Справа № 640/1440/19
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2020-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

30 березня 2020 року

м. Київ

справа №640/1440/19

адміністративне провадження №К/9901/8187/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду Берназюка Я.О., Желєзного І.В. та Коваленко Н.В., перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Екологічні системи України»

на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 вересня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2020 року

за позовом Державної служби геології та надр України (відповідач за зустрічним позовом)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Екологічні системи України» (позивач за зустрічним позовом)

про припинення права користування надрами,

В С Т А Н О В И В:

19 березня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Екологічні системи України» (далі - ТОВ «Екологічні системи України», позивач) звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 вересня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2020 року.

Скаржником у касаційні скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, в обґрунтування якого скаржник зазначає, що оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції отримано 24 лютого 2020 року, що підтверджується копією конверту, яким вказане судове рішення було надіслано, доданою до касаційної скарги та роздруківкою з сайту Укрпошти.

Відповідно до частини другої статті 329 КАС України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Розглянувши клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження та враховуючи те, що скаржником надано докази, що підтверджують доводи вказаного клопотання, колегія суддів дійшла висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження та наявність підстав для його поновлення.

Як вбачається з оскаржуваних судових рішень та матеріалів касаційної скарги, предметом оскарження у даній справі є рішення судів попередніх інстанцій про припинення права користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами.

08 лютого 2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" від 15 січня 2020 року № 460-IX.

У зв`язку з цим, відповідно до частин першої та четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

В обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що рішення судів попередніх інстанцій, якими задоволено позовні вимоги Державної служби геології та надр України та відмовлено у задоволенні зустрічного позову ТОВ «Екологічні системи України» та, зокрема, припинено право користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами № 3480 від 21 січня 2009 року (далі - Дозвіл № 3480), наданого Товариству з обмеженою відповідальністю "Екологічні системи України", прийняті з порушенням судами норм матеріального та процесуального права.

Заявник, серед іншого, просить сформувати на підставі частини другої статті 19 Конституції України, статті 25 Кодексу України про надра (права користувачів надр охороняються законом і можуть бути обмежені лише у випадках, передбачених законодавством України), частини першої статті 26 Закону України «Про нафту і газ» (дія спеціального дозволу на користування нафтогазоносними надрами може бути тимчасово зупинена виключно за результатами проведення заходів державного геологічного контролю центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, безпосередньо або за поданням органів державного гірничо-технічного, екологічного і санітарного контролю та органів місцевого самоврядування), абзацу 7 частини сьомої статті 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» (дозвільний орган, що видав документ дозвільного характеру, може звернутися до адміністративного суду з позовом про застосування заходу реагування у виді анулювання документа дозвільного характеру, зокрема, у випадку здійснення суб`єктом господарювання певних дій щодо провадження господарської діяльності або видів господарської діяльності, на які отримано документ дозвільного характеру, з порушенням вимог законодавства, щодо яких дозвільний орган видавав припис про їх усунення із наданням достатнього часу для їх усунення) та пункту 23 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 615 від 30 травня 2011 року, позицію, згідно з якою відповідальність за порушення у сфері надрокористування настає у чітко визначених законом випадках, за наявності встановлених порушень, які відбулися з вини надрокористувача.

Додаткового скаржник вказує на невмотивованість оскаржуваних рішень судів в частині, що мають значення для вирішення справи в розрізі законодавчих гарантій права надрокористувачів, зокрема: права на позитивне вирішення клопотання про внесення Держгеонадра змін до Програми робіт з створення геологічних територій та об`єктів, що мають важливе наукове значення; права на дотримання Держгеонадра порядку застосування заходів до надрокористувачів у формі зупинення на підставі листа Державної фіскальної служби України дії спеціального дозволу, що передувало прийняттю позивачем рішення про ініціювання питання анулювання цього дозволу; права на достатній час для усунення порушень, які слугували підставою для зупинення дії спеціального дозволу; права на спростування виявлених Держгеонадра порушень, які стали підставою для зупинення дії спеціального дозволу, у процедурі планової або позапланової перевірки надрокористувача; права та фактичної можливості усунути порушень, які слугували підставою для зупинення дії спеціального дозволу, у період такої зупинки.

Крім того, вважаючи також немотивованими судові рішення у частині відмови у задоволенні зустрічного позову та такими, що винесені з порушенням частини шостої статті 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» (у разі якщо у встановлений законом строк суб`єкту господарювання не видано документ дозвільного характеру або не прийнято рішення про відмову у його видачі, через десять робочих днів з дня закінчення встановленого строку для видачі або відмови у видачі документа дозвільного характеру суб`єкт господарювання має право провадити певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності), скаржник робить висновок про безпідставне незастосування судами позиції Верховного Суду України, сформованої у постанові від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15, згідно з якою «спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення».

Враховуючи викладене, а також конституційні положення, згідно з якими ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним (частина четверта статті 41 Основного Закону України), яке охоплює собою і гарантії надрокористувачів у справах за позовами Держгеонадр про припинити право користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами, Суд здійснить касаційний перегляд рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27 березня 2019 року та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2019 року у зазначеній справі.

В межах такого перегляду Суд також перевірить і дотримання судами у цій справі позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 22 січня 2019 року у справі № 810/3865/17, згідно з якою, приймаючи рішення у справах щодо анулювання спеціального дозволу на користування надрами, судам необхідно перевіряти наявність/відсутність підстав для прийняття рішення про анулювання дозволу, наявність/відсутність фактів порушення надрокористувачем вимог законодавства у сфері надрокористування, які можуть бути підставою для прийняття рішення про анулювання дозволу.

При цьому Суд не вбачає підстав для запропонованого скаржником відступу від висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 19 березня 2019 року у справі № 806/1334/16, а саме: діяльність у сфері надрокористування безпосередньо пов`язана із конституційною нормою, якою встановлено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу (стаття 13 Конституції України), а тому вимоги до суб`єктів, які здійснюють діяльність у зазначених сферах, є суворішими порівняно із іншими видами діяльності.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження, відсутні.

Керуючись статтями 121, 248, 329, 334, 335, 338, 355, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Екологічні системи України» та поновити строк на касаційне оскарження у справі № 640/1440/19.

2. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Екологічні системи України» на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 вересня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2020 року за позовом Державної служби геології та надр України (відповідач за зустрічним позовом) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Екологічні системи України» (позивач за зустрічним позовом) про припинення права користування надрами.

3. Витребувати з Окружного адміністративного суду м. Києва справу № 640/1440/19.

4. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів (за їх наявності) разом з ухвалою про відкриття касаційного провадження.

5. Встановити для учасників справи строк до 20 квітня 2020 року для подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу (у формі, встановленій частинами першою та другою статті 338 КАС України з висловленням позиції стосовно кожної з підстав касаційного оскарження: неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права), доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

6. Роз`яснити учасникам справи, що у разі не виконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд, відповідно до статті 149 КАС України, може застосувати заходи процесуального примусу.

7. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

8. Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді Я.О. Берназюк

І.В. Желєзний

Н.В. Коваленко