Справа № 260/258/20
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2020-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 березня 2020 року м. Ужгород№ 260/258/20
Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Плеханова З.Б. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДФС у Закарпатській області (вул. Волошина, буд. 52,м.Ужгород, Закарпатська область,88000) про визнання протиправною та скасування вимоги

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Закарпатській області, яким просить:

1.Відкрити провадження по справі.

2.Розглянути справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

3.Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області від 07 листопада 2018 року про сплату ОСОБА_2 боргу з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 15819,54 грн.

02 березня 2020 року на адресу Закарпатського окружного адміністративного суду від представника позивача надійшло клопотання про поновлення строку звернення до суду , як такий, що пропущений з поважних причин та зазначено, що відповідач просив залишити позов без розгляду.

З даного приводу суд констатує, що відповідачем не було заявлялося клопотання про залишення позову без розгляду, а питання строку звернення позивача до суду з даним позовом уже вирішено судом на стадії відкриття провадження у справі, а саме в ухвалі про відкриття провадження в адміністративній справі зазначено, що позов подано у строк, установлений законом. Відтак вищевказане клопотання не підлягає розгляду.

1.Позиції сторін.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Головним управлінням ДФС у Закарпатській області прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) за № Ф-2930-50 від 07 листопада 2018 року у зв`язку з наявною заборгованістю зі сплати єдиного внеску, штрафів, пені станом на 31.10.2018 року. З вказаною вимогою позивач не погоджується, оскільки відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, позивач не являється фізичною особою-підприємцем, підприємницької діяльності не здійснював, працівників не наймав, доходів від такої діяльності не отримував.

Крім того зазначає, що ОСОБА_1 правом на добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, згідно із Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» не користувалася, договорів про добровільну участь не укладала. Відтак, застрахованою особою, зазначеною в ч.1 ст. 12 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - не являється. Позивач не подавав заяви про взяття на облік платника єдиного внеску за формою № 1-ЄСВ. ОСОБА_1 не надсилалось (не вручалось) повідомлення про взяття його на облік за формою № 2-ЄСВ.

Отже, зазначає, що ОСОБА_1 не являється платником єдиного внеску в розумінні Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а тому у Позивача відсутня недоїмка зі сплати єдиного внеску. Відтак, передбачене абз.4 ч.4 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» зобов`язання протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею є помилковим.

На підставі вищенаведеного ОСОБА_1 просить скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) і задовольнити позовну заяву.

13 лютого 2020 року на адресу суду надійшов відзив представника відповідача про заперечення щодо позову, де зокрема, зазначає, що станом на 31.10.2018 за Позивачем рахувалась заборгованість по платежу 70 040000 «Для фізичних осіб-підприємців, у т.ч. тих, які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність» у розмірі 15819,54 грн. Позивач перебуває на обліку в контролюючому органі, як фізична особа- підприємець з 21.02.1994 (що є датою державної реєстрації Позивача), та відповідно як платник єдиного соціального внеску, про що свідчать дані податкового обліку реєстрів, що відображені у єдиній інформаційній системі контролюючого органу, дані якої відображаються на підставі інформаційної взаємодії із Єдиним державним реєстром (ст.13 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань»). Відтак, відповідно до ч.1ст. 4 Закону «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» Позивач є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, оскільки рахується на обліку в податковому органі як фізична особа-підприємець. Головне управління ДФС у Закарпатській області, виносячи вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-2930-50 від 07 листопада 2018 року діяло у межах закону, тому дана вимога є законною та не підлягає скасуванню. З огляду на вищевикладене, ГУ ДФС у Закарпатській області просить суд вважати позов безпідставним та прийняти рішення, яким відмовити Позивачу у задоволенні позову повністю.

Представник позивача у судове засідання не зявився, Однак 17.03.2020 року до Закарпатського окружного адміністративного суду надійшло клопотання від представника позивача про розгляд справи у його відсутності за наявними в матеріалах справи у звязку із введенням карантинних заходів.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак 17.03.2020 року до Закарпатського окружного адміністративного суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у звязку із введенням карантинних заходів.

Суд звертає увагу, що в даній справі відкрито спрощене позовне провадження, сторони ознайомлені з усіма заявами по суті позову, надали свої письмові пояснення та мали строк для подання всіх письмових доказів, якими вони обгрунтовують свою позицію.

Розпорядженням Прем`єр-Міністра України від 25 березня 2020 р. № 338-р установлено для єдиної державної системи цивільного захисту на всій території України режим надзвичайної ситуації до 24 квітня 2020 року.

Відповідно до Наказу голови Закарпатського окружного адміністративного суду Про тимчасові заходи попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19, з 17 березня 2020 р. на період дії карантинних заходів у суді діють обмежувальні заходи.

