Справа № 755/19978/19
Суддя: Чех Н. А.
Дата ухвалення: 2020-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Чех Н.А.,

за участі секретаря судового засідання - Кузьменко А.М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора УПП у Житомирській області сержанта поліції Макарчук Романа Петровича, третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови та визнання дій протиправними, -

установив:

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Свої вимоги обґрунтував тим, що 02.12.2019 року відповідачем винесено постанову серії ЕАК № 1816404 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. Відповідно до змісту постанови, він перевищив встановлено швидкість на 73 км/год. Постанова є незаконною оскільки словосполучення «на місці вчинення правопорушення» та «за місцем його вчинення» не є тотожними та мають різне цільове спрямування, у зв`язку з чим постанова мала бути винесена за місцем знаходження управління поліції. Не було надано можливості скористуватись його правами. Незаконним є і використання приладу TruCam, так як він відсутній у переліку затверджених технічних приладів, він не був належним чином повірений, відсутня пломба або повірочне тавро, що свідчить про те, що він не є належним доказом. Крім того, дорожній знак 3.29 (50 км/год.), як і знаки, що йому передують (70 км/год. та 90 км/год.), який встановлений на даній ділянці дороги, встановлено без відповідних додаткових знаків, що суперечить п. 12.10 Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні позивач підтримав викладені в позові обставини, позовні вимоги, просив їх задовольнити. Додатково пояснив, що знак обмеження швидкості не мав додаткових знаків, що є порушенням, у зв`язку з чим притягнення до адміністративної відповідальності неможливе. Не був складений протокол. Вважав, що відповідачем порушено ст. 268 КУпАП. Зазначив, що він рухався зі швидкістю 123 км/год.

До суду відповідач не з`явився, подав відзив на позовну заяву, де просив відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи до суду не з`явився, надіслав письмові пояснення з проханням відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, відносно ОСОБА_1 було винесено постанову Серії ЕАк № 1816404 від 02.12.2019 року про адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Згідно наведеної постанови, ОСОБА_1 02.12.2019 року о 14.03 години, 105 км, керуючи автомобілем «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_1 , перевищив швидкість в зоні дії дорожнього знаку 3.29 (50 км/год., на 73 км/год., тобто рухався зі швидкістю 123 км/год, швидкість вимірювалась приладом TruCam 000521) чим порушив п. 12.9.б ПДР.

Відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 510,00 грн.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту», а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Із наданих відповідачем доказів установлено, що ОСОБА_1 на автодорозі М-06 Київ-Чоп в зоні дії дорожнього знаку про обмеження швидкості 50 км/год. рухався зі швидкістю 123 км/год., чим порушив п. 12.9. б Правил дорожнього руху України (перевищення швидкості на 73 км/год).

Згідно п. 12.9 б Правил дорожнього руху України водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Дорожній знак - 3.29 встановлює обмеження максимальної швидкості, та забороняє рух зі швидкістю, що перевищує зазначену на знакові.

Установлено, що позивач в зоні дії знаку 3.29 - 50 км/год (цифра 50 у червоному колі) рухався зі швидкістю 123 км/год. Дану обставину підтвердив і сам позивач.

Частиною 3 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено (далі - КупАП), що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно статті 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами внутрішніх справ, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Відповідно до статті 222 КУпАП, органи внутрішніх справ (Національна поліція) розглядають, зокрема, справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, зокрема, за статтею 132-1 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 258 КУпАП передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно статей 276, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Таким чином, з врахуванням наведених вище норм законодавства, суд приходить до висновку, що інспектором поліції не порушено порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача за статтею 122 частиною 3 КУпАП.

Відповідно до статті 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Встановлено, що оскаржена постанова відповідає всім передбаченим вищевказаною статтею вимогам.

Згідно статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оскаржена позивачем постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена в межах повноважень, у визначений законодавством спосіб та з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення. Адміністративне стягнення на позивача накладено в межах санкції частини 3 статті 122 КУпАП.

Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку про законність постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Посилання позивача на п. 12.10 ПДР є безпідставним, враховуючи встановлені в суді обставини та факти.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 5, 7-9, 72-79, 90, 241, 242, 243, 246, 286 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора УПП у Житомирській області сержанта поліції Макарчук Романа Петровича, третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови та визнання дій протиправними - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення - 24.03.2020 року.

Суддя: