Справа № 160/13513/19
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2020-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ніколайчук С.В.,
секретаря судового засідання Федуркіної А.В.,
позивача не зявився,
відповідача не зявився,
28 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у якій позивач просить:
- визнати протиправними дії головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області при проведенні розрахунку пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01.01.2012 по 31.12.2017, передбаченої законодавством для осіб з інвалідністю внаслідок війни, а також при проведенні перерахунку пенсії з 01.01.2018 щодо зменшення до 60-ти відсотків розміру доплат, передбачених законодавством для учасників бойових дій, та для осіб з інвалідністю внаслідок війни.
- зобов`язати головне Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести з 01.01.2012 по 31.12.2017 перерахунок пенсії ОСОБА_1 із сто відсотковим врахуванням та виплатою доплат, передбачених законодавством для учасників бойових дій. а саме: підвищення пенсії в розмірі 25-ти відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого частиною 4 статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" №3551-ХІІ від 22.10.1993, цільової грошової допомоги на прожиття учаснику бойових дій у розмірі 40 гривень, передбаченої Законом України "Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни" №1603-ІУ від 16.03.2004, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії; провести з 01.01.2018 перерахунок пенсії ОСОБА_1 із сто відсотковим врахуванням доплат, передбачених законодавством для осіб з інвалідністю внаслідок війни III групи, а саме: збільшення на 25 відсотків основного розміру пенсії, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення» №1381 від 28.12.2011; підвищення пенсії в розмірі 40 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого частиною 4 статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" №3551-XII від 22.10.1993; цільової грошової допомоги на прожиття інваліду III групи у розмірі 50 гривень, передбаченої Законом України "Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни" №1603-ІУ від 16.03.2004 і виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за весь порушений період.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачем, при проведенні розрахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2012 р. по 31.12.2017 р., передбаченої законодавством для осіб з інвалідністю внаслідок війни та при проведенні перерахунку пенсії з 01.01.2018 р., протиправно зменшено до 60% розмір доплат, передбачених законодавством для учасників бойових дій та для осіб з інвалідністю внаслідок війни. Вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки обмеження розміру таких доплат суперечить нормам законодавства, якими такі пенсійні виплати встановлені.
У зв`язку з цим, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом та просить позовні вимоги задоволити в повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.01.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.02.2020 року провадження у справі здійснюється за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 28.02.2020 року о 13:10 год.
На виконання вимог ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 січня 2020 року на адресу суду від відповідача 05 лютого 2020 року засобами електронного зв`язку та 10 лютого 2020 року засобами поштового зв`язку надійшов відзив на позовну заяву.
В наданому до суду відзиві відповідачем зазначено, що головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснюється виплата позивачу у належному розмірі пенсійного забезпечення, як особі з інвалідністю внаслідок війни ІІІ групи та вказує про ненадання позивачем доказів підтвердження статусу учасника бойових дій. Також зазначає, що механізм виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників регулюється Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 845 від 03.08.2011, відповідно до якого Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не має відкритих рахунків в органах Державної казначейської служби для здійснення відповідних видатків.
З урахуванням наведеного, головне управління пенсійного фонду України у задоволенні позовних вимог просило відмовити.
25 лютого 2020 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій підтримано позицію, викладену у позовній заяві.
Позивач у судове засідання, призначене на 20 березня 2020 року, не з`явився, заявивши клопотання про розгляд справи без його участі, просив позов задоволити.
Представник відповідача, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання, призначене на 20 березня 2020 року, не з`явився, про причини неприбуття суд не повідомив.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб №2262-ХІ, з доплатами передбаченими законодавством, як особі з інвалідністю внаслідок війни.
Позивач у період з 06.05.1982 року по 03.11.1983 рік проходив військову службу та приймав участь у бойових діях у державі Афганістан, що підтверджено довідкою №152 від 05.12.2019 року, виданою військовим комісаром Верхньодніпровського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на підставі військового квитка серії НОМЕР_2 .
На підставі ст. 7 ЗУ «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» обласною МСЕК №5 ОСОБА_1 було встановлено третю групу інвалідності з причини поранення, контузія хвороба у зв`язку з прийняттям участі у бойових діях на території інших держав.
Відповідно до пенсійного посвідчення, виданого на ім`я позивача серії НОМЕР_3 від 10.04.2012 року з терміном дії до 31.10.2013 року та серії ААІ №708628 від 22.11.2016 року з терміном дії «довічно», зазначено вид пенсії: по інвалідності 3 група інвалід війни.
14.03.1996 року Верхньодніпровським РВК було видано ОСОБА_1 безтермінове посвідчення серії НОМЕР_4 , пред`явник якого має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.
