Справа № 163/1387/19
Суддя: Чишій С. С.
Дата ухвалення: 2020-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 163/1387/19
Провадження № 2-а/163/7/20
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2020 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Чишія С.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці Держмитслужби про визнання протиправною і скасування постанови у справі про порушення митних правил,

в с т а н о в и в :

У позовній заяві представник позивача просить визнати протиправною і скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 4007/20500/18 від 26.09.2018 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ст.485 МК України з накладенням стягнення у вигляді штрафу.

Вимоги обґрунтовує відсутністю доказів про наявність у ОСОБА_1 умислу на ухилення від сплати обов`язкових платежів. При митному оформленні автомобіля позивач діяв добросовісно, без жодного умислу на заявлення неправдивих відомостей щодо транспортного засобу і заниження його митної вартості. До митного оформлення пред`явив виключно ті документи, які були йому передані і на даний час ніким не скасовані і не визнані недійсними. Відповідачем неправомірно надано перевагу документам та відомостям, які отримані від литовських митних органів, над документами, які були подані при проведенні митних процедур. Крім цього, відповідачем не відібрано пояснень у всіх осіб, які фігурують по справі, не витребувано документів у юридичних осіб, які причетні до справи. Зазначених обставин відповідач не перевірив і не з`ясував, чим допустив необ`єктивність та упередженість під час провадження у справі і її розгляду.

На позовну заяву представник відповідача подав відзив, у якому вказав на доведеність вини позивача у вчиненні порушення митних правил отриманими в порядку ст.352 МК України від литовських митних органів документами, які в розумінні ст.495 МК України є належними і допустимими доказами. Кваліфікація дій позивача зроблена з урахуванням того, що він є відповідальною за фінансове врегулювання особою. Семенченко С.М., оформляючи на себе експортну декларацію у Литовській Республіці, був зобов`язаний завершити режим експорту і для підтвердження цього зобов`язався надати відправнику, компанії UAB "Gelgotos Transportas", копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на території України. Така копія була додана і до документів, отриманих від митних органів Литовської Республіки. Повірений ОСОБА_2 під час ввезення автомобіля "Рено Меган Сценік" на митну територію України особисто подавав рахунок-фактуру із зазначеною ціною транспортного засобу 3500 євро, що підтверджується попереднім повідомленням №UA205090/2017/042199 від 02.10.2017 року. Литовська експортна декларація датована 29.09.2017 року. Факт обізнаності позивача з попереднім повідомлення доводиться митною декларацією типу ІМ40ДЕ № UA205090/2017/042439 від 03.10.2017 року, яка містить посилання на попереднє повідомлення. Тому вважає, що такі обставини достатньо свідчать про обізнаність позивача з дійсною вартістю автомобіля, яка є значно вищою.

Сторони в судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце судового розгляду, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, про причини неявки суд не повідомили та будь-яких заяв чи клопотань з приводу процедури розгляду справи не подали.

З огляду на викладене суд розглянув справу в порядку письмового провадження відповідно до ч.9 ст.205, ч.3 ст.268 КАС України, оскільки не вбачає перешкод для такого розгляду.

Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини.

Митне оформлення легкового автомобіля "Рено Меган Сценік", ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , здійснене 03.10.2017 року посадовою особою митного поста "Луцьк" Волинської митниці ДФС за поданою декларантом (митним брокером) ПП "Логістикброк" ОСОБА_3 митною декларацією типу ІМ40ДЕ № UA205090/2017/042439.

Згідно рахунку-фактури № 2017-02250 від 29.09.2017 року вартість транспортного засобу становить 3500 євро, його продавцем виступала компанія UAB "Gelgotos Transportas", отримувачем ОСОБА_4 .

За митне оформлення цього автомобіля при його митній вартості у 128 530,81 гривень було нараховано та сплачено 46 782,57 гривні митних платежів.

Державною фіскальною службою України отримано запит литовських митних органів від 01.02.2018 року про підтвердження факту ввезення на митну територію України та митного оформлення транспортних засобів, серед яких також "Рено Меган Сценік", ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

27.06.2018 року документи литовських митних органів ДФС України надіслало Волинській митниці ДФС для проведення перевірки.

Згідно експортної митної декларації Литовської Республіки MRN № 17LTKR1000EK080D91 автомобіль "Рено Меган Сценік" був проданий компанією UAB "Gelgotos Transportas" громадянину ОСОБА_5 за ціною 7018 євро.

Відповідно до прибуткового касового ордеру серії АА № 100017371 від 02.10.2017 ОСОБА_6 здійснив оплату в користь UAB "Gelgotos Transportas" 7275 євро.

З огляду на вартість транспортного засобу, заявлену і прийняту під час митного оформлення та вказану в литовській експортній митній декларації, різниця розміру митних платежів становить 29 169,54 гривень, що визначено службовою запискою УАМП Волинської митниці.

