Справа № 340/1663/19
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2020-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 березня 2020 року справа № 340/1663/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П. (доповідач),

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2019 року у справі № 340/1663/19 (суддя Пасічник Ю.П.) за адміністративним позовом Спільного підприємства - Товариство з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут" до Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Спільне підприємство - Товариство з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут" (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Кіровоградській області (далі - відповідач), в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 01.03.2019р.:

- №2, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 2 236 118 грн.;

- № про донарахування грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені у розмірі 3 395 385 грн., у тому числі за податковими зобов`язаннями - 2 209 078, 87 грн., штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 850 690, 40 грн. та пені - 335 316,02 грн.;

- № про донарахування грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені у розмірі 224 490,15 грн., у тому числі за податковими зобов`язаннями - 132 941,64 грн., штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 68 007,73 грн. та пені - 23 540,78 грн.;

- № 2 про донарахування податку на додану вартість на загальну суму 331 023 грн., у тому числі за податковими зобов`язаннями - 264 818 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 66 205 грн.;

- № 2 про донарахування штрафу на загальну суму 51 067 грн.;

- № 2 про нарахування штрафу на загальну суму 822 948,07 грн.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2019 року адміністративний позов задоволено частково:

визнано протиправним та скасоване податкове повідомлення-рішення від 01.03.2019р. № в частині визначення основного зобов`язання в розмірі 2 209 078, 87 грн., штрафних санкцій в розмірі 174 595,35 грн.;

- визнано протиправним та скасоване податкове повідомлення-рішення від 01.03.2019р. № в частині визначення основного зобов`язання в розмірі 132 941,64 грн., штрафних санкцій в розмірі 53 147,50 грн.;

- визнано протиправним та скасоване податкове повідомлення-рішення від 01.03.2019р. № 2;

- визнано протиправним та скасоване податкове повідомлення-рішення від 01.03.2019р. № 2.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на помилкове застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог.

Відповідач зазначає, що оскаржені рішення прийнято на підставі та у спосіб визначені Податковим кодексом України у зв`язку з порушеннями податкового законодавства, виявленими під час планової перевірки позивача.

Позивач рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог не оскаржив.

Представники сторін в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені у встановленому порядку.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося відповідно до ч.4 ст.229 КАС України.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до ч.1 ст.308 КАС України переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Посадовими особами відповідача було проведено планову документальну виїзну перевірку позивача з питань достовірності, правильності нарахування та своєчасності сплати податків та зборів, а також дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016р. по 30.09.2018р. та з питання правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014р. по 30.09.2018р., за результатами якої складено акт №1/11-28-14-12/31678853 від 09.01.2019р. (т.1а.с.24-64).

В ході перевірки виявлено порушення:

- пп. 134.1.1. п. 134.1 ст.134 ПКУ, положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 Витрати, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року №318 (далі - П(с)БО 16), в результаті чого зменшено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 3 квартали 2016 року в сумі 2 236 118 грн.;

- п.14.1.266 п.14.1. ст.14, п.187.1., п.187.7., п.187.10 ст.187, п.198.2., п.198.6 ст.198 ПКУ, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 264 818 грн., в тому числі: за березень 2016 року на суму ПДВ 50 231 грн.; за вересень 2016 року на суму ПДВ 83 грн.; за жовтень 2016 року на суму ПДВ 200 грн.; за вересень 2017 року на суму ПДВ 16 713 грн.; за листопад 2017 року на суму ПДВ 8 846 грн.; за липень 2018 року на суму ПДВ 8 985 грн.; за лютий 2018 року на суму ПДВ 23 280 грн.; за квітень 2018 року на суму ПДВ 156 840 грн.;

- пп.288.5.1. п.288.5. ст.288, п.289.1., п.289.2. ст.289 ПКУ, в результаті чого занижено орендну плату за земельні ділянки на загальну суму 18 372,49 грн., в тому числі за 2016 рік-18 372,49 грн.;

- п.1201.1. ст.120 ПКУ, платником порушено граничні строки реєстрації податкових накладних, передбачені ст.201 ПКУ, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунків коригування;

