Справа № 759/20651/19
Суддя: Марко Я. Р.
Дата ухвалення: 2020-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/20651/19

пр. № 2-а/759/43/20

05 березня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Марко Я.Р., за участю секретаря судового засідання Шапаренка О.С., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Мисевра Олексія Олександровича про скасування постанови про адміністративне правопорушення, визнання дій інспектора не правомірними та зобов`язання вжити заходи дисциплінарного характеру.

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з вищевказаним адміністративним позовом, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАК № 1687004 від 30.10.2019 року, визнати дії відповідача по складанню постанови та притягнення позивача до адміністративної відповідальності неправомірними, зобов`язати компетентних посадових осіб органу Національної поліції України вжити заходи дисциплінарного впливу стосовно винної посадової особи відповідно до положень Закону України «Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України».

В обґрунтування позову зазначив, що постановою, винесеною інспектором Мисеврою О. О. позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 17.1 ПДР: «на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів позначеній дорожнім знаком 5.11 забороняється рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі» та накладено адміністративне стягнення передбачено ч. 3 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. За встановленим диспетчером маршрутом з вул. Волоська, буд. 8/5 позивач направлявся до пр. В.Лобановського, 6А по смузі маршрутних транспортних засобів де був зупинений інспектором поліції. Позивач пояснив інспектору, що являється автомобільним самозайнятим перевізником та надає послуги перевезення пасажирів на таксі обслуговування здійснюється виключно на автомобілі таксі та має право рухатись по даній смузі. Однак дійсні обставини справи відповідачем встановлені не були, пояснення позивача, заперечення та зауваження також не брались до уваги при вирішенні справи по суті. Не погоджуючись з даною постановою інспектора поліції, позивач звернувся в суд за захистом своїх порушених прав.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12.11.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

10.02.2020 року на адресу суду надійшов відзив від представника відповідача Рашевського В.В. Зі змісту відзиву вбачається, що останній заперечує проти викладених у позовній заяві обставинах та зазначив, що відповідно до винесеної постанови водій ОСОБА_1 30.10.2019 року о 14 год. 21 хв. керуючи транспортним засобом «КІА» р.н. НОМЕР_1 , за адресою м. Київ, вул. В. Лобановського 116 порушив правила руху на смузі для маршрутних транспортних засобів чим порушив вимоги п. 17.1 ПДР, за що адміністративна відповідальність передбачена ч. 3 ст. 122 КУпАП. Згідно з п. 1.10 ПДР України маршрутні транспортні засоби - автобуси, мікроавтобуси, тролейбуси, трамваї і таксі, що рухаються за встановленими маршрутами та мають визначені місця на дорозі для посадки та висадки пасажирів. З огляду на зазначене мається на увазі лише ті таксі, які мають встановлені маршрути, а не індивідуальні маршрути, які визначаються самим водієм таксі, щодо окремих пасажирів виходячи з початкової та кінцевої точки призначення. Таким чином позивач, як водій таксі, який не має наперед встановленого маршрутного руху, а обирає його самостійно виходячи із замовлення пасажира, щодо кінцевого місця призначення руху, його послуги не можна вважати послугами маршрутних транспортних засобів, у в зв`язку з чим він не має права рухатись смугами, позначеними дорожніми знаками 5.8 та 5.11.

У судове засідання сторони не з`явились. Про місце день та час розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до оскаржуваної постанови серії ЕАК № 1687004 від 30.10.2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.

За змістом вказаної постанови, винесеної 30.10.2019 року вбачається, що 30.10.2019 року о 14 год. 18 хв. в м. Києві по вул. В. Лобановського, 116, водій керуючи транспортним засобом «КІА» р.н. НОМЕР_1 , здійснив зупинку на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.8, чим порушив п. 17.1 Правил дорожнього руху та вимоги частини 3 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. (а.с. 5)

З виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських організацій вбачається, що позивач ОСОБА_1 фізичною особою підприємцем (а.с. 6-7).

