Справа № 823/26/16
Суддя: В.А. Гайдаш
Дата ухвалення: 2020-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2020 року справа № 823/26/16

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гайдаш В.А.,

суддів: Білоноженко М.А., Гараня С.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного агентства земельних ресурсів України, комісії з реорганізації Державного агентства земельних ресурсів України, Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, треті особи на стороні відповідачів без самостійних вимог на предмет спору - управління Держгеокадастру у Золотоніському районі Черкаської області, Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області, про визнання незаконними дій та бездіяльності і зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до Державного агентства земельних ресурсів України (далі відповідач 1), комісії з реорганізації Державного агентства земельних ресурсів України (далі відповідач 2), Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (далі відповідач 3), треті особи на стороні відповідачів без самостійних вимог на предмет спору - управління Держгеокадастру у Золотоніському районі Черкаської області, Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області, у якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить:

- визнати неправомірними дії відповідачів 1 та 2 щодо повідомлення 11.12.2015 позивача про вивільнення з посади начальника управління Держземагентства у Золотоніському районі Черкаської області та визнати таке попередження протиправним;

- визнати незаконною бездіяльність відповідачів 2 та 3 щодо не переведення позивача внаслідок реорганізації управління Держземагентства у Золотоніському районі Черкаської області на рівнозначну посаду начальника управління Держгеокадастру у Золотоніському районі Черкаської області;

- поновити позивача на іншій рівнозначній посаді державної служби в Головному управлінні Держгеокадастру у Черкаській області по відношенню до посади начальника управління Держземагентства у Золотоніському районі Черкаської області, а саме на посаді начальника міськрайонного управління у Золотоніському районі та м. Золотоноші Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області;

- зобов`язати відповідача 3 у місячний строк з дня набрання судовим рішенням законної сили подати суду звіт про виконання рішення в частині призначення позивача на іншій рівнозначній посаді державної служби в Головному управлінні Держгеокадастру у Черкаській області по відношенню до посади начальника управління Держземагентства у Золотоніському районі Черкаської області, а саме на посаді начальника міськрайонного управління у Золотоніському районі та м. Золотоноші Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Верховного Суду від 22.10.2019 постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 02.02.2016 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2016 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Черкаського окружного адміністративного суду. У вказаній постанові Верховним Судом зазначено, що суди не надали належної оцінки заявленим позивачем вимогам, зокрема щодо визнання попередження про вивільнення протиправним, не здійснили аналіз правової природи цього повідомлення як документа на предмет того чи створює він юридичні наслідки для позивача та чи має ознаки рішення суб`єкта владних повноважень у розумінні КАС України, чи тягне за собою попередження про вивільнення обов`язкове припинення трудового договору через два місяці. Крім того, судами не перевірено чи дійсно у відповідача відбулась реорганізація, що пов`язана зі зміною в організації праці, сфері підпорядкування; чи дотримано відповідачем вимоги статті 49-2 КЗпП України в повній мірі. Крім того, поза межами судового дослідження залишилась вимога позивача про переведення його на рівнозначну посаду.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 13.11.2019 прийнято до свого провадження матеріали адміністративної справи №823/26/16 за позовом ОСОБА_1 до Державного агентства земельних ресурсів України, комісії з реорганізації Державного агентства земельних ресурсів України, Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, треті особи на стороні відповідачів без самостійних вимог на предмет спору - управління Держгеокадастру у Золотоніському районі Черкаської області, Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області, про визнання незаконними дій та бездіяльності і зобов`язання вчинити дії.

На адресу суду від позивача та відповідачів надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Ухвалою суду від 19.03.2020 вирішено здійснювати подальший розгляд справи у порядку письмового провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачами вимог Кодексу законів про працю України, зокрема, на те, що відповідачі не врахували обов`язок роботодавця під час реорганізації вирішити питання переведення працівника на рівнозначну посаду. Крім того, під час попередження про вивільнення відповідачі пропонували позивачу лише посаду головного спеціаліста, а не всі наявні вакантні посади.

Відповідачі та представники третіх осіб на стороні відповідачів без самостійних вимог на предмет спору проти задоволення позову заперечили з тих підстав, що оскаржувані дії вчинені відповідно до вимог чинного законодавства, оскільки попередження про вивільнення працівників є обов`язком роботодавця під час його реорганізації. Крім того, оскаржувані дії та рішення прийняті з огляду на встановлений наказом про конкурсний порядок призначення на керівні посади, в т.ч. у новоутвореному державному органі, до якого допущено позивача, однак позивач у конкурсі не переміг і на час здійснення оскаржуваних дій інші, саме рівнозначні посади, ніж на яку пропонувалося позивачу, не були вакантними.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Із матеріалів справи судом встановлено, що наказом Державного агентства земельних ресурсів України від 11.11.2013 №379-кт/а ОСОБА_1 призначено на посаду начальника Управління Держземагентства у Золотоніському районі Черкаської області в порядку переведення з Головного управління Держземагентства у Черкаській області. Позивача звільнено із займаної посади за порушення присяги державного службовця, проте поновлено на виконання постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 31.10.2014 у справі №823/2913/14, яка набрала законної сили 26.05.2015.

