Справа № 558/102/20
Суддя: Олексюк А.О.
Дата ухвалення: 2020-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 558/102/20
номер провадження 2-а/558/3/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2020 року смт.Демидівка

Рівненської області

Демидівський районний суд Рівненської області

в складі:

суддя одноособово Олексюк а.О.,

секретар судових засідань Свереп`юк А.М.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження адміністратвину справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного Управління національної поліції у Волинській області (м.Луцьк, вул.Винниченка,11, Волинської області) та до поліцейського роти № 3 Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - Молочко Сергія Віталійовича (адреса: м.Луцьк, вул.Залізнична, 15 Волинської області) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного Управління національної поліції у Волинській області та поліцейського роти № 3 Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - Молочко Сергія Віталійовича, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 154971, винесеної 16.02.2020 року поліцейським роти № 3 Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Молочко С.В., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.ч.5,6 ст. 121 та ч.2 ст. 122 КУпАП, а провадження по справі закрити.

Під час розгляду справи позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та пояснив, що 16 лютого 2020 року о 17:50 год., коли він керував транспортним засобом ЗАЗ 110207, державний номерний знак НОМЕР_1 у м.Луцьку та рухався у напрямку смт.Демидівка Рівненської області, його було зупинено працівниками патрульної поліції з підстав того, що він користувався засобами зв`язку - мобільним телефоном.

Після зупинки транспортного засобу, поліцейським роти № 3 Молочко С.В. , відносно нього було винесено постанову про накладення стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ВР 3 154971.

У даній постанові вказано, що керуючи транспортним засобом позивач користувався засобами зв`язку, був непристебнутий пасом безпеки, керував транспортним засобам, в якого не достатньо освітлений номерний знак та не увімкнув аварійну сигналізацію під час зупинки. Таким чином, відповідач вважав, що позивачем було порушено ч.ч.5,6 ст. 121 та ч.2 ст. 122 КУпАП.

Позивач вказав, що на його транспортному засобі наявна підсвітка номерних знаків, яка була увімкнена, номерні знаки було добре видно, зупинено його було ще у світлу пору доби. Таким чином сама наявність даних фактів виключає твердження працівника поліції про керування траснпортним засобом з недостатньо освітленим номерним знаком.

Крім того, позивач категорично заперечив, що під час руху розмовляв по мобільному телефону. Працівнику поліції він показав на мобільному телефоні останні вхідні і вихідні виклики. На момент керування транспортним засобом таких дзінків зафіксовано на мобільному телефоні не було.

Щодо того, що позивач не був пристебнутий при зупинці ременем безпеки, то позивач пояснив, що під час керуванння транспортним засобом він був пристебнутий ременем безпеки, однак, коли зупинився на вимогу працівника поліції, то відстебнув ремінь безпеки, так як діставав документи.

Відносно того, що відразу не увімкнув аварійну сигналізацію, то позивач пояснив, що аварійку включив пізніше. Під час зупинки дійсно її не увімкнув, тому що вважає зупинку транспортного засобу безпричинною, оскільки підстав для цього не було.

Відносно інших порушень правил дорожнього руху, інспектором поліції при зупинці не було надано жодного доказу їх порушень, інспектор не з`ясував всіх обставин справи, а також не надав позивачу можливість продивитись відеозапис з його нагрудної камери.

Позивач вважає, що відповідачем поліцейським Молочко С.В. фактично не зафіксовано порушення позивачем правил дорожнього руху, яке б доводило його вину, також при розгляді справи не були досліджені інші докази по справі, не опитано свідків, які знаходилися в салоні автомобіля.

Позивач просить позовні вимоги задовольнити, скасувати постанову про притягнення до його адміністративної відповідальності, а провадження по справі закрити.

У подальшому позивач звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. /а.с.32/.

Відповідачі - Головне Управління національної поліції у Волинській області та поліцейський роти № 1 УПП у Волинській області - Молочко С.В. на розгляд справи не з`явились, хоча неодноразово були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи в суді, про що підтверджують повідомлення про вручення судових повісток /а.с.27, 28, 34/.

