ від 10.09.2014 року №442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» утворена Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів, реорганізувавши шляхом перетворення Державну ветеринарну та фіто санітарну службу і приєднавши до Служби Державну санітарно-епідеміологічну службу та п.5 вказаної Постанови центральні органи виконавчої влади є правонаступниками органів, які реорганізуються. Таким чином ВП «Ізмаїльський МРВ ЛД ДУ «Одеський ОЛЦ МОЗ України» не є правонаступником ні Ізмаїльського міськрайонного управління Головного управління Держсанепідслужби в Одеській області ні Ізмаїльської міської санепідстанції, яка ліквідована згідно Повідомлення про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи 31.12.2013 року №5000585. В ВП «Ізмаїльський МРВ ЛД ДУ «Одеський ОЛЦ МОЗ України» не передавались архівні документи ні тимчасового ні постійного зберігання, тому неможливо надати заявлену довідку. (а.с. 10)

Також, листом від 15.10.2019 року №09.3-07/2076 на вих. №3432/06-9 від 10.10.2019 року, ДУ «Одеський ОЛЦ МОЗ УКРАЇНИ» повідомив, що останній не є правонаступником та жодних відносин до ліквідації Державної санітарно-епідеміологічної служби Одеської області та районних санепідстанцій не має, вважає за недоцільне проведення позапланової перевірки у ДУ «Одеський ОЛЦ МОЗ України». (а.с. 14)

Листом Головного управління ПФУ в Одеській області від 21.10.2019 року №2536/М-3 позивача повідомлено, що листом головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 12.10.2018 №МА-8585758 ОСОБА_1 було повідомлено, що у звітних відомостях поданих страхувальником ІЗМАЇЛЬСЬКОЮ МІСЬКОЮ САНІТАРНО-ЕПІДЕМІОЛОГІЧНОЮ СТАНЦІЄЮ, за період 2004-2005 роки стосовно ОСОБА_1 зазначено інший РНОКПП. Водночас, повідомляємо, що в реєстрі страхувальників Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за даними Державної фіскальної служби ІЗМАЇЛЬСЬКУ МІСЬКУ САНІТАРНО-ЕПІДЕМІОЛОГІЧНУ СТАНЦІЮ, знято з обліку в органах Державної фіскальної служби України 31.12.2013 року.

З порушеного питання, Ізмаїльським об`єднаним управлінням в Одеській області було надіслано лист на адресу страхувальника Ізмаїльське районне управління Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області від 11.10.2018 року № 10135/10, щодо надання згоди на проведення документальної перевірки для подальшого виправлення даних в Реєстрі застрахованих осіб. Лист направлено вищевказаному страхувальнику після повідомлення, що до нього були передані архівні документи, у тому числі з кадрових та бухгалтерських питань страхувальника ІЗМАЇЛЬСЬКА МІСЬКА САНІТАРНО- ЕПІДЕМІОЛОГІЧНА СТАНЦІЯ. Також було надіслано лист від 10.10.2019 року №3432/06-9 до ДУ «ОДЕСЬКИЙ ОБЛАСНИЙ ЛАБОРАТОРНИЙ ЦЕНТР МІНІСТЕРСТВА ОХОРОНИ ЗДОРОВ`Я УКРАЇНИ» про надання згоди проведення перевірки. Страхувальником надано відповідь про відмову проведення позапланової перевірки, у зв`язку з тим що він не є правонаступником ІЗМАЇЛЬСЬКОЇ МІСЬКОЇ САНІТАРНО-ЕПІДЕМІОЛОГІЧНОЇ СТАНЦІЇ.

Підсумовуючи викладене вище, відповідач вдруге наголосив, що для вирішення питання щодо внесення даних до системи персоніфікованого обліку за періоди роботи позивача у страхувальника ІЗМАЇЛЬСЬКА МІСЬКА САНІТАРНО-ЕПІДЕМІОЛОГІЧНА СТАНЦІЯ з 2004 по 2005 рік їй необхідно буде звернутись до суду. (а.с. 12-13)

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За визначенням пунктів 1, 3, 7, 10 частини першої статті 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" Державний реєстр загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Державний реєстр) - організаційно-технічна система, призначена для накопичення, зберігання та використання інформації про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, його платників та застрахованих осіб, що складається з реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб; застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок; Пенсійний фонд України - орган, уповноважений відповідно до цього Закону вести реєстр застрахованих осіб Державного реєстру та виконувати інші функції, передбачені законом; страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до пп. 3, 4 ч. 1 ст. 14-1 вказаного Закону визначено, що Пенсійний фонд та його територіальні органи зобов`язані забезпечувати своєчасне внесення відомостей до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру та здійснювати контроль за достовірністю відомостей, поданих до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру.

