Справа № 420/3453/19
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2020-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

31 березня 2020 року

м. Київ

справа № 420/3453/19

адміністративне провадження № К/9901/1657/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Яковенка М. М.,

суддів: Дашутіна І. В., Шишова О. О.,

розглянувши у письмовому провадженні у касаційній інстанції адміністративну справу № 420/3453/19

за позовом кандидата юридичних наук, доцента, доцента кафедри кримінального права Національного університету «Одеська юридична академія» ОСОБА_1 до ректора Національного університету «Одеська юридична академія» Загороднього Віктора Євстафійовича про визнання протиправною бездіяльності,

за касаційною скаргою кандидата юридичних наук, доцента, доцента кафедри кримінального права Національного університету «Одеська юридична академія» ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Ю. В. Харченко) від 30 вересня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду (колегія у складі суддів: Л. П. Шеметенко, Л. В. Стас, І. О. Турецька) від 24 грудня 2019 року,

УСТАНОВИВ:

І. РУХ СПРАВИ

1. В червні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до ректора Національного університету «Одеська юридична академія» Загороднього Віктора Євстафійовича, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 09 вересня 2019 року, просила визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо:

- не включення її до Плану проходження стажування професорсько-викладацького складу кафедри кримінального права Національного університету «Одеська юридична академія» на 2018-2019 р.р., затвердженого ректором Національного університету «Одеська юридична академія» Загороднім В. Є. 03 вересня 2018 року;

- не включення її до наказу ректора Національного університету «Одеська юридична академія» Загороднього В. Є. «Про підвищення кваліфікації» від 06 березня 2019 року № 361-6;

- не направлення її на підвищення кваліфікації/стажування на кафедру кримінального права, процесу і криміналістики Міжнародного гуманітарного університету з 18 березня 2019 року по 14 квітня 2019 року;

- не виконання приписів Міністерства освіти і науки України (лист Міністерства освіти і науки України № 3/144-19 від 02 травня 2019р.) щодо повідомлення ОСОБА_2 про результати розгляду звернення від 04 березня 2018 року щодо забезпечення включення її до поточного плану-графіку підвищення кваліфікації викладачами кафедри кримінального права Національного університету «Одеська юридична академія», та направлення її на підвищення кваліфікації/стажування на кафедру кримінального права, процесу і криміналістики Міжнародного гуманітарного університету з 18 березня 2019 року по 14 квітня 2019 року.

2. Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року, залишеною без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року, задоволено клопотання представника відповідача, закрито провадження у справі та роз`яснено позивачеві, що даний спір має вирішуватись за правилами цивільного процесуального законодавства.

3. Закриваючи провадження по справі на підставі пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суди попередніх інстанцій посилалися на те, що даний спір не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, у зв`язку з тим, що відповідач у справі не є суб`єктом владних повноважень у розумінні положень Кодексу адміністративного судочинства України, не є органом управління освітою, та не здійснює функцій суб`єкта владних повноважень у сфері управлінської діяльності, а позовні вимоги спрямовані на захист суб`єктивного права позивача у сфері приватно-правових договірних відносин, які виникли між вищим навчальним закладом та працівником, який виконує свої посадові обов`язки на підставі трудового договору.

4. Не погоджуючись з рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій, 13 січня 2020 року позивач звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року та передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

5. Після усунення недоліків, ухвалою Верховного Суду від 03 лютого 2020 року відкрито касаційне провадження за скаргою кандидата юридичних наук, доцента, доцента кафедри кримінального права Національного університету «Одеська юридична академія» ОСОБА_1 та установлено десятиденний строк з моменту отримання копії зазначеної ухвали для подачі відзиву на касаційну скаргу.

6. 24 лютого 2020 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому відповідач, посилаючись на те, що вимоги касаційної скарги є необґрунтованими та не можуть бути задоволені, просить в задоволенні касаційної скарги відмовити, а рішення суду першої та апеляційної інстанцій залишити без змін.

7. 25 лютого 2020 року до Верховного Суду від позивача надійшла відповідь на відзив на касаційну скаргу разом з клопотанням про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, яка мотивована тим, що дана справа містить виключну правову проблему, стосується предметної юрисдикції адміністративних судів, тому вважає, що її передача на розгляд Великої Палати Верховного Суду необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики.

8. Ухвалою Верховного Суду від 26 березня 2020 року закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження.

ІІ. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

9. Скаржник у касаційній скарзі не погоджується з висновками суду першої та апеляційної інстанцій, вважає їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки судами в оскаржуваних судових рішеннях неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних рішень у справі.

10. Позивач у касаційній скарзі зазначає, що суди дійшли помилкового висновку щодо розгляду даного спору за правилами цивільного процесуального законодавства. Також скаржник посилається на те, що виниклі між сторонами правовідносини не мають приватно-правового характеру, а є публічно-правовим спором, з огляду на те, що однією із сторін вказаного спору є суб`єкт, який здійснює публічно-владні управлінські функції; правовідносини, які виникли між сторонами пов`язані з управлінською діяльністю відповідача, зокрема, із невиконанням ним публічно-владних управлінських функцій, які були йому делеговано.

11. Позивач вважає, що питання, пов`язані із підвищенням кваліфікації та стажуванням є невід`ємною складовою освітнього процесу як публічно-правової мети функціонування Національного університету «Одеська юридична академія», і що ректор вказаного університету, як представник даного вищого навчального закладу, не виконав у цій сфері свої прямі функціональні обов`язки.

12. Такі позиції заявлені скаржником також при апеляційному перегляді рішення суду першої інстанції.

ІІІ. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

13. Колегія суддів Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді при розгляді матеріалів справи встановила, що скаржник оскаржує рішення суду першої та апеляційної інстанцій з мотивів порушення судами правил предметної юрисдикції.

14. Відповідно до частини шостої статті 346 КАС України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції, крім випадків, якщо:

учасник справи, який оскаржує судове рішення, брав участь у розгляді справи в судах першої чи апеляційної інстанції і не заявляв про порушення правил предметної юрисдикції;

учасник справи, який оскаржує судове рішення, не обґрунтував порушення судом правил предметної юрисдикції наявністю судових рішень Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду у справі з подібною підставою та предметом позову у подібних правовідносинах;

Велика Палата Верховного Суду вже викладала у своїй постанові висновок щодо питання предметної юрисдикції спору у подібних правовідносинах.

15. Колегія суддів звертає увагу, що позивач наполягав на розгляді цієї справи в порядку адміністративного судочинства у судах першої і апеляційної інстанцій, при цьому, суди попередніх інстанцій посилаються на наявність рішення суду касаційної інстанції, проте Велика Палата Верховного Суду не викладала у своїй постанові висновок щодо питання предметної юрисдикції спору у подібних правовідносинах.

16. Згідно з статті 347 КАС України питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.

17. Про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із викладенням мотивів необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у рішенні, визначеному в частинах першої-четвертої статті 346 цього Кодексу, або із обґрунтуванням підстав, визначених у частини п`ятій або шостій статті 346 цього Кодексу.

18. За таких обставин та враховуючи, що скаржник оскаржує рішення судів попередніх інстанцій з підстав порушення правил предметної юрисдикції, що відповідно до частини 6 статті 346 КАС України є підставою передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді дійшла висновку про наявність підстав для передачі справи № 420/3453/19 на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Керуючись статтями 248, 346, 347 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Клопотання кандидата юридичних наук, доцента, доцента кафедри кримінального права Національного університету «Одеська юридична академія» ОСОБА_1 про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду задовольнити.

Справу № 420/3453/19 за позовом кандидата юридичних наук, доцента, доцента кафедри кримінального права Національного університету «Одеська юридична академія» ОСОБА_1 до ректора Національного університету «Одеська юридична академія» Загороднього Віктора Євстафійовича про визнання протиправною бездіяльності, передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. М. Яковенко

Судді І. В. Дашутін

О. О. Шишов