Справа № 160/318/20
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2020-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2020 року Справа № 160/318/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Букіної Л.Є., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить суд:
- визнати протиправною відмови відповідача у відмові призначити позивачу пенсії за віком
- зобов`язати відповідача зарахувати періоди роботи з 24.09.76 по 18.10.80 р. в Національній металургійній академії, з 20.10.1980 року по 01.07.1998 року в НДПКТІ механізації праці в чорній металургії, з 05.07.1999 року по 07.06.2003 року в ЗАТ «Інформсервіс», з 24.09.1976 року по 18.10.1980 року в Національній металургійній академії, з 02.10.1998 року по 28.06.1999 року на обліку в Амур-Нижньодніпровському районному центрі зайнятості до страхового стажу позивача;
- зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 17.07.2019 року.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що має достатній та необхідний стаж роботи, що дає йому право на отримання пенсії за віком у відповідності до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а тому відмова відповідача у призначенні такої пенсії у зв`язку з неможливістю зарахування вказаних періодів роботи до страхового стажу є незмістовною, оскільки у трудовій книзі щодо вказаних періодів роботи наявні усі необхідні записи, які є належними та допустимими доказами підтвердження трудового стажу. За викладених обставин просить задовольнити позов.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.02.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Тією ж ухвалою суду відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву.
Відповідач скористався наданим правом і надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на те, що оскаржені періоди роботи позивача на відповідних посадах не можуть бути враховані до загального страхового стажу у зв`язку з наявністю у його трудовій книжці певних недоліків (запис при зміні прізвища не містить посилань на відповідні документи). Також зазначено, що період роботи позивача з 24.09.1976 року по 18.10.1980 року в Національній металургійній академії, а також період перебування на обліку в Амур-Нижньодніпровському районному центрі зайнятості з 02.10.1998 року по 28.06.1999 року вже зараховані до його загального страхового стажу.
Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного законодавства, суд виходить із такого.
Згідно із статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 26 років з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років.
До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку, зокрема, 57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року
Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 у липні 2019 року звернулася до Пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до вимог вищевказаної статті.
Листом «Про відмову в призначенні пенсії» від 16.10.2019 року № 6364/03.05/12 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком з підстав відсутності у нього необхідного страхового стажу. При цьому, у листі зазначено, що періоди роботи з 20.10.1980 року по 01.07.1998 року в НДПКТІ механізації праці в чорній металургії, з 05.07.1999 року по 07.06.2003 року в ЗАТ «Інформсервіс» не зараховані до страхового стажу позивача у зв`язку з наявністю у його трудовій книжці певних недоліків (запис при зміні прізвища не містить посилань на відповідні документи).
Вважаючи вказану відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду із цим позовом.
При вирішенні спору суд виходить із того, що відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.
Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV(надалі - Закон №1058-IV) законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, Законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.
Згідно із ст.24 Закону України №1058-IV, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Як вже встановлено судом, досягнувши віку 57 років і 6 місяці, позивач у липні 2019 року звернувся до Пенсійного органу із заявою про призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності до статті 26 Закону України №1058-IV.
Проте, відповідачем відмовлено позивачу у призначенні такої пенсії з огляду на те, що періоди роботи останнього роботи з 20.10.1980 року по 01.07.1998 року в НДПКТІ механізації праці в чорній металургії, з 05.07.1999 року по 07.06.2003 року в ЗАТ «Інформсервіс» не зараховані до страхового стажу у зв`язку з наявністю у його трудовій книжці певних недоліків (запис при зміні прізвища не містить посилань на відповідні документи).
Надаючи оцінку вказаним доводам Пенсійного органу суд входить із того, що відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» трудова книжка є основним документом, що підтверджує загальний стаж роботи. Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Постановою Кабінету Міністрів України.
Так, пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 року № 637, передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Тобто, відповідно до вказаних приписів законодавства, обов`язок щодо підтвердження трудового стажу на підставі відповідних довідок, покладається на особу, яке звертається із заявою про призначення пенсії, у разу відсутності у неї (особи) трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи.
Суд, досліджуючи копію трудової книжки позивача зазначає, що напроти періодів його роботи з 20.10.1980 року по 01.07.1998 року в НДПКТІ механізації праці в чорній металургії, з 05.07.1999 року по 07.06.2003 року в ЗАТ «Інформсервіс» наявні усі необхідні записи, які є належними та допустимими доказами підтвердження страхового стажу.
Доводи відповідача щодо відсутності підстав для зарахування вказаних періодів до страхового стажу позивача у зв`язку з наявністю у трудовій книжці певних недоліків (запис при зміні прізвища не містить посилань на відповідні документи) суд знаходить необґрунтованими, оскільки неналежне оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, на якому працював позивач, не може позбавити права на врахування його трудової діяльності при визначенні права на пенсію.
Між тим, судом встановлено та із протоколу призначенні пенсії позивача слідує, що період роботи позивача з 24.09.1976 року по 18.10.1980 року в Національній металургійній академії, а також період перебування на обліку в Амур-Нижньодніпровському районному центрі зайнятості з 02.10.1998 року по 28.06.1999 року, що у сукупності складає 4 роки 9 місяців і 22 дні, вже зараховані до його загального страхового стажу.
Пунктом 1 частини 1 ст. 45 Закону № 1058-ІV визначено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Отже, враховуючи, що наданими до суду доказами підтверджено наявність у позивача необхідного страхового стажу, визначеного вимогами статті 26 Закону України № 1058, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача призначити та нарахувати позивачу пенсію з 13.08.2019 року, тобто з наступного дня, який настав за днем досягнення пенсійного віку - 57 років і 6 місяців.
Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Згідно із статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України, на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати зі сплату судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. 241-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оформлену листом від 16.10.2019 року № 6364/03.05/12 «Про відмову в призначенні пенсії», яким ОСОБА_1 відмовлено у зарахуванні до загального страхового стажу періоди роботи з 20.10.1980 року по 01.07.1998 року, з 05.07.1999 року по 07.06.2003 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати періоди роботи з 20.10.1980 року по 01.07.1998 року, з 05.07.1999 року по 07.06.2003 року до загального страхового стажу ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та нарахувати з 13.08.2019 року ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) пенсію за віком відповідно до вимог статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням періодів роботи з 20.10.1980 року по 01.07.1998 року, з 05.07.1999 року по 07.06.2003 року.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Присудити на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, у разі якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного перегляду справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.Є. Букіна