- п.1201.2. ст.120 ПКУ, встановлено відсутність реєстрації платником податків податкових накладних, виписаних на адресу контрагентів-покупців на загальну суму 306 401 грн., у тому числі сума ПДВ - 51067 грн.;

- абз.2 п.57.1. ст.57, пп.168.1.2, п.168.1.5 ст.168, п.176.2 а ст.176 ПКУ, в результаті чого не сплачено (перераховано) податок на доходи фізичних осіб в сумі 2 209 078,87 грн.;

- абз.2 п.57.1. ст.57, пп.1.4 п.16 прим.1 підрозділу 10 розділу XX, п.168.1.2, п.168.1.5. п.168.1. ст.168, п.176.2 а ст.176 ПКУ, в результаті чого не сплачено (перераховано) військового збору за період, що перевірявся в сумі 132 941,64 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 01.03.2019р.:

- №2, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 2 236 118 грн. (т.1а.с.69);

- № про донарахування грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, пені у розмірі 3 395 385 грн., у тому числі за податковими зобов`язаннями - 2 209 078, 87 грн., штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 850 690, 40 грн. та пені - 335 316,02 грн. (т.1а.с.65);

- № про донарахування грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, пені у розмірі 224 490,15 грн., у тому числі за податковими зобов`язаннями - 132 941,64 грн., штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 68 007,73 грн. та пені - 23 540,78 грн. (т.1а.с.67);

- № 2 про донарахування податку на додану вартість на загальну суму 331 023 грн., у тому числі за податковими зобов`язаннями - 264 818 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 66 205 грн. (т.1а.с.71);

- № 2 про донарахування штрафу на загальну суму 51 067 грн. (т.1а.с.70);

- № 2 про нарахування штрафу на загальну суму 822 948,07 грн. (т.1а.с.68).

Позивач, вважаючи протиправними податкові повідомлення-рішення відповідача, звернувся до суду з позовом про їх скасування.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не підтверджено належними доказами висновки, викладені в акті перевірки, що став підставою для прийняття оскаржених рішень.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Стосовно податкового повідомлення-рішення № .

Як вбачається з акту перевірки (т.1а.с.53), в ході її проведення встановлено, що станом на 30.09.2018р. згідно з даними головної книги, документів первинного бухгалтерського обліку підприємства та даними перевірки позивач має кредиторську заборгованість по податку на доходи фізичних осіб в сумі 2209078,87 грн.

Таким чином, за висновками перевірки в порушення абз. 2 п. 57.1. ст. 57, п.п. 168.1.2. п.п. 168.1.5. п. 1681. Ст. 168, п. 176.2 а ст.176 ПК України позивачем не сплачено (не перераховано) податок на доходи фізичних осіб із заробітної плати у строки встановлені згідно чинного законодавства за період що перевірявся в сумі 2209078,87 грн.

Крім того, у зв`язку з виявленим порушенням до позивача застосовано штрафні санкції на підставі п. 126.1. ст.126, п. 127.1. ст. 127 ПК України на суму 850 690, 40 грн. та нараховано пеню в розмірі 335 316,02 грн. на підставі п. 129.1, п. 129.4. ст. 129 ПК України, що підтверджується розрахунком штрафних санкцій (т.1а.с.66).

Відповідно до п. 54.1, п. 54.2 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою. Грошове зобов`язання щодо суми податкових зобов`язань з податку, що підлягає утриманню та сплаті (перерахуванню) до бюджету в разі нарахування/виплати доходу на користь платника податку - фізичної особи, вважається узгодженим податковим агентом або платником податку, який отримує доходи не від податкового агента, в момент виникнення податкового зобов`язання, який визначається за календарною датою, встановленою розділом IV цього Кодексу для граничного строку сплати податку до відповідного бюджету.

Згідно з пп. 68.1.5 п. 168.1 ст. 168 ПК України якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Як встановлено в ході проведення перевірки позивача згідно з даними головної книги, документів первинного бухгалтерського обліку підприємства, позивачем самостійно визначено суму податкового зобов`язання в розмірі 2209078,87 грн., яке було несплаченим на час проведення перевірки.

Вищевказане не заперечується позивачем, що вказує на узгодженість податкового зобов`язання.

Враховуючи вищевикладене, наявність узгодженої суми, яка не сплачена податковим агентом вказує на відсутність підстав для її збільшення фактично вдвічі шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення відповідно до підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України.

Таким чином, у відповідача були відсутні правові підстави визначати позивачеві податкове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 2 209 078, 87 грн. шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення.

Стосовно нарахування сум штрафних санкцій та пені.

Згідно п.п. 126.1 ст. 126 ПК України у разі, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов`язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Положення ст. 126 Податкового кодексу України щодо застосування штрафної санкції застосовується у випадку, коли має місце несвоєчасність сплати платником податків узгодженої суми грошового зобов`язання. При цьому розмір такої санкції прямо залежить від часу затримки такої сплати.

Тобто, у разі, якщо платник податків не сплачує суми самостійно визначеного грошового зобов`язання протягом строків, передбачених Податковим кодексом України, такий платник податків притягується до відповідальності відповідно до ст. 126 Податкового кодексу України.

Таким чином, нарахування позивачеві штрафних санкцій на підставі п.п. 126.1 ст. 126 ПК України в розмірі 174595,35 грн. є правомірним (т.1а.с.66).

В той же час, п. 127.1 ст. 127 ПК України передбачено, що не нарахування і неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом. До або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягне за собою накладення штрафу у розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1096 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Положення ст. 127 ПК України встановлюється як міра відповідальності, яка покладається на платника податків, в тому числі і на податкового агента, саме за несплату (неперерахування) податків, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, при чому відповідність розміру штрафних санкцій за вчинення такого порушення визначається (обчислюється) не з часу затримки такої несплати, як передбачено статтею 126 ПК, а з кількості разів допущених таких порушень протягом певного періоду часу. Тобто склад порушення передбачає, що нарахування, сплата чи утримання податку не відбулися до чи на момент виплати доходу.

Таким чином, нарахування позивачеві штрафних санкцій на підставі п.п. 127.1 ст. 127 ПК України в розмірі 676095,05 грн. є протиправним (т.1а.с.66).

Стосовно нарахування пені в розмірі 335 316,02 грн. на підставі п.129.1, 129.4 ст. 129 ПК України.

Відповідно до. п.п. 129.1.3. п. 129.1 ст. 129 ПК України нарахування пені розпочинається - при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів (270 календарних днів у разі здійснення платником податків самостійного коригування відповідно до підпункту 39.5.4 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу), наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

Згідно п.п.129.3.1. п. 129.3. ст. 129 ПК України нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.

Як встановлено було судом, позивач станом на час проведення перевірки мав самостійно визначене грошове зобов`язання зі сплати податку з доходів фізичних осіб, яке становило 2209078,87 грн. та є непогашеним, а отже на вказану заборгованість має нараховуватись пеня в порядку визначеному ст. 129 ПК України.

Таким чином, розмір пені, який згідно розрахунку штрафних санкцій складав 335316,02 грн., є правомірним (т.1а.с.66).

В даному випадку податкове повідомлення-рішення від 01.03.2019р. № підлягало скасуванню в частині визначення основного зобов`язання в розмірі 2 209 078, 87 грн., штрафних санкцій в розмірі 174 595,35 грн.

Стосовно повідомлення-рішення № .

Як вбачається з акту перевірки позивача (т.1а.с.58) в ході її проведення встановлено, що станом на 30.09.2018р. згідно з даними головної книги, документів первинного бухгалтерського обліку підприємства та даними перевірки позивач має кредиторську заборгованість по військовому збору в сумі 132941,64 грн.

Таким чином, за висновками перевірки в порушення абз. 2 п. 57.1. ст. 57, п.п.14 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ, п.п. 168.1.2. п.п. 168.1.5. п. 1681 ст. 168, п. 176.2 а ст.176 ПК України позивачем не сплачено (не перераховано) військовий збір у строки, встановлені згідно чинного законодавства, за період, що перевірявся в сумі 132941,64 грн.

Крім того, у зв`язку з виявленим порушенням до позивача застосовано штрафні санкції на підставі п. 126.1. ст.126, п. 127.1. ст. 127 ПК України на суму 68007,73 грн. та нараховано пеню в розмірі 23540,78 грн. на підставі п. 129.1, п. 129.4. ст. 129 ПК України, що підтверджується розрахунком штрафних санкцій (т.1а.с.66).