27.07.2018 року інспектор Волинської митниці ДФС склав щодо ОСОБА_1 протокол про порушення митних правил № 4007/20500/18 за ознаками ст.485 МК України. В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 через декларанта ОСОБА_3 під час митного оформлення автомобіля "Рено Меган Сценік" вчинив дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати в повному обсязі митних платежів в сумі 29 169,54 гривень, тобто заявив в митній декларації неправдиві відомості необхідні для визначення митної вартості самого товару, та надав з цією метою органу доходів і зборів документи, що містять такі відомості.

26.09.2018 року в.о. начальника Волинської митниці ДФС Шелігацький Є.С. виніс оскаржувану постанову, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України, відповідно до змісту протоколу № 4007/20500/18 і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, що становить 87 508,62 гривень.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України під час розгляду оскаржуваної постанови суд має з`ясувати, чи прийнята вона на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Крім цього, в рішенні "Надточій проти України" Європейський Суд з прав людини у справі зазначив, що "положення Митного кодексу безпосередньо поширюються на всіх громадян, які перетинають кордон та регулюють їх поведінку шляхом застосування стягнень (штраф та конфіскація), які є як покаранням, так і стримуванням від порушення. Таким чином, митні правопорушення, які розглядаються, мають ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції".

Згідно з рішенням Європейського Суду з прав людини у справі "Авшар проти Туреччини" в оцінці доказів Суд встановив стандарт доказування "поза розумним сумнівом". Таке доказування передбачає співіснування досить вагомих, чітких та узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій факту, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Отже, в справі про порушення митних правил винуватість особи має бути також доведена поза розумним сумнівом.

Статтею 485 МК України передбачена адміністративна відповідальність за дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Зі змісту даної статті випливає, що в діях винної особи має міститись прямий умисел як форма вини та особлива мета ухилення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру.

В той же час закон відносить до предмета доказування визначення розміру митних платежів, від сплати яких має намір ухилитись винна особа. Визначення такого розміру має істотне значення і з огляду на санкцію ст.485 МК України, яка визначена в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Згідно з ч.1 ст.295 МК України митні платежі нараховуються декларантом або іншими особами, на яких покладено обов`язок із сплати митних платежів, самостійно, крім випадків, якщо обов`язок щодо нарахування митних платежів відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України та інших законів України покладається на органи доходів і зборів.

Митне оформлення транспортного засобу передбачає сплату акцизного податку, що справляється з огляду на об`єм циліндрів двигуна (ст.215 ПК України), а також ввізного мита і податку на додану вартість, що обраховуються, в тому числі, з митної вартості транспортного засобу (Закон України "Про митний тариф", розділ V ПК України).

Згідно із п.1 ч.1 ст.50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.55 МК України встановлено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.351 МК України орган доходів і зборів має право провести документальну невиїзну перевірку в порядку передбаченому ч.ч.3-9 цієї ж ст.351 МК України з використанням передбачених п.5 ст.352 МК України отриманих від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України …, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення.

Відповідно до ч.11 ст.354 МК України рішення про визначення грошових зобов`язань підприємства, що перевірялося, приймається керівником органу доходів і зборів або особою, яка виконує його обов`язки, з урахуванням результатів розгляду заперечень підприємства (у разі їх наявності).

По справі встановлено, що митне оформлення транспортного засобу проведено відповідно до декларації ІМ40ДЕ № UA205090/2017/042439, в якій митна вартість автомобіля визначена за 6 (резервним) методом.

Таке митне оформлення, в тому числі, визначення митної вартості, нарахування і сплата митних платежів, завершене, його результати не оспорені у встановленому порядку і не скасовані.

В досліджуваній справі про порушення митних правил розмір митних платежів встановлено службовою запискою управлінням адміністрування митних платежів Волинської митниці на підставі документів, що були отримані від литовських митних органів.

Досліджені матеріали справи про порушення митних правил свідчать, що рішення про коригування митної вартості в порядку ст.55 МК України митницею не виносилось, а невиїзна документальна перевірка в порядку ст.ст.351-354 МК України не проводилась.

Інших, передбачені законом, доказів щодо належного розміру митних платежів матеріали справи не містять.

Ні чинним Митним кодексом України, ні іншими законодавчими та підзаконними нормативними актами не передбачено право підрозділу органу доходів і зборів визначати розмір митних платежів у спосіб, відмінний від передбачений вищенаведеними положеннями Митного кодексу України.

Через це суд вважає визначення розміру митних платежів підрозділом митниці без винесення рішення про коригування митної вартості або за результатами документальної невиїзної перевірки незаконним, оскільки воно не відповідає положенням ст.ст.55, 295, 351-354 МК України.

З огляду на такі міркування службова записка підрозділу митниці може використовуватись для службових цілей, однак не відповідає ознакам допустимого доказу в справі про порушення митних правил.

Крім цього, з досліджених матеріалів справи встановлено, що підставою для складання протоколу про порушення митних правил та головним доказом для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за передбачене ст.485 МК України правопорушення були одержані від литовських митних органів експортна митна декларація MRN № 17LTKR1000EK080D91 та прибутковий касовий ордер серії АА № 100017371 від 02.10.2017 року.