Абзацом другим п. 1 постанови Кабінетом Міністрів України 10 вересня 2014 року №442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» створено Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, реорганізувавши Державне агентство земельних ресурсів України шляхом перетворення.

На виконання вказаної постанови комісі.ю з реорганізації Державного агентства земельних ресурсів України наказом від 21.09.2015 №432 реорганізовано Управління Держземагентства у Золотоніському районі Черкаської області шляхом приєднання до Управління Держгеокадастру у Золотоніському районі Черкаської області. Пунктом 3 додатку 3 до цього наказу передбачено попередження працівників Управління Держземагентства у Золотоніському районі Черкаської області про майбутнє вивільнення не пізніше, ніж за 2 місяці до вивільнення. Отже на підставі зазначених підзаконних актів у державного органу, очолюваного позивачем, відбувається зміна в організації праці, сфері підпорядкування. Державний орган, очолюваний позивачем, до часу прийняття зазначеної постанови КМУ згідно з відповідним положенням, перебував під сферою управління Міністерства аграрної політики та продовольства України, а державний орган, до якого його за рішенням Уряду України приєднано Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства.

24.08.2015 Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру видано наказ №138-ок про проведення конкурсних процедур на заміщення вакантних посад начальників Головних управлінь Держгеокадастру в областях та начальників територіальних органів Держгеокадастру в областях нижчого рівня, у т.ч. на посаду, на яку претендує позивач.

ОСОБА_1 був допущений до участі в конкурсі на посаду керівника, однак за наслідками конкурсу конкурсна комісія проведення відбору кандидатів на заміщення вакантних посад начальників територіальних органів Держгеокадастру у Черкаській області прийняла рішення, оформлене протоколом від 20.07.2015 №28, яким не рекомендувала позивача на зайняття вакантної посади начальника Управління Держгеокадастру у Золотоніському районі Черкаської області.

У зв`язку з реорганізацією Управління Держземагентства у Золотоніському районі Черкаської області шляхом приєднання до Управління Держгеокадастру у Золотоніському районі Черкаської області, 11.12.2015 позивачу вручено попередження про його вивільнення за п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України та запропоновано переведення на посаду головного спеціаліста з державного геодезичного нагляду новоутвореного органу, однак позивач не погодився на переведення на запропоновану посаду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано, що постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2014 року №442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» та відповідно до пунктів 9 та 91 статті 116 Конституції України, Кабінет Міністрів України постановив: утворити державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, реорганізувавши Державне агентство земельних ресурсів України шляхом перетворення; установив, що центральні органи виконавчої влади, що утворюються шляхом реорганізації інших центральних органів виконавчої влади є правонаступниками органів, які реорганізуються, права та обов`язки центральних органів виконавчої влади, що ліквідуються, передаються відповідним центральним органам виконавчої влади, на які цією постановою покладено функції з реалізації державної політики у відповідній сфері; центральні органи виконавчої влади, що припиняються згідно з цією постановою, продовжують здійснювати повноваження та функції у визначених сферах до завершення здійснення заходів з утворення центральних органів виконавчої влади, яким передаються повноваження та функції центральних органів виконавчої влади, що припиняються.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року №5 «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру» Кабінет Міністрів України постановив: утворити як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру за переліком згідно з додатком 1; установити, що територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів, які реорганізуються, продовжують виконувати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру.

Відповідно до наказу Комісії з реорганізації Державного агентства земельних ресурсів України від 21 вересня 2015 року №432 «Про реорганізацію Управління Держземагентства у Золотоніському районі Черкаської області» наказано реорганізувати Управління Держземагентства у Золотоніському районі Черкаської області шляхом приєднання до Управління Держгеокадастру у Золотоніському районі Черкаської області.

Пунктом 3 додатку 3 до даного наказу передбачено попередження працівників Управління Держземагентства у Золотоніському районі Черкаської області про майбутнє вивільнення не пізніше ніж за 2 місяці до вивільнення.

Отже, спірні правовідносини виникли у зв`язку зі зміною в організації праці, сфері підпорядкування державного органу, очолюваного позивачем, оскільки до моменту прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2014 року №442, вказаний державний орган перебував під сферою управління Міністерства аграрної політики та продовольства України, а державний орган, до якого його за рішенням КМУ приєднано Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства.