Відповідно до п. 54.1, п. 54.2 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою. Грошове зобов`язання щодо суми податкових зобов`язань з податку, що підлягає утриманню та сплаті (перерахуванню) до бюджету в разі нарахування/виплати доходу на користь платника податку - фізичної особи, вважається узгодженим податковим агентом або платником податку, який отримує доходи не від податкового агента, в момент виникнення податкового зобов`язання, який визначається за календарною датою, встановленою розділом IV цього Кодексу для граничного строку сплати податку до відповідного бюджету.

Згідно з пп. 68.1.5 п. 168.1 ст. 168 ПК України якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Як встановлено в ході проведення перевірки за даними головної книги, документів первинного бухгалтерського обліку підприємства, позивачем самостійно визначено суму податкового зобов`язання з військового збору в розмірі 132941,64 грн., яке було несплаченим на час проведення перевірки.

Вищевказане не заперечується позивачем, що вказує на узгодженість податкового зобов`язання.

Враховуючи вищевикладене, наявність узгодженої суми, яка не сплачена податковим агентом вказує на відсутність підстав для її збільшення фактично вдвічі шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення відповідно до підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України.

Таким чином, у відповідача були відсутні правові підстави визначати позивачеві податкове зобов`язання з військового збору в розмірі 132941,64 грн. шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення.

Стосовно сум штрафних санкцій та пені.

Згідно п.п. 126.1 ст. 126 ПК України у разі, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов`язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Положення ст. 126 Податкового кодексу України щодо застосування штрафної санкції застосовується у випадку, коли має місце несвоєчасність сплати платником податків узгодженої суми грошового зобов`язання. При цьому розмір такої санкції прямо залежить від часу затримки такої сплати.

Тобто, у разі, якщо платник податків не сплачує суми самостійно визначеного грошового зобов`язання протягом строків, передбачених Податковим кодексом України, такий платник податків притягується до відповідальності відповідно до ст. 126 Податкового кодексу України.

Таким чином, нарахування позивачеві штрафних санкцій на підставі п.п. 126.1 ст. 126 ПК України в розмірі 14860,23 грн. є правомірним (т.1а.с.66).

В той же час, п. 127.1 ст. 127 ПК України передбачено, що не нарахування і неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом. До або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягне за собою накладення штрафу у розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1096 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Положення ст. 127 ПК України встановлюється як міра відповідальності, яка покладається на платника податків, в тому числі і на податкового агента, саме за несплату (неперерахування) податків, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, при чому відповідність розміру штрафних санкцій за вчинення такого порушення визначається (обчислюється) не з часу затримки такої несплати, як передбачено статтею 126 ПК, а з кількості разів допущених таких порушень протягом певного періоду часу. Тобто склад порушення передбачає, що нарахування, сплата чи утримання податку не відбулися до чи на момент виплати доходу.

Таким чином, нарахування позивачеві штрафних санкцій на підставі п.п. 127.1 ст. 127 ПК України в розмірі 53147,50 грн. є протиправним (т.1а.с.66).

Стосовно нарахування пені в розмірі 23540,78 грн. на підставі п.129.1, 129.4 ст. 129 ПК України суд зазначає.

Відповідно до. п.п. 129.1.3. п. 129.1 ст. 129 ПК України нарахування пені розпочинається - при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів (270 календарних днів у разі здійснення платником податків самостійного коригування відповідно до підпункту 39.5.4 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу), наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

Згідно п.п.129.3.1. п. 129.3. ст. 129 ПК України нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.

Позивач станом на час проведення перевірки мав самостійно визначене грошове зобов`язання з військового збору, яке становило 132941,64 грн., а отже, на вказану заборгованість має нараховуватись пеня в порядку визначеному ст. 129 ПК України, яка згідно розрахунку штрафних санкцій склала 23540,78 грн. (т.1а.с.66),

Враховуючи вищевикладене податкове повідомлення-рішення № від 01.03.2019р. підлягає визнанню протиправним та скасуванню в частині визначення основного зобов`язання в розмірі 132941,64 грн., штрафних санкцій в розмірі 53147,50 грн.