Суд констатує, що позовна заява зареєстрована в ЗОАС 30.01.2020 року.

У відповідності до ст.262 КАСУ перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Клопотання від відповідача про розгляд справи у судовому засіданні не надходило, їх участь обовязковою судом не визнавалася.

Затягування справи призведе до порушення права позивача на ефективний судовий захист.

З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутності сторін за наявними матеріалами.

У відповідності до вимог частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) фіксування судового засідання не здійснювалося у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, з`ясувавши обставини справи , дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та приходить до наступних висновків.

2. Обставини, встановлені судом.

ОСОБА_1 у відповідності до паспорту громадянина України мешкає в АДРЕСА_2 АДРЕСА_3 (а.с.8).

Позивачка змінила свої прізвище ОСОБА_3 на ОСОБА_4 , що стверджується Свідоцтвом про одруження Серія НОМЕР_1 , між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , які уклали шлюб 28.01.1995 року (а.с.10).

Згідно картки платника податків, ОСОБА_1 зареєстрована у Державному реєстрі фізичних осіб - 03.02.1997 року і їй присвоєно ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .(а.с.9).

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань отриманого на безкоштовний запит від 11.05.2019 року за № 24491722 станом на 11.05.2019 року щодо фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - записів не знайдено. (а.с.11).

Відповідно до листа № 331 від 01.10.2019 р. начальника архівного відділу Ужгородської міської ради слідує, що в документальних матеріалах фонду "Ужгордська міська рада " за 1995 рік відомостей про реєстрацію та зняття з реєстрації приватного підприємця ОСОБА_1 не виявлено.( а.с. 12)

Відповідно до ідентифікаційних та реєстраційних даних, наданих Головним Управлінням ДФС у Закарпатській області за ідентифікаційним номером НОМЕР_2 значиться:

- зареєстровано Виконавчим комітетом Ужгородської міської ради 21.02.1994 року

-номер державної реєстрації 62112832,

- основне місце обліку ГУДПС у Закарпатській області , Управління у м. Ужгороді

- номер державної реєстрації- 62112832

- платник податків за основним місцем обліку

- результат звірки з ДРФО- розбіжності в ПІБ

- класифікаційні дані : фізична особа-підприємець

- КОД ВЕД 52.62- роздрібна торгівля з лотків та на ринках

30.01.1994 року - дата взяття на облік фізичної особи-підприємця, що сплачує єдиний внесок від доходу, отриманої від діяльності

Довідкові дані: АДРЕСА_4 .

Адреса відповідно до даних ДРФО станом на 23.09.2019 року- Ужгородський район, с. Оноківці. вул. Джерельна,3 (а.с.28-29).

Станом на 31.10.2018 року згідно облікових карток, за Позивачем рахувалась заборгованість по платежу 70 040000 «Для фізичних осіб-підприємців, у т.ч. тих, які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність» у розмірі 15819,54 грн. (а.с.26).

Головне управління ДФС у Закарпатській області сформовано та направлено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-2930-50 від від 07 листопада 2018 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу платника, однак не вручена у відповідності до довідки ф-20 - за закінченням терміну зберігання 20.12.2018 року (а.с.27).

28.10.2019 року адвокат позивача звернувся із запитом до Головного управління ДФС у Закарпатській області з проханням надіслати на його адресу інформацію чи складено ГУДФС у Закарпатській області відносно ОСОБА_1 вимогу про сплату боргу (недоїмки) , в разі складання такої, надати її копію з додаванням документів що підтверджують надсилання такої вимоги позивачу.

.

19 грудня 2019 року ДПС України було прийнято Рішення про залишення скарги ФО ОСОБА_6 ( ОСОБА_3 ) без розгляду .

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування. (п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»).

У відповідності до п.3.1 Порядку обліку платників податків і зборів, що затверджений наказом Міністерства фінансів України 09.12.2011 №1588, взяття на облік платників податків контролюючими органами здійснюється за принципом організаційної єдності реєстраційних процедур, що проводяться державними реєстраторами, та процедур узяття на облік платників податків, що забезпечуються контролюючим органами. Обмін відомостями (запитами) про здійснення дій з державної реєстрації та взяття на облік (зняття з обліку) юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців здійснюється у порядку інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та інформаційними системами Центрального контролюючого органу.

Позивач додає до позовної заяви інформацію з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у якому зазначено, що за даним запитом записів не знайдено.

Однак, у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, який наданий позивачем зазначено, що Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань знаходиться у стані формування. Інформація про юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстрованих до 01.07.2004 та не включених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань отримується в органі державної влади, в якому проводилась державна реєстрація.

З вищенаведеного слідує, що підтвердженням статусу особи як фізичної особи-підприємця є інформація, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, або як в даному випадку - у виконкомі Ужгородської міської ради.