Згідно із статтею 18 цього Закону джерелами формування Державного реєстру є відомості, що надходять до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійного фонду від: державних реєстраторів юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; платників єдиного внеску; застрахованих осіб; фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування; центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, виконавчих органів сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад; органів доходів і зборів та уповноважених суб`єктів для обліку даних Єдиного державного демографічного реєстру; центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики; державної служби зайнятості; інших підприємств, установ, організацій та військових частин; центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів; територіальних органів Пенсійного фонду за результатами перевірок платників єдиного внеску; інших джерел, передбачених законодавством.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За змістом статті 1 цього Закону застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

У відповідності до пунктів 4, 5 частини першої статті 16 цього ж Закону застрахована особа має право: отримувати безоплатно відомості, внесені до її персональної облікової картки з системи персоніфікованого обліку та Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; звертатися із заявою до територіального органу Пенсійного фонду про уточнення відомостей, внесених до персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку та Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування визначено положеннями статті 21 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Так, персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування (ч. 1 ст.21).

На кожну застраховану особу відкривається персональна електронна облікова картка, якій присвоюється унікальний номер електронної облікової картки. Унікальний номер електронної облікової картки формується автоматично шляхом додавання одиниці до останнього наявного унікального номера електронної облікової картки (ч. 2 ст. 21).

Відповідно до ч. 3 ст. 21 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" персональна електронна облікова картка застрахованої особи повинна містити такі відомості, зокрема: 1) умовно-постійна частина персональної електронної облікової картки: унікальний номер електронної облікової картки; серія, номер і найменування документа, що посвідчує особу; прізвище, ім`я та по батькові на момент створення електронної облікової картки; прізвище, ім`я та по батькові на поточний момент; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки та офіційно повідомили про це відповідний орган доходів і зборів і мають відмітку в паспорті); 2) частина персональної електронної облікової картки, яка відображає страховий стаж, заробітну плату (дохід, грошове забезпечення), розмір сплачених страхових внесків та інші відомості, необхідні для обчислення та призначення страхових виплат: код згідно з ЄДРПОУ або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки та офіційно повідомили про це відповідний орган доходів і зборів і мають відмітку в паспорті) страхувальника (платника); рік, за який внесено відомості; розмір страхового внеску за відповідний місяць; сума сплачених страхових внесків за відповідний місяць; страховий стаж; кількість відпрацьованих застрахованою особою календарних днів (годин) за відповідний місяць; ознака особливих умов праці, що дають право на пільги в системі пенсійного забезпечення; сума заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), з якої сплачено страхові внески за відповідний місяць.

Згідно із частинами першою та другою статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Отже, на кожну застраховану особу відкривається персональна електронна облікова картка, яка містить відомості про саму застраховану особу (в тому числі реєстраційний номер облікової картки платника податків), страхувальника, страховий стаж застрахованої особи та інші відомості, які дозволяють встановити страховий стаж для призначення пенсії.

Відповідно до ч.1, ч.2 статті 16 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" Державний реєстр створюється для забезпечення: ведення обліку платників і застрахованих осіб у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування та їх ідентифікації; накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про сплату платниками єдиного внеску та про набуття застрахованими особами права на отримання страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування; нарахування та обліку виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування. Державний реєстр складається з реєстру страхувальників і реєстру застрахованих осіб.

Згідно з абз.2 ч.3 ст.16 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру здійснюється на підставі положення, що затверджується Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування /абзац другий частини третьої вказаної статті.

Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування затверджене постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року №10-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за №785/25562 (надалі - Положення №10-1), відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон) визначає порядок організації ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Реєстр застрахованих осіб) та порядок надання інформації з Реєстру застрахованих осіб.

Пунктами 4 та 5 розділу І "Загальні положення" Положення №10-1 встановлено, що Реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд України, який є володільцем даних Реєстру застрахованих осіб. Реєстр застрахованих осіб забезпечує: облік застрахованих осіб у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування та їх ідентифікацію; накопичення, зберігання та автоматизовану обробку інформації про страховий стаж та заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію), про набуття застрахованими особами права на отримання страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування; нарахування та облік виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктом 1 розділу ІІІ "Створення облікової картки" Положення №10-1 визначено, що з метою забезпечення обробки інформації в Реєстрі застрахованих осіб для кожної застрахованої особи автоматично створюється облікова картка, якій присвоюється номер облікової картки.

Згідно з пунктом 2 цього розділу облікова картка відкривається у разі: надходження у складі звітності від страхувальника відомостей про застраховану особу, дані про яку відсутні в Реєстрі застрахованих осіб; надходження у складі звітності відомостей про суми нарахованого доходу та єдиного внеску фізичних осіб - підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність; сплату добровільних внесків особами, які беруть добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування; надходження відомостей від фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування; в інших випадках, передбачених Законом.

Відповідно до пункту 3 розділу IV "Дані облікової картки Реєстру застрахованих осіб, зміни та уточнення до них" Положення №10-1 відомості до Реєстру застрахованих осіб, зміни, уточнення до них вносяться в електронній формі в автоматичному режимі на підставі: звітності, що подається страхувальниками до Пенсійного фонду України, відомостей центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Абзацами 2, 3 п. 4 вказаного розділу передбачено, що у разі припинення або зняття з обліку у фіскальних органах страхувальника без визначення правонаступника зміни та уточнення до відомостей Реєстру застрахованих осіб вносяться відповідно до рішення суду, що набрало законної сили. Внесення змін до відомостей про застраховану особу в Реєстрі застрахованих осіб відповідно до рішення суду, що набрало законної сили, здійснюється територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі наказу керівника відповідного органу у десятиденний строк після надходження (надання особою) рішення суду.

Згідно із пунктом 6 розділу IV "Надання та формування інформації з Реєстру застрахованих осіб" Положення №10-1 інформація з Реєстру застрахованих осіб формується та надається за такими формами: індивідуальні відомості про застраховану особу - згідно з додатками 3 - 5 до цього Положення.

Додатком №4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування затверджено Форму ОК-5 " Індивідуальні відомості про застраховану особу" Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Отже, відомості про періоди трудової діяльності застрахованих осіб є підставою для призначення та розрахунку пенсійних виплат. А відтак, помилкова відсутність таких відомостей в Реєстрі застрахованих осіб порушує право застрахованої особи на одержання виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

У разі припинення страхувальника без визначення його правонаступника зміни та уточнення до даних облікової картки реєстру застрахованих осіб вносяться на підставі рішення суду, що набрало законної сили.

Судом встановлено, що у період з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2004 року та з 01 січня 2005 року по 31 грудня 2005 року ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) працювала в Ізмаїльській міській санітарно-епідеміологічній станції (), що підтверджується відповідними записами трудової книжки позивача серії НОМЕР_3 .

Факт нарахування позивачу заробітної плати та сплати страхових внесків за вказаний період підтверджується відомостями по особовому рахунку №38 за 2004 - 2005 роки та індивідуальними відомостями про застраховану особу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) (а.с. 22-23, 51-53).

Відповідачем визнано та матеріалами справи підтверджено, що спірний період не внесений до відомостей системи персоніфікованого обліку ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), а внесений до відомостей системи персоніфікованого обліку ОСОБА_1 (номер облікової картки НОМЕР_4 ) внаслідок допущеної роботодавцем (страхувальником) помилки в ідентифікаційному номері позивача при подачі звітності за вказаний період.

За таких обставин період роботи позивача з 01.01.2004 року по 31.12.2005 року на Ізмаїльській міській санітарно-епідеміологічній станції () має бути внесений до відомостей про страховий стаж системи персоніфікованого обліку ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Враховуючи, що Ізмаїльській міській санітарно-епідеміологічній станції () на час розгляду справи припинив свою діяльність та правонаступників не визначено, підставою для внесення змін до відомостей про застраховану особу в реєстрі застрахованих осіб є рішення суду.

Таким чином, позовні вимоги про зобов`язання відповідача внести дані по внескам на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт НОМЕР_1 , виданий 20.07.1999 року Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до системи персоніфікованими обліку за періоди з 01.01.2004 року по 31.12.2004 року та з 01.01.2005 року по 31.12.2005 року включно - підлягає задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.242 КАСУ, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти Україн» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до квитанції №56 від 09.01.2020 року, позивачем при поданні даного адміністративного позову сплачений судовий збір в розмірі 840,80 грн. (а.с. 4)

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягають витрати зі сплати судового збору у сумі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 21, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області внести дані по внескам на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт НОМЕР_1 , виданий 20.07.1999 року Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до системи персоніфікованого обліку за періоди з 01.01.2004 року по 31.12.2004 року та з 01.01.2005 року по 31.12.2005 року включно.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області () за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.

Відповідно до ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.15.5 ч.І Перехідних положень КАС України апеляційна скарга подається до або через відповідні суди, а матеріали справи витребуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, 65012, м.Одеса, вул. Канатна, 83)

Суддя П.П. Марин

.