Стосовно податкового повідомлення-рішення № 2.

В ході перевірки позивача встановлено порушення положень п.14.1.266 п.14.1. ст.14, п.187.1., п.187.7., п.187.10 ст.187, п.198.2., п.198.6 ст.198 ПКУ.

За висновками відповідача в період, що перевірявся позивачем задекларовано податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету в сумі 5765918 грн.

Перевіркою повноти визначення, нарахування та сплати податку на додану вартість встановлено заниження податку на додану вартість на загальну суму 264 818 грн., в тому числі:

- березень 2016 року на суму ПДВ 50 231 грн.;

- вересень 2016 року на суму ПДВ 83 грн.;

- жовтень 2016 року на суму ПДВ 200 грн.;

- вересень 2017 року на суму ПДВ 16713 грн.;

- листопад 2017 року на суму ПДВ 8846 грн.;

- липень 2018 року на суму ПДВ 8985 грн.;

- лютий 2018 року на суму ПДВ 23280 грн.;

- квітень 2018 року на суму ПДВ 156 840 грн.

Згідно акту перевірки висновки відповідача ґрунтуються на тому, що протягом перевіреного періоду позивачем занижено податкові зобов`язання з ПДВ (т.1а.с.34-37) та завищено податковий кредит (т.1а.с.38).

Суд зазначає про безпідставність таких висновків, зважаючи на наявні у справі письмові докази.

Щодо заниження суми ПДВ за березень 2016р. на суму 50231 грн.

Проводкою Кт 6415 Дт 84 відображено у бухгалтерському обліку донарахування ПДВ у сумі 1020 грн. згідно податкового повідомлення-рішення Світловодської ОДПІ від 29.02.2016 року № (т.1а.с.219,220).

Проводкою Кт 6415 Дт 84 відображено у бухгалтерському обліку заборгованість з ПДВ на суму 49 285,41 за результатом проведеної звірки з податковим органом щодо наявності заборгованості по ПДВ (основного платежу, штрафів та донарахованої пені) (т.1а.с.221).

Щодо заниження суми ПДВ за вересень 2017р. на суму 16713 грн.

Проводкою Кт 6415 Дт 84 відображено у бухгалтерському обліку донарахування ПДВ у сумі 16713 грн. згідно податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Кіровоградській області від 20.09.2016 року №, що підтверджується бухгалтерською довідкою № 58 від 30.09.2017 року (т.1а.с.223,224,226).

Щодо заниження сум ПДВ в сумі 23280 грн. за лютий 2018р. та 29840 грн. за квітень 2018р.

Згідно оборотно-сальдової відомості за лютий 2018р. по рахунку 48 вбачається:

- надходження на оплату пільг населенню у розмірі 502 175, 93 грн. Дані надходження були перераховані двома платежами: 149 645,75 грн. та 352 465,18 грн. Відповідно у Єдиному реєстрі податкових накладних були зареєстровані податкові накладні, що підтверджується квитанціями про реєстрацію податкової накладної на суму 149 645,75 грн., що була зареєстрована під № від 27.02.2018 року, та на суму 352 465,18 грн., що була зареєстрована під № від 14.03.2018 року (т.1а.с.227-229);

- надходження на оплату субсидій населенню у розмірі 17 120 111,79 грн. Дані надходження були перераховані трьома платежами: 42 211,62 грн., 5 948 322,23 грн. та 11 129 642,83 грн. Відповідно у Єдиному реєстрі податкових накладних були зареєстровані податкові накладні, що підтверджується квитанціями про реєстрацію податкової накладної на суму 42 211, 62 грн., що була зареєстрована під № від 27.02.2018 року, на суму 5 948 322, 34 грн., що була зареєстрована під № від 01.03.2018 року та на суму 11 129 642,83 грн., що була зареєстрована під № НОМЕР_1 від 15.03.2018 року(т.1а.с.227,230-232).