Представник відповідача поліцейського роти № 1 УПП у Волинській області ДПП - Молочко С.В. - Кондюк М.М. подала відзив на позовну заяву, вважає вимоги позивача безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. 16 лютого 2020 року відносно ОСОБА_1 поліцейським роти № 3 УПП у Волинській області ДПП Молочко С.В. було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правоорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 154971 від 16.02.2020 року за ч.6, 5 ст. 121 та ч.2 ст. 122 КУпАП. Підставою для винесеної постанови стало те, що 16.02.2020 року патрульним екіпажем в складі поліцейського роти № 3 УПП у Волинській області ДПП Молочка С.В., при здійсненні патрулювання території м.Луцька о 17 год. 53 хв. було виявлено факт порушення Правил дорожнього руху, а саме: в транспортному засобі ЗАЗ 110207 н.з. " НОМЕР_1 ", під час руху, не горіла одна з передбачених конструкцією з двох ламп освітлення номерного знаку, також водій, керуючи даним трансортним засобом по вул.Мамсурова,13 у м.Луцьку, під час руху т/з користувався засобом зв`язку, а саме розмовляв по мобільному телефону, тримаючи його в руці, до того ж водій даного транспортного засобу був непристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.9 "д", п.32, п.2.3 "б" ПДР України. Також після зупинки т/з на вимогу поліцейського, водій не увімкнув аварійну сигналізацію, що передбачено п.9.9 ПДР України. У зв`язку з виявленими порушеннями Правил дорожнього руху, поліцейським Молочко С.В., було прийнято рішення про розгляд справи про адміністративне правопорушення. Під час розгляду справи, водію було роз`яснено права особи, відповідно до ст. 63 Конституції України та положення ст. 268 КУпАП. ОСОБА_1 було визнано винним за вчинення скоєних ним адміністртивних правопорушень та накладено стягнення в розмірі 425 грн. Зі змістом постанови ОСОБА_1 був ознайомлений, копію її йому було вручено.

Представник відповідача звернулась також з заявою про розгляд справи за відсутності представника відповідача поліцейського роти №1 УПП у Волинській області ДПП Молочко С.В. по наявних матеріалах справи /а.с. 20-23/.

Заслухавши пояснення позивача, повно і всебічно дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази по справі за внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16 лютого 2020 року поліцейським роти № 3 УПП у Волинській області Молочком С.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 154971 за ч.ч.5, 6 ст. 121 та ч.2 ст. 122 КУпАП, згідно якої зазначається про те, що ОСОБА_1 16 лютого 2020 року о 17 год. 50 хв. в м.Луцьку, вул.Мамсурова, керуючи транспортним засобом ЗАЗ 110207, користувався засобами зв`язку; не пристебнутий ременем безпеки; на транспортному засобі недостатньо освітлювався номерний знак та під час зупинки на вимогу працівника поліції не увімкнув аварійну сигналізацію. Чим порушив п.п. 2.9 "д", п.32, п.2.3 "б" ПДР України /а.с.7, 33/.

Ч. 1 ст. 5 КАС України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

Згідно положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Пунктом 9 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засоби фото-, і кінозйомки, відеозапису.

Під час розляду справи в суді встановлено, що порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_2 було зафіксовано з нагрудного відеореєстратора поліцейського Молочка С.В .

Судом було проглянуто DVD диск "Verbatim", на якому міститься відеозапис з нагрудного відеореєстратора поліцейського Молочка С.В. , АА 00391 від 16.02.2020 р. щодо обставин вчинення гр. ОСОБА_3 адміністративних правопорушень за ч.ч.5,6 ст. 121, ч.2 ст. 122 КУпАП.