Крім того, при скороченні чисельності штату працівників новоствореного Управління Держземагентства у Золотоніському районі Черкаської області одночасно розширено його завдання та функції, що випливає з порівняльного аналізу Положення про Управління (Відділ) Держземагентства у районі, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 10.05.2012 №258 та Положення про Управління (Відділ) Держгеокадастру у районі, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03.02.2015 №14. Зокрема, у Положенні №14 додано такі функції як подання в установленому порядку Головному управлінню Держгеокадастру в області пропозиції щодо здійснення адаптації національного законодавства до законодавства ЄС з питань, що належать до його компетенції; здійснення в межах повноважень, передбачених законом, заходів щодо імплементації в національне законодавство положень міжнародних договорів, стороною яких є Україна (підпункт 2 пункту 4), здійснення методичного забезпечення та координації діяльності у сфері державної експертизи землевпорядної документації на територіальному рівні, а також методичного забезпечення діяльності у сфері державної експертизи землевпорядної документації розробників об`єктів державної експертизи (підпункт 25 пункту 4) та інші.

Порівняльний аналіз штатних розписів Управління Держземагентства у Золотоніському районі Черкаської області та Управління Держгеокадастру у Золотоніському районі Черкаської області, копії яких містяться у матеріалах адміністративної справи (т. 3, ас. 88-89) свідчить про те, що введено нову штатну одиницю керівництва (заступник начальника Управління - начальник відділу державного земельного кадастру); вилучено штатну одиницю - начальник відділу Державного земельного кадастру; збільшено кількість провідних спеціалістів відділу державного земельного кадастру з одного на двох; вилучено посаду спеціаліста 1 категорії відділу державного земельного кадастру; вилучено посаду головного спеціаліста відділу землеустрою, охорони та ринку земель; введено посаду головного спеціаліста з державного геодезичного нагляду.

Тобто, відповідно до штатного розпису Управління Держземагентства у Золотоніському районі Черкаської області кількість штатних одиниць становила 22 одиниці з місячним фондом заробітної плати за посадовими окладами 31 777 грн, а згідно зі штатним розписом новоствореного Управління Держгеокадастру у Золотоніському районі Черкаської області кількість штатних одиниць становить 21 одиницю з місячним фондом заробітної плати за посадовими окладами 29 020 грн. При цьому, загальна чисельність штатних одиниць при об`єднанні цих органів зменшилась і штатна чисельність новоствореного органу становила 21 штатну одиницю, в той час, у разі об`єднання б цих державних органів без зменшення кількості штатних одиниць в Управлінні Держгеокадастру у Золотоніському районі Черкаської області кількість штатних одиниць могла становити 43.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, у ході проведеної реорганізації відбулося фактичне скорочення чисельності штату працівників Управління Держгеокадастру у Золотоніському районі Черкаської області, що є підставою для припинення трудового договору працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, на підставі приписів частини четвертої статті 36 та пункту 1 частини першої статті 46 КЗпП України.

Таким чином, судом встановлено, що у відповідача дійсно відбулась реорганізація, що пов`язана зі зміною в організації праці, сфері підпорядкування.

Згідно з частиною 3 статті 49-2 КЗпП України одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України «Про зайнятість населення», власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

Отже, власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини 2 статті 40, частини 3 статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

При цьому, роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини 3 статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.

Так, судом із матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 від переведення на посаду головного спеціаліста з державного геодезичного нагляду новоутвореного органу, письмово відмовився 11.12.2015, про що свідчить його власноручний підпис у відповідній графі попередження про вивільнення (т. 1, а.с. 27).

Згідно листа в.о. начальника Управління Держгеокадастру у Золотоніському районі Черкаської області Кисіля А.М. від 06.01.2016 №31-28-0.6-9/2-16 у вказаному органі станом на 06.01.2016 наявні наступні вакантні посади: начальник управління, заступник начальника управління - начальник відділу державного земельного кадастру, головний спеціаліст з державного геодезичного нагляду, головний спеціаліст юридичного сектору (декретна посада) та завідувач сектору бухгалтерського обліку, фінансів та звітності (декретна посада).

Необхідно наголосити, що згідно положень статті 49-2 КЗпП України запропонована працівнику робота має відповідати його професії чи спеціальності, тому у зв`язку з тим, що позивач, згідно наданої до суду копії диплому МВ №980005, у 1985 році закінчив Українську ордена Трудового Червоного прапора сільськогосподарську академію за спеціальністю «механізація сільського господарства», здобувши кваліфікацію «інженер- механік», що виключає можливість відповідача пропонування йому посади головного спеціаліста юридичного сектору та завідувача сектору бухгалтерського обліку, фінансів та звітності (за кваліфікаційними вимогами до цих посад потребують наявність юридичної та економічної освіти відповідно).