Згідно оборотно-сальдової відомості за квітень 2018р. по рахунку 48 вбачається:

- надходження на оплату пільг населенню у розмірі 551 382,72 грн. Відповідно у Єдиному реєстрі податкових накладних була зареєстрована податкова накладна, що підтверджується квитанцією про реєстрацію податкової накладної на суму 551 382,72 грн., що була зареєстрована під № від 14.05.2018 року (т.1а.с.227,234);

- надходження на оплату субсидій населенню у розмірі 11 269 213,26 грн. Відповідно у Єдиному реєстрі податкових накладних була зареєстрована податкова накладна, що підтверджується квитанцією про реєстрацію податкової накладної на суму 11 269 213,26 грн., що була зареєстрована під № від 14.05.2018 року (т.1а.с.227).

Висновки щодо заниження податкового зобов`язання з ПДВ за вересень 2016 року на суму ПДВ 83 грн., за жовтень 2016 року на суму ПДВ 200 грн., за листопад 2017 року на суму ПДВ 8846 грн., липень 2018 року на суму ПДВ 8985 грн. ґрунтуються на тому, що позивачем безпідставно віднесено до складу податкового кредиту суми ПДВ по взаємовідносинам з ФОП ОСОБА_1 (ПДВ 8985 грн.), ДП Кіровоградський ЕТЦ (ПДВ 8846 грн.), ПРАТ Кіровоградобленерго (ПДВ 83 грн., ПДВ 200 грн.).

Щодо взаємовідносин з ФОП ОСОБА_1 та ДП Кіровоградський ЕТЦ висновки ґрунтуються на тому, що співставлення бухгалтерського рахунку 631 Розрахунки з постачальниками та підрядниками, а саме кредиторської заборгованості станом на 30.09.2018р., даних податкової декларації з ПДВ та даних ІС Податковий блок Система автоматизованого співставлення податкових зобов`язань і податкового кредиту в розрізі контрагента встановлено завищення задекларованих суб`єктом господарювання показників у рядку 10 Декларації Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) з метою їх використання виключно у межах господарської діяльності платника на загальну суму ПДВ 18114,08 грн.

З матеріалів справи вбачається, що 10.01.2017р. між позивачем та ФОП ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу нафтопродуктів (т.1а.с.235,236).

На виконання умов договору ФОП ОСОБА_1 поставлено позивачеві нафтопродукти, що підтверджується накладною №12 від 05.07.2018р. (т.1а.с.240).

ФОП ОСОБА_1 виписано позивачеві податкову накладну №3 від 05.07.2018р. (т.1а.с.241).

Факт проведення господарської операції позивача з ФОП ОСОБА_1 підтверджується роздруківкою оборотно-сальдової відомості по рахунку 631 за липень-вересень 2018р. (т.1а.с.242).

05.05.2016р. та 12.04.2017р. між позивачем та державним підприємством Кіровоградський експертно-технічний центр Держпраці було укладено договори про виконання робіт з технічного діагностування котлів №6-05-0751-011 та №7-04-0996-011 відповідно (т.1а.с.244,245).

Факт виконання робіт підтверджується актами здачі-прийняття робіт (т.1а.с.245, т.2а.с.3-6).

Державним підприємством Кіровоградський експертно-технічний центр Держпраці виписано позивачеві податкові накладні №425 від 30.11.2017р., № 424 від 30.11.2017р., №441 від 3.08.2017р., №307 від 31.10.2017р. (т.1а.с.246,247, т.2а.с.1,2).

Факт проведення господарських операцій позивача з державним підприємством Кіровоградський експертно-технічний центр Держпраці підтверджується роздруківкою оборотно-сальдової відомості по рахунку 631 за 01.09.2016р. по 31.12.2016р. та за листопад 2017р. по січень 2018р. (т.1а.с.248-250, т.2а.с.7-10).

Таким чином, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено факт господарських взаємовідносин з ФОП ОСОБА_1 , ДП Кіровоградський ЕТЦ, а тому висновки відповідача щодо безпідставності віднесення до складу податкового кредиту сум ПДВ 8985 грн. за липень 2018 року та листопад 2017 року 8846 грн. є такими, що спростовані.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про протиправність прийнятого податкового повідомлення-рішення № 2 від 01.03.2019р. та необхідності його скасування.

Стосовно повідомлення-рішення № 2.

Згідно пункту 3.1.2.4. акту перевірки (т.1а.с.43) посадовими особами відповідача зроблено висновок, що на порушення п. 201.10. ст. 201 ПК України встановлено відсутність реєстрації платником податку податкових накладних виписаних на адресу контрагентів-покупців на загальну суму 306401 грн., в тому числі сума ПДВ 51067 грн.