З проглянутого відеозапису події, що мала місце 16 лютого 2020 року в м.Луцьку о 17 год. 53 хв. за участю гр. ОСОБА_1 , судом встановлено, що працівником поліції Молочком С.В. було зупинено транспортний засіб, яким керував гр. ОСОБА_1 . На відео чітко видно номерний знак автомобіля, він був чистим, не забрудненим, добре підсвічувався, хоча одна із лампочок не горіла. Як пояснив ОСОБА_1 він згодом усунув цю несправність, під час руху по неякісних дорогах міг просто відійти контакт. Зупинений ОСОБА_1 був о 17 год. 43 хв. 09 с. 16 лютого 2020 року, на дворі було видно, погодні умови хороші. На відео видно, як ОСОБА_1 показує працівнику поліції свій мобільний телефон, на якому зафіксовано останній дзвінок о 15 год. 38 хв. і жодних дзвінків під час зупинки транспортного засобу не зафіксовано. З відеозапису події не вбачається, що ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом розмовляв по мобільному телефону. На відео видно, що ОСОБА_1 під час зупинки транспортного засобу , коли до нього підійшов поліцейський не був пристебнутий ременем безпеки. Однак, як стверджує сам ОСОБА_1 , під час руху транспортним засобом він був пристебнутий ременем безпеки, а коли його зупинили працівники поліції, то з моменту зупинки і до того моменту, коли працівник поліції підійшов до нього, ОСОБА_1 змушений був відстебнути ремінь безпеки, для того щоб пред`явити документи. ОСОБА_1 стверджує, що дані обставини могли підтвердити два свідки- пасажири , які сиділи в салоні автомобіля. Однак поліцейські ніяких пояснень у свідків не відбирали та нічого в них не запитували. Працівником поліції при винесенні постанови відносно ОСОБА_1 , останньому було роз`яснено права ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Також роз`яснено в чому полягала причина зупинки, які Правила дорожнього руху було порушено. Оголошено, хто розглядає та виносить постанову про накладення адміністратвиного стягнення, роз`яснено право та порядок її оскарження, тощо. З проглянутого відео вбачається, що ОСОБА_4 під час зупинки транспортного засобу на вимогу працівника поліції не включив аварійну сигналізацію. За дане правопорушення його дії кваліфіковано ч.2 ст. 122 КУпАП.

Таким чином представником відповідача - поліцейського роти № 1 УПП у Волинській області ДПП - Молочка С.В. - Кондюк М.М. долучено до відзиву, як доказ відеозапис події.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Разом з тим, з проглянутого відеозапису події, не вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом розмовляв по мобільному телефону, тримаючи його в руці , тобто порушив п.2.9 "д" Правил дорожнього руху, належними доказами це не підтверджено. На відео чітко видно, що ОСОБА_1 спростував дане порушення ще під час зупинки, показавши працівнику поліції, коли було здійсно останній дзвінок, а саме о 15.38 год.

Працівником поліції також не доведено того, що ОСОБА_1 був непристебнутий під час руху ременем безпеки, чим би порушив п.2.3. "б" ПДР України, відповідальність за що встановлена ч.5 ст. 121 КУпАП. Доказів цього не надано.

Відносно порушення вимог п.32 ПДР, відповідальність за яке передбачена ч.6 ст. 121 КУпАП, то суд дійшов до наступного висновку. Частиною 6 ст. 121 КУпАП пердбачено, що водій несе відповідальність за керування транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

З проглянутого відеозапису вбачається, що номерний знак на транспортному засобі, яким керував ОСОБА_1 , добре видно, він не забрудненний, символи номерного знаку видно, знак освітлений і має належний вигляд.

Щодо порушення вимог п.9.9. ПДР, а саме неувімкнення аварійної сигналізації, після зупинки транспортного засобу на вимогу поліцейського, за що ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню за ч.2 ст. 122 КУпАП за постановою поліцейського, то суд дійшов до наступного. Диспозицією ч.2 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність водія за…..порушення користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку…. . В диспозиції частини другої даної статті не передбачено відповідальності за порушення користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами після зупинки на вимогу працівника поліції.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення; відповідачем не доведено у передбаченому законом порядку правомірність винесення оскаржуваної постанови та наявності в діях ОСОБА_1 порушень, за які передбачена відповідальність ч. ч. 5,6 ст. 121 та ч.2 ст. 122 КУпАП.

У своїй позовній заяві позивач ОСОБА_1 посилався на Загальні положення Правил дорожнього руху, положення ст.ст. 245, 247, 251, 283, 286 КУпАП, які обґрунтовано підлягають застосуванню при вирішенні спору між сторонами.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням вказаних обставин справи та наведених правових норм, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача та наявність законних підстав для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття справи.

Керуючись ст. ст. 241-246, 255, 286 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного Управління національної поліції у Волинській області (м.Луцьк, вул.Винниченка,11, Волинської області) та до поліцейського роти № 3 Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - Молочко Сергія Віталійовича (адреса: м.Луцьк, вул.Залізнична, 15 Волинської області) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі - задовольнити.

Постанову серії ВР № 154971 від 16 лютого 2020 року про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) за ч.ч. 5,6 ст. 121 та ч.2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425,00 гривень скасувати, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.О.Олексюк

Повний текст рішення складено 27 березня 2020 року.