Слід зазначити, що посада начальника Управління Держгеокадастру у Золотоніському районі Черкаської області відповідно до абзацу четвертого частини другої статті 25 Закону №3723-ХІІ відноситься до третьої категорії державних службовців.

Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII (далі - Закон №3723-XII, чинний на час виникнення спірних правовідносин) передбачав особливий порядок призначення на посади державної служби окремих категорій, зокрема на конкурсній основі, зокрема, відповідно до частин першої-другої статті 15 Закону №3723-ХІІ прийняття на державну службу на посади третьої - сьомої категорій, передбачених статтею 25 цього Закону, здійснюється на конкурсній основі, крім випадків, коли інше встановлено законами України. Порядок проведення конкурсу для вступу на державну службу регулюється Положенням, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Конкурсний відбір на заміщення вакантних посад державних службовців здійснювався на підставі Порядку проведення конкурсу на заміщення вакантних посад державних службовців, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2002 року №169 (далі - Порядок №169).

Як встановлено судом із матеріалів справи, 24.08.2015 Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру видано наказ №138-ок про проведення конкурсних процедур на заміщення вакантних посад начальників Головних управлінь Держгеокадастру в областях та начальників територіальних органів Держгеокадастру в областях нижчого рівня, у т.ч. на посаду, на яку претендує позивач. Так, ОСОБА_1 був допущений до участі в конкурсі на посаду начальника Управління Держгеокадастру у Золотоніському районі Черкаської області, однак за наслідками конкурсу конкурсна комісія проведення відбору кандидатів на заміщення вакантних посад начальників територіальних органів Держгеокадастру у Черкаській області прийняла рішення, оформлене протоколом від 20.07.2015 №28, яким не рекомендувала позивача на зайняття вакантної посади начальника Управління Держгеокадастру у Золотоніському районі Черкаської області.

Крім того, переведення державних службовців з посад Управління Держземагентства у Золотоніському районі Черкаської області на посади Управління Держгеокадастру у Золотоніському районі Черкаської області не було переведенням в межах одного органу, оскільки, фактично, відбулася реорганізація Управління Держземагентства у Золотоніському районі Черкаської області, пов`язана зі скороченням чисельності штату працівників новоствореного Управління Держгеокадастру у Золотоніському районі Черкаської області, розширенням його завдань та функцій, тобто зі змінами в організації праці.

Слід зазначити, що предметом спору є оскарження позивачем бездіяльності відповідачів внаслідок не переведення його саме на рівнозначну посаду начальника Управління Держгеокадастру у Золотоніському районі Черкаської області, а не на будь-яку іншу посаду в новоствореному Управлінні Держгеокадастру у Золотоніському районі Черкаської області, жодна з яких не відносилася до посад третьої категорії державної служби, тому не вважається рівнозначною.

Посилання позивача на ч. 4 ст. 36 КЗпП, якою передбачено, що у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується є необґрунтованим, оскільки спеціальним нормативно-правовим актом у системі законодавства про державну службу, який визначає правове регулювання відносин у цій сфері, є саме Закон №3723-ХІІ, оскільки він регулює питання державної служби, в той час, як норми КЗпП підлягають застосуванню у спірних відносинах лише у разі неврегульованості відповідних відносин Законом №3723-ХІІ.

Таким чином, судом встановлено, що у період з 11.12.2015 по 29.02.2016 (з моменту попередження позивача про майбутнє вивільнення та до дати винесення наказу про його звільненні), будь-які вакантні рівнозначні посади, які б відповідали категорії державного службовця, професії чи спеціальності позивача, в Управлінні Держгеокадастру у Золотоніському районі Черкаської області були відсутні, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, таким чином, відповідачі здійснили вичерпні заходи щодо працевлаштування ОСОБА_1 шляхом пропонування переведення його на посаду головного спеціаліста з державного геодезичного нагляду новоутвореного органу, від якого позивач письмово відмовився.

На підставі вищевикладених обставин, суд дійшов висновку, що відповідачами правомірно вчинено дії щодо повідомлення 11.12.2015 позивача про майбутнє вивільнення з посади начальника Управління Держземагентства у Золотоніському районі Черкаської області, відповідно, відповідачами не вчинено бездіяльність щодо не переведення позивача внаслідок реорганізації Управління Держземагентства у Золотоніському районі Черкаської області на рівнозначну посаду начальника управління Держгеокадастру у Золотоніському районі Черкаської