На підставі вказаних висновків відповідачем складено податкове повідомлення-рішення форми ПН яким до позивача застосовано штрафну санкцію в розмірі 51067 грн., в якості підстави для застосування штрафної санкції вказано виявлення помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкових накладних, при тому, що в акті перевірки вказано порушення у вигляді відсутності реєстрації платником податку податкових накладних (т.1а.с.70).

Пунктом 201.1. ст. 201 ПК України встановлено обов`язок платника податку скласти податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В разі невиконання вказаного обов`язку настає відповідальність передбачена п. 120-1.2. ст. 120-1 ПК України у вигляді накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено.

Підпунктами а-й п. 201.1. ст. 201 ПК України встановлено обов`язок платника податку зазначати у податковій накладній в окремих рядках обов`язкові реквізити.

В разі невиконання вказаного обов`язку настає відповідальність передбачена п. 120-1.3. ст. 120-1 ПК України у вигляді накладення на платника податку - продавця штрафу в розмірі 170 гривень та зобов`язання виправити такі помилки.

Невиконання податкового повідомлення-рішення контролюючого органу з попередженням про необхідність виправлення платником податків-продавцем зазначених в абзаці першому цього пункту помилок протягом 10 календарних днів, наступних за днем його отримання, - тягне за собою накладення на такого платника податку штрафу в розмірі:

- 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в такій податковій накладній, - у разі невиправлення помилок протягом 15 календарних днів;

- 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в такій податковій накладній, - у разі невиправлення помилок у строк від 16 до 30 календарних днів;

- 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в такій податковій накладній, - у разі невиправлення помилок у строк від 31 до 60 календарних днів;

- 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в такій податковій накладній, - у разі невиправлення помилок у строк від 61 до 90 календарних днів;

- 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в такій податковій накладній, - у разі невиправлення помилок у строк від 91 до 120 календарних днів;

- 60 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в такій податковій накладній, - у разі невиправлення помилок у строк від 121 до 150 календарних днів;

- 70 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в такій податковій накладній, - у разі невиправлення помилок у строк від 151 до 180 календарних днів;

- 100 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в такій податковій накладній, - у разі невиправлення помилок після спливу 181 календарного дня.

Як встановлено судом першої інстанції, підставою для застосування штрафної санкції згідно податкового повідомлення-рішення № 2 вказано виявлення помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкових накладних, тобто для нарахування санкцій за невиконання вказаного обов`язку підлягає застосуванню п. 120-1.3. ст. 120-1 ПК України.

За змістом положень п. 120-1.3. ст. 120-1 ПК України обов`язковою умовою для застосування відповідальності за вказаною нормою є: проведення перевірки за заявою покупця та направлення продавцю податкового повідомлення-рішення про сплату штрафу в розмірі 170 грн. з попередженням про необхідність виправлення платником податків продавцем помилок у заповнення податкової накладної.

В даному випадку відповідач, вказуючи у податковому повідомленні-рішенні № 2, як підставу для застосування штрафу, помилки при зазначенні обов`язкових реквізитів податкових накладних, не надав будь-яких доказів про направлення позивачеві податкового повідомлення-рішення про сплату штрафу в розмірі 170 грн. з попередженням про необхідність виправлення ним помилок у заповненій податковій накладній.

Крім того, відповідальність за вказане порушення настає в разі виявлення порушення за результатами перевірки, проведеної за заявою покупця, в даному випадку щодо позивача була проведена планова документальна виїзна перевірка, що також свідчить про протиправність прийнятого податкового повідомлення-рішення № 2.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про протиправність прийнятого податкового повідомлення-рішення № 2 від 01.03.2019р. та необхідності його скасування.

Оскільки висновки контролюючого органу щодо виявлених порушень з боку позивача вимог податкового законодавства спростовано, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність скасування оскаржених податкових повідомлень-рішень в частині.

Доводи, наведені у апеляційній скарзі відповідача, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, порушень з боку суду норм матеріального чи процесуального права не встановлено, а тому рішення суду першої інстанції у даній справі слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2019 року у справі № 340/1663/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак