Справа № 226/1153/16-а
Суддя: Куденков К.О.
Дата ухвалення: 2020-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

25 березня 2020 р. Справа №226/1153/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Куденкова К.О., суддів Дмитрієва В.С., Чекменьова Г.А., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області про оскарження рішення і зобов`язання вчинити певні дії, -

У С Т А Н О В И В:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Димитровського міського суду Донецької області із заявою про перегляд постанови Димитровського міського суду Донецької області від 27.09.2016 у справі № 226/1153/16-а за виключними обставинами.

Ухвалою Димитровського міського суду Донецької області від 16.01.2020 справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами передано до Донецького окружного адміністративного суду.

Обґрунтовуючи заяву ОСОБА_1 посилається на рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 у справі № 7-р(ІІ)/19, яке є підставою для перегляду вказаного судового рішення за виключними обставинами згідно п. 3 ч. 5 ст. 361 КАС України.

Відповідач не надав відзиву на заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами.

Позивач та представник відповідача до судового засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили.

Перешкоди для розгляду справи в судовому засіданні, визначені ст. 205 КАС України відсутні.

Приписами ч. 9 ст. 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Частиною 4 ст. 243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами в порядку письмового провадження.

Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши повідомлені обставини, дійшов наступних висновків.

Постановою Димитровського міського суду Донецької області від 27.09.2016 відмовлено в задоволенні адміністративного позову до Управління Пенсійного фонду України в місті Димитрові Донецької області про оскарження рішення посадової особи відповідача та зобов`язання вчинити певні дії позивачу ОСОБА_1 .

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 09.11.2016 зазначена постанова суду першої інстанції залишена без змін.

У постанові Димитровського міського суду Донецької області від 27.09.2016 зазначено, що ОСОБА_1 є пенсіонером, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в місті Димитрові з 18 вересня 2002 року, отримуючи пенсію на підставі статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру». Розмір пенсії позивача становить 90% від посадового окладу з урахуванням надбавок, передбачених Законом України «Про прокуратуру».

10 червня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок призначеної йому раніше пенсії з урахуванням заробітної плати працівників прокуратури на час звернення, але рішенням від 17 червня 2016 року № 139484 у перерахунку пенсії позивачу відмовлено на підставі п. 5 Прикінцевих положень Закону України від 2 березня 2015 року № 213 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

Димитровський міський суд Донецької області у постанові від 27.09.2016 зазначив, що «Пенсійне забезпечення працівників прокуратури, станом на час спірних правовідносин, регулюється правилами статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII.

Згідно частин тринадцятої, двадцятої цієї норми, пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами. Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Проте, Кабінетом Міністрів України умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не визначено і відповідний нормативно-правовий акт не прийнято.

За таких обставин, враховуючи вищевказані норми, суд приходить до висновку, що з 15.07.2015 року законодавчо встановлені підстави для перерахунку пенсій працівникам прокуратури скасовані, у зв`язку з чим підстав для такого перерахунку немає.».

Частиною 20 ст. 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру» (у редакції Закону № 76-VIII від 28.12.2014) встановлено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

13 грудня 2019 року Другий сенат Конституційного Суду України ухвалив рішення № 7-р(II)/2019, яким визнав таким, що таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

У вказаному рішення Конституційного Суду України вказано, що положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Також установлено такий порядок виконання вказаного Рішення: - частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення; - частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

"20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

Пунктом 1 ч. 5 ст. 361 КАС України передбачено, що підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є: встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Отже, ухвалення Конституційним Судом України рішення від 13 грудня 2019 у справі № 7-р(ІІ)/19 є підставою для перегляду постанови Димитровського міського суду Донецької області від 27.09.2016 у цій справі. При цьому, суд зазначає, що встановлені КАС України правила перегляду судових рішень за виключними обставинами не передбачають безумовного скасування судового рішення, що переглядається.

Статтею 91 Закону України від 13 липня 2017 року № 2136-VIII «Про Конституційний Суд України» встановлено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Конституційний Суд України в рішенні від 13 грудня 2019 року у справі № 7-р(ІІ)/19 визначив порядок виконання вказаного рішення, за яким ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення (тобто з 13.12.2019); - частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції (тобто до 13.12.2019).

Отже, до спірних правовідносин, які виникли до 13 грудня 2019 року, підлягають застосуванню приписи ч. 20 ст. 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру» у редакції Закону № 76-VIII від 28.12.2014.

Суд вважає за необхідне зазначити, що в межах перегляду судового рішення за виключними обставинами суд не може надавати оцінку правовідносинам, які виникли після ухвалення рішення, що переглядається, у тому числі внаслідок зміни правового регулювання цих правовідносин. Тобто, питання щодо застосування ч. 20 ст. 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру» після ухвалення вказаного рішення Конституційного Суду України не може вирішуватися під час перегляду за виключними обставинами рішення суду, ухваленого ще 27.09.2016.

Верховний Суд у своїй постанові від 25.06.2018 у справі 208/1131/17 (2-а/208/153/17) зазначив, що суд повинен досліджувати правомірність рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень на момент прийняття (вчинення) та не може обґрунтовувати юридичну правильність (правомірність) таких актів із урахуванням подій, які сталися, або могли статися у майбутньому.

Станом на момент прийняття відповідачем рішення про відмову в перерахунку пенсії була чинною ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» у редакції, яка передбачала, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Отже, відповідач правомірно прийняв спірне рішення, з урахування законодавства, чинного на час виникнення спірних правовідносин.

Крім того, частиною другою статті 152 Конституції України передбачено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Конституційний Суд України у рішенні від 24 грудня 1997 року № 8-зп зазначив, що частина друга статті 152 Конституції України закріплює принцип, за яким закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. За цим принципом закони, інші правові акти мають юридичну силу до визнання їх неконституційними окремим рішенням органу конституційного контролю.

У рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2000 року № 15-рп/2000 вказано, що додаткове визначення у рішеннях, висновках Конституційного Суду України порядку їх виконання не скасовує і не підміняє загальної обов`язковості їх виконання. Незалежно від того, наявні чи відсутні в рішеннях, висновках Конституційного Суду України приписи щодо порядку їх виконання, відповідні закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані за цими рішеннями неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, за змістом статті 152 Конституції України, рішення Конституційного Суду України не має ретроактивності та змінює законодавче регулювання лише для правовідносин, що матимуть місце з дати ухвалення рішення.

Зазначені висновки Верховного Суду наведено в ухвалі від 23.01.2019 у справі № 820/2462/17.

Отже, наявність рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 у справі № 7-р(ІІ)/19 не змінює правового регулювання спірних правовідносин та не доводить факту допущення судом помилки при розв`язанні спору.

Наведене відповідає практиці застосування Верховним Судом приписів п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України (постанова від 17.12.2019 у справі № 808/2492/18, постанова від 19.11.2018 у справі №755/4893/18 (755/18431/15-а) та ухвала від 23.01.2019 у справі № 820/2462/17).

Також суд вважає за необхідне зазначити, що право позивача на перерахунок пенсії відповідно до ч. 20 ст. 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру», з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 у справі № 7-р(ІІ)/19, може бути реалізовано шляхом звернення до відповідача з питання перерахунку пенсії.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами потрібно відмовити, а постанову Димитровського міського суду Донецької області від 27.09.2016 залишити в силі.

Керуючись ст. ст. 205, 243, 248, 256, 361 369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами та залишити постанову Димитровського міського суду Донецької області від 27 вересня 2016 року в силі.

Ухвала складена в повному обсязі 25 березня 2020 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя К.О. Куденков

Судді В.С. Дмитрієв

Г.А. Чекменьов