06.10.2016 року управлінням праці та соціального захисту населення м. Верхньодніпровська позивачу видано посвідчення серії НОМЕР_5 , пред`явник якого є інвалідом 3 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасники бойових дій на території інших країн - військовослужбовці Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР (включаючи військових та технічних спеціалістів і радників), працівники відповідних категорій, які за рішенням Уряду колишнього Союзу РСР проходили службу, працювали чи перебували у відрядженні в державах, де в цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (флотів).
Перелік держав, зазначених у цьому пункті, періоди бойових дій у них та категорії працівників визначаються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до Переліку і періодів бойових дій на їх території, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1994 р. № 63 зазначено країну Афганістан та період бойових дій - квітень 1978 р. - грудень 1989 р.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлено, що до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання інших обов`язків військової служби, пов`язаних з перебуванням на фронті в інші періоди, з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (Кам`янське об`єднане) було встановлено станом на 01.01.2012 пенсію у розмірі 2 818,46 грн. розрахунок якої складався з наступного:
- загальний процент розрахункової пенсії від заробітку - 60;
- коефіцієнт підвищення основного розміру пенсії - 1;
- підвищення інваліду армії, прирівняного до інваліда війни 3 групи (2 категорії) - 246,60;
- збільшення ст. 21 ЗВС - 504,37;
- цільова доплата (709) - 50,00.
Після здійснення відповідачем перерахунків та розмірів виплат пенсії, станом на 01.12.2019 року позивачу встановлено розмір пенсії з надбавками 6 173,20 грн, а саме:
-% для обчислення пенсії по інвалідності - 60;
- основний розмір пенсії від середнього заробітку (ЗВС) - 4 505,44;
- цільова допомога інвалідам війни ІІІ-Ї групи - 50,00;
- підвищення інвалідам війни 3 групи (1 кат.) (30% від 1 638 грн.) - 491,40;
- збільшення ст. 21 ЗВС Пост. №1381 п. 1 - 1 126,36;
Не погоджуючись з даним розрахунком та призначеної пенсії з 01.01.2012 року, позивач звертався до Відповідача з заявами від 12.03.2019 року та від 09.04.2019 року про здійснення перерахунку у відповідності до чинного законодавства належної йому до виплати пенсії із здійсненням виплати всіх сум, які були неврахованої до пенсії за весь такий період, тобто з 01.01.2012 року.
Відповідач у своїх листах №1847/Б-09 від 21.03.2019 р., №191/Б-05 від 03.04.2019 р., №2913/Б-09 від 24.04.2019 р., №675/Б-05 від 23.07.2019 р. фактично відмовив ОСОБА_1 у здійсненні такого перерахунку, застосувавши відносно позивача інший принцип обчислення пенсії.
Вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.
Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними (частини перша і друга даної статті).
Приписами частини 3 статті 46 Конституції України передбачено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Закон України Про пенсійне забезпечення гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-XII від 09.04.1992 (далі Закон №2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Згідно з ч. 3 ст. 51 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Відповідно до частини 4 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551-ХІІ від 22.10.1993 учасникам бойових дій пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються в розмірі 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.
Приписами статті 1 Закону України "Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни" №1603-ГУ від 16.03.2004 встановлено Кабінету Міністрів України, починаючи з 1 травня 2004 року, передбачати щомісячну виплату цільової грошової допомоги на прожиття: інвалідам війни І групи у розмірі 70 гривень; інвалідам війни II та III груп у розмірі 50 гривень, учасникам бойових дій у розмірі 40 гривень, незалежно від розміру пенсій та надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги та пенсії за особливі заслуги перед Україною.
Виплата цільової грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів, з яких виплачується пенсія (стаття 2 Закону України "Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни").
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 за №1381 "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" установлено, що розміри пенсій інвалідам війни, обчислені відповідно до статті 27 та частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", статей 13 і 21 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", збільшуються на 25 відсотків.
Збільшення розмірів пенсій здійснюється без урахування передбачених законодавством надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, сум індексації та інших доплат до пенсії.
Стаття 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" встановлює пільги інвалідам війни. Так, згідно частини 4 коментованої статті інвалідам війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються: інвалідам І групи - у розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, II групи - 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, III групи - 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.
Суд зазначає, що наведені норми матеріального права є спеціальними, не скасовані, їх положення не визнані у встановленому порядку неконституційними і є чинними на час виникнення спірних правовідносин, а тому підлягають обов`язковому застосуванню органами Пенсійного фонду України.
Згідно частини 4 статті 63 Закону "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Відповідно п.1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №45 від 13.02.2008, пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 4 цього Порядку передбачено, що перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Постановою Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" №704 від 30.08.2017 р. затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1 та схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14. Вказана постанова набрала чинності 1 березня 2018 року.