Надання позивачем довідки про відсутність реєстрації та припинення ФОП Шевчук в Ужгородській міській раді у 1995 року не спростовує надану відповідачем реєстраційну та довідкову інформацію , яку у суду немає підстав вважати нечинною чи неправдивою з огляду на законність її формування у відповідності до Порядку обліку платників податків і зборів, що затверджений наказом Міністерства фінансів України 09.12.2011 №1588.

Крім того , судом встановлено , що позивачка була зареєстрована 21.02.1994 року як фізична особа-підприємець у виконавчому комітеті Ужгородської міської ради під прізвищем ОСОБА_3 ( тобто до укладення шлюбу та зміни прізвища) та мешкала на той час за адресою відмінною ніж та, за якою мешкає зараз.

Реєстрація, припинення реєстрації фізичних осіб-підприємців станом на дату реєстрації позивачки як фізичної особи-підприємця , а саме на 21.02.1994 року регулювалась Законом України "Про підприємництво". де:

у ст.8 було вказано, що Державна реєстрація суб`єктів підприємницької діяльності проводитьсяу виконавчому комітеті міської, районної в місті Ради народних депутатів або в районній, районній міст Києва і Севастополя державній адміністрації за місцезнаходженням або місцем проживання даного суб`єкта, якщо інше не передбачено законодавчими актами України.

Скасування державної реєстрації здійснюється за особистою заявою підприємця, а також на підставі рішення суду. Скасування державної реєстрації припиняє підприємницьку діяльність і є підставою для здійснення заходів щодо ліквідації підприємця як суб`єкта підприємницької діяльності. Статусу юридичної особи підприємець позбавляється після здійснення всіх заходів щодо ліквідації його як суб`єкта підприємницької діяльності.

Позивач не надав доказів, які б свідчили про припинення підприємницької діяльності, а інформація щодо припинення підприємницької діяльності Позивача від державного реєстратора не надходила, або доказів про недостовірність поданої відповідачем інформації, тобто про нечинність або неправильність даних щодо її реєстрації 21.02.1994 року у виконкомі Ужгородської міської ради, а отже Позивач має статус фізичної особи-підприємця.,

Вважати незаконним або нечинними інформаційні дані щодо ОСОБА_2 ( ОСОБА_4 після одруження) у суду немає підстав з огляду на вимоги законності та допустимості доказів, оскільки інформаційні, на які посилається відповідач не визнавалися недостовірними та не спростовані позивачем.

Відповідно до приписів частини 1 статті 4 Закону «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску серед іншого є фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців); фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до зазначеної норми, Позивач є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, оскільки рахується на обліку в податковому органі як фізична особа-підприємець.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст.1 Закону недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 3 вказаного Закону збір та ведення обліку єдиного внеску здійснюються за принципами, зокрема, обов`язковості сплати та відповідальності платників єдиного внеску та органу, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, за порушення норм цього Закону, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов`язків.

Відповідно до абзацу 3 ч. 8 ст. 9 Закону платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік. У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця її останнім звітним періодом є період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності такої фізичної особи.

У разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом (ч. 11 ст. 9 Закону).

Частиною 12 ст. 9 Закону передбачено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 цього Закону у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Абзацами 1-3 ч.4 цієї статті визначено, що орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки (абзац 9 ч. 4 цієї статті).

Розділом VI «Інструкції про порядок нарахування сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449 врегульований порядок стягнення заборгованості з платників.

Відповідно до п.1 вказаного розділу до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

Згідно п.2 розділу VI Інструкції у разі виявлення платником своєчасно не нарахованих сум єдиного внеску такі платники зобов`язані самостійно обчислити ці внески, відобразити у звітності, що подається платником до органів доходів і зборів, та сплатити їх. До такого платника застосовуються штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції.

У разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Відповідно до ч.16 ст.25 Закону строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Вимога про сплату боргу (недоїмки), крім загальних реквізитів, має містити відомості про розмір боргу, в тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.

Після формування вимоги про сплату боргу (недоїмки) та внесення даних до відповідного реєстру вимога надсилається (вручається) платнику. При надсиланні вимоги платнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення корінець вимоги залишається в органі доходів і зборів. При врученні вимоги платнику під підпис така вимога залишається у платника, а корінець вимоги, на якому платник проставляє свій підпис,- в органі доходів і зборів.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу.

Згідно з пунктом 7 розділу VI Інструкції, якщо протягом наступного базового звітного періоду сума боргу (недоїмки) платника зросла, то після проходження відповідної процедури узгодження та оскарження вимога про сплату боргу (недоїмки) подається до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства тільки на суму зростання боргу (недоїмки).