Між відомостями цієї експортної декларації і наданими для митного оформлення транспортного засобу на території України документами дійсно є невідповідності щодо вартості транспортного засобу. Однак сама по собі експортна декларація доводить лише факт початку процедури оформлення експорту транспортного засобу із Європейського Союзу в Литовській Республіці.

Покупцем товару в декларації зазначений ОСОБА_1 однак доказів того, що він мав причетність до оформлення цієї декларації, при розгляді протоколу і винесені оскаржуваної постанови не здобуто. Експортна декларація № 17LTKR1000EK080D91 для митного оформлення литовським митним органам надавалась експортером, тобто компанією UAB "Gelgotos Transportas", яка виступала і декларантом.

Як вбачається із інформації з мережі Інтернет-сайту щодо стану експортних MRN (для міжнародних перевезень), митна декларація № 17LTKR1000EK080D91 перебуває у стані підтвердження експорту.

Прибутковий касовий ордер серії АА № 100017371 від 02.10.2017 року не містить жодних відомостей, які свідчили б про оплату коштів компанії UAB "Gelgotos Transportas" саме за купівлю автомобіля "Рено Меган Сценік", вартість якого згідно експортної декларації 7018 євро, чи причетність ОСОБА_1 до такої оплати. Даний косовий ордер лише підтверджує здійснення ОСОБА_7 оплати в розмір 7275 євро в користь UAB "Gelgotos Transportas".

З митної декларації типу ІМ40ДЕ № UA205090/2017/042439 вбачається, що одержувачем товару був ОСОБА_2 , уповноважений позивачем на підставі доручення від 29.09.2017 року. Цим дорученням позивач уповноважив ОСОБА_2 на вчинення ним законних дій щодо представництва його інтересів під час купівлі автомобіля та здійснення, в тому числі, митного оформлення. Доказів протиправної змови повіреного та позивача на неправомірне зменшення розміру митних платежів при винесені оскаржуваної постанови та вході розгляду даної справи не встановлено.

Крім цього, відповідно ж до положень ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, через що за обставинами справи надання доручення не може братись до уваги як визначальний доказ винуватості особи, що безпосередньо вчиняла дії з подання транспортного засобу до митного контролю.

Митне оформлення транспортного засобу та його декларування здійснював декларант (митний брокер) ПП "Логістикброк" ОСОБА_3 , який в ході здійснення провадження та розгляду протоколу № 4007/20500/18 опитаний про обставини декларування і надання йому відповідних документів не був.

До того ж матеріали справи не містять жодної інформації про повноваження ОСОБА_3 щодо здійснення декларування транспортного засобу в інтересах ОСОБА_1 .

Зазначені у відзиві доводи представника відповідача щодо обізнаності позивача з попереднім повідомленням № UA205090/2017/042199 від 02.10.2017 року та отримана від митних органів Литовської Республіки копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на території України не доводять протиправних дій позивача і, в той же час, не спростовують факту придбання автомобіля за ціною, яка була вказана при його митному оформленні.

Волинська митниця ДФС, взявши до уваги єдиним і беззаперечним доказом документи литовських митних органів, не перевірила обставин завершення експорту товару; для усунення всякого роду сумнівів не вчинила запиту компанії, яка фігурує відправниками товару по литовських документах та документах, поданих до митного оформлення декларантом ОСОБА_3 ; не опитала ОСОБА_2 , уповноваженого позивачем на підставі довіреності.

З наведених міркувань суд вважає, що самі по собі документи митних органів Литовської Республіки не є виключними, беззаперечними і визначальними доказами винуватості ОСОБА_1 у порушенні митних правил та не доводять наявності у його діях умислу на неправомірне звільнення від сплати митних платежів в повному обсязі шляхом надання неправдивих відомостей щодо вартості товару. Такі документи лише свідчать, що литовська компанія UAB "Gelgotos Transportas" задекларувала, але не здійснила експорт транспортного засобу з ЄС.

В оскаржуваній постанові посадова особа митниці жодним чином не обумовила підстав надання переваги в доказовій силі документам Литовської Республіки, аніж тим, що подані до митного оформлення на Волинській митниці ДФС.

Через такі обставини суд вважає встановленим факт неповноти і необ`єктивності провадження в справі про порушення митних правил, що свідчить про порушення принципу доведення винуватості "поза розумним сумнівом" і дає підстави для скасування оскаржуваної постанови відповідно до п.2 ч.1 ст.531 МК України.

У зв`язку з цим та відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України позов підлягає повному задоволенню.

Керуючись ст.ст.242-247, 286 КАС України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити повністю.

Постанову в.о. начальника Волинської митниці ДФС Шелігацького Євгенія Сергійовича від 26.09.2018 року в справі про порушення митних правил № 4007/20500/18 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст.485 МК України з накладенням стягнення у вигляді штрафу визнати протиправною і скасувати.

Провадження в справі за протоколом про порушення митних правил № 4007/20500/18 закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його складення через Любомльський районний суд.

Ім`я позивача ОСОБА_4 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_2 .

Найменування відповідача Волинська митниця Держмитслужби; місце знаходження: вулиця Призалізнична 13, село Римачі Любомльського району Волинської області; .

Головуючий: суддя С.С.Чишій