Відповідно п.1 постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" №103 від 21.02.2018 (далі також - Постанова №103), передбачено перерахування пенсій, призначених згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 1 березня 2018р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".
Згідно з пунктом 2 цієї Постанови виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018р. у таких розмірах: з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків; з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків; з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.
З викладеного вбачається, що Постановою №103 врегульовано строки виплати пенсій, а не порядок проведення перерахунку. При цьому врегульовано виплату тільки перерахованих відповідно до пункту 1 цієї Постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством).
В той же час даною Постановою не передбачено виплату з 01.01.2018 року підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законами, у розмірі 50% з 01.01.2018 по 31.12.2018, з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року. Оскільки пункт 2 постанови КМУ №103 визначає порядок виплати перерахованих підвищених пенсій у розмірі 50% з 01.01.2018 по 31.12.2018, 75% - з 01.01.2019 по 31.12.2019, 100% - з січня 2020 за виключенням підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом.
Даний пункт постанови Кабінету Міністрів України №103 містить застереження щодо виплати перерахованих видів підвищень, а саме: стосовно підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом.
У зв`язку з цим суд також зазначає, що питання строків виплати доплат до пенсії за результатами проведеного перерахунку, тобто частини пенсії особи, а також розмірів такої доплати не охоплюються поняттям "порядок проведення перерахунку пенсії".
Враховуючи вищезазначене, суд робить висновок про протиправність дій відповідача щодо проведення розрахунку пенсії з 01.01.2012 року по 31.12.2017 рік, а також перерахунку пенсії позивачу з 01 січня 2018 року зі зменшенням до 60 відсотків розміру підвищень, передбачених законом для учасників бойових дій та учасників АТО, та передбачених законом для осіб з інвалідністю внаслідок війни, зобов`язання відповідача провести з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року перерахунок пенсії Позивача з сто відсотковим врахуванням та виплатою доплат: цільової грошової допомоги на прожиття учаснику бойових дій у розмірі 40 гривень, передбаченої Законом України "Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни", підвищення пенсії в розмірі 25 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність встановлене ч. 4 ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; та з 01 січня 2019 року із сто відсотковим врахуванням доплат, передбачених законодавством для осіб з інвалідністю внаслідок війни III групи, а саме: збільшення на 25 відсотків основного розміру пенсії, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 року № 1381 "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення"; підвищення пенсії в розмірі 40 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлене ч. 4 ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; цільової грошової допомоги на прожиття інваліду III групи у розмірі 50 гривень, передбаченої Законом України "Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни", з виплатою різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії.
Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ст.ст.8, 9 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом, а розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За змістом частин 4 статті 9 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; з`ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів. Суд зробив висновок, що поданих сторонами доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Враховуючи викладене, суд вважає, що позов слід задоволити.
З приводу розподілу судових витрат суд зазначає, що позивачем за подання до суду адміністративного позову немайнового характеру сплачено судовий збір в розмірі 768,40 гривень, на підтвердження чого в матеріалах справи міститься квитанція (заява на перерахування готівки) АТ «Укрсиббанк» № 91 від 24.12.2019 року.
Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 768,40 грн підлягає стягненню на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними дії головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області при проведенні розрахунку пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01.01.2012 р. по 31.12.2017 р., передбаченої законодавством для осіб з інвалідністю внаслідок війни, а також при проведенні перерахунку пенсії з 01.01.2018 р. щодо зменшення до 60-ти відсотків розміру доплат, передбачених законодавством для учасників бойових дій та для осіб з інвалідністю внаслідок війни.
Зобов`язати головне Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести з 01.01.2012 р. по 31.12.2017 р. перерахунок пенсії ОСОБА_1 із сто відсотковим врахуванням та виплатою доплат, передбачених законодавством для учасників бойових дій. а саме: підвищення пенсії в розмірі 25-ти відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого частиною 4 статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" №3551-ХІІ від 22.10.1993 р., цільової грошової допомоги на прожиття учаснику бойових дій у розмірі 40 гривень, передбаченої Законом України "Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни" №1603-ІУ від 16.03.2004, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії; провести з 01.01.2018 перерахунок пенсії ОСОБА_1 із сто відсотковим врахуванням доплат, передбачених законодавством для осіб з інвалідністю внаслідок війни III групи, а саме: збільшення на 25 відсотків основного розміру пенсії, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення» №1381 від 28.12.2011 р.; підвищення пенсії в розмірі 40 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого частиною 4 статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" №3551-XII від 22.10.1993 р.; цільової грошової допомоги на прожиття інваліду III групи у розмірі 50 гривень, передбаченої Законом України "Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни" №1603-ІУ від 16.03.2004 р. та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за весь порушений період.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 30 березня 2020 року.

Суддя С.В. Ніколайчук