Транспортний засіб «КІА» р.н. НОМЕР_1 застрахований полісом НОМЕР_2 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ТДВ СК «Альфа-Гарант» (а.с. 8).

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Пункт 17.1. ПДР передбачає, що на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Правилами дорожнього руху, які затверджені постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306 визначено, що маршрутні транспортні засоби (транспортні засоби загального користування) - автобуси, мікроавтобуси, тролейбуси, трамваї і таксі, що рухаються за встановленими маршрутами та мають визначені місця на дорозі для посадки (висадки) пасажирів.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» таксі - легковий автомобіль, обладнаний розпізнавальним ліхтарем оранжевого кольору, який встановлюється на даху автомобіля, діючим таксометром, сигнальним ліхтарем із зеленим та червоним світлом, розташованим у верхньому правому кутку лобового скла, і який має нанесені композиції з квадратів, розташованих у шаховому порядку на дверцятах автомобіля з лівого та правого боків, призначений для надання послуг з перевезення пасажирів та їхнього багажу в індивідуальному порядку.

Суд встановив, що транспортний засіб «КІА», р.н. НОМЕР_1 обладнаний розпізнавальним ліхтарем оранжевого кольору та таксометром. (а.с. 14, 18-19). Таким чином, транспортний засіб «КІА», р.н. НОМЕР_1 є маршрутним транспортним засобом, а саме таксі.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний самозайнятий перевізник - це фізична особа - суб`єкт господарювання, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів на таксі без застосування праці найманих водіїв.

Відповідно до абзацу другого пункту 86 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, які затверджені постановою КМУ № 176 від 18.02.1997 року, для надання послуг таксі перевізники, автомобільні самозайняті перевізники повинні мати зареєстровані відповідно до законодавства транспортні засоби, відповідну ліцензію і ліцензійну картку на кожний автомобіль, обладнаний відповідно до встановлених технічних вимог.

Транспортний засіб «КІА» р.н. НОМЕР_1 застрахований полісом НОМЕР_2 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ТДВ СК «Альфа-Гарант» (а.с. 8).

З витягу Державної служби України з безпеки на транспортні вбачається, що ОСОБА_1 має право надавати послуги з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів, багажу автомобільним транспортом (а.с. 7).

Довідкою № 02/11 від 05.11.2019 року підтверджується, що 30.10.2019 року о 12 год. 45 хв. інформаційно-диспетчерською службою «Еліт таксі» було прийнято замовлення по перевезенню пасажирів на таксі № 12325225, замовлення прийнято та передано ФОП ОСОБА_1 (а.с. 15).

На підставі вищезазначеного, судом встановлено, що 30.10.2019 року позивач мав право рухатися у смузі для руху маршрутних транспортних засобів, оскільки рухався за встановленим маршрутом та мав визначене місце на дорозі для висадки пасажира.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що належними доказами можуть бути також пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Частина друга статті 71 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Водночас, позивач надав суду всі необхідні докази на підтвердження свої доводів, які підтверджують, що 30.10.2019 року він мав право рухатися у смузі для маршрутних транспортних засобів, відтак в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган ( посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пункт 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлює, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Зважаючи на обставини справи, досліджені у судовому засіданні докази та системний аналіз положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку часткове задоволення позову. Вимоги позивача в частині визнання дії відповідача по складанню постанови та притягнення позивача до адміністративної відповідальності неправомірними, зобов`язання компетентних посадових осіб органу Національної поліції України вжити заходи дисциплінарного впливу стосовно винної посадової особи відповідно до положень Закону України «Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» визнаються судом передчасними та необґрунтованими.

Керуючись статтями 2, 5-9, 73-77, 90, 139, 244-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, статтями 251, 252, 268, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Мисевра Олексія Олександровича про скасування постанови про адміністративне правопорушення, визнання дій інспектора не правомірними та зобов`язання вжити заходи дисциплінарного характеру- задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАК № 1687004 від 30.10.2019 року та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В задоволені іншої частини - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності КАС України. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Я.Р.Марко