Законом України від 06.12.2016 №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесено зміни до Закону №2464, що діють з 01.01.2017, зокрема щодо обов`язковості визначення бази нарахування ЄВ у разі неотримання доходу (прибутку) у звітному році або окремому місяці звітного року. Враховуючи обов`язок нарахування єдиного внеску до сплати, навіть у разі відсутності доходу, ФОП зобов`язані сплатити до 09.02.2018 року за звітний 2017 рік щонайменше 8448,00 грн. (3200,00*12*22%). З прийняттям Закону України від 03.10.2017 №2148- VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів україни щодо підвищення пенсій» внесені зміни до Закону №2464, що діють з 01.01.2018 року, зокрема, щодо строків сплати ЄСВ.

Так, з 01.01.2018 року всі фізичні особи-підприємці (незалежно від обраної системи оподаткування), крім звільнених ст.4 Закону №2464 категорії страхувальників, зобов`язані сплачувати за себе єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок. Щоквартальний платіж за 2018 рік складає 2457,18 грн. (3723,00*3*22%).

У п. 2 ч. 1 ст. 7 даного Закону зазначено, що єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, -на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Отже, незалежно від отриманого доходу, з 01.01.2017 року кожна особа, що зареєстрована, як фізична особа-підприємець, повинна сплачувати встановлений законом мінімум. Неподання такою особою звітів чи неотримання доходів - не звільняє її від відповідальності.

Згідно з п. 3 розділу VI Інструкції у разі, якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску та/або борги зі сплати фінансових санкцій органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки). Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Відповідно до п. 4 вказаного розділу вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника -юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Таким чином, підставою для формування вимоги стали відомості з облікових даних інформаційної системи органу доходів і зборів, а підставою для нарахування єдиного внеску є імперативні норми закону.

У відповідності до абз.7 п.4 розділу VI Інструкції, вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається належним чином надісланою (врученою), якщо вона надіслана на адресу (місцезнаходження юридичної особи або його відокремленого підрозділу або останнього відомого місця перебування фізичної особи) платника єдиного внеску рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику єдиного внеску або його законному чи уповноваженому представникові.

Як зазначалося судом, Вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-2930-50 від від 07 листопада 2018 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу платника, однак не вручена у відповідності до довідки ф-20 - за закінченням терміну зберігання 20.12.2018 року

Згідно п.70-Податкового кодексу України ( ПКУ) Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, формує та веде Державний реєстр фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр), де формується облікова картка платника податків.. який надає свої персональні дані, а також зобовязаний повідомити про зміни у персональних даних.

Заяв про внесення змін до інформаційних даних не надходило, Позивач не повідомляла податковий орган про зміну місця проживання тому вимога була направлена на належну адресу.

У разі якщо неможливо надіслати (вручити) платнику єдиного внеску вимогу про сплату боргу (недоїмки) поштою у зв`язку з відсутністю його за місцезнаходженням (місцем проживання) (відсутністю службових (посадових) осіб платника єдиного внеску за його місцезнаходженням), відмовою платника єдиноговнеску або службових (посадових) осіб платника прийняти вимогу, поверненням поштового відправлення у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання або з інших причин, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення, вимога вважається надісланою (врученою) платнику єдиного внеску у день, зазначений поштовою службою у повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Позивач, посилається на рішення ДПС України про результати розгляду скарги, яке направлено на адресу де позивач не проживає.

На суд зазначає, що рішення про результати розгляду скарги, що винесене контролюючим органом вищого рівня, є актом індивідуальної дії та стосується виключно особи, відносно якої винесено таке рішення.

У відповідності до п.19 ч.1 ст.4 КАС України, індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Таким чином, рішення ДПС України про результати розгляду скарги направленого на стару адресу платника не може слугувати підставою для скасування вимоги ..

Приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Головне управління ДФС у Закарпатській області, виносячи вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-2930-50 від від 07 листопада 2018 року діяло у межах закону, тому дана вимога є законною та не підлягає скасуванню.

Крім того, позивач не заперечує розрахунок суми боргу, і у позові зазначає тільки одну позовну вимогу - скасувати оскаржувану вимогу і не вимагає визнати дії або бездіяльність відповідача або його посадових вимог незаконними.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Належних і достатніх доказів, які б спростовували доводи відповідача, позивач під час розгляду справи не надав.

Системно проаналізувавши приписи законодавство України, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для їх розподілу, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 242-246 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

1. В позові ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) до Головного управління ДФС у Закарпатській області (вул. Волошина, буд. 52,м. Ужгород,Закарпатська область,88000, ) про визнання протиправною та скасування вимоги - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у відповідності до вимог п. 15.5 Розділу VII «Перехідних положень» КАС України (у редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017р.) до Восьмого апеляційного адмінсуду через Закарпатський окружний адмінсуд.

СуддяЗ.Б.Плеханова

Повний текст рішення виготовлено та підписано 30 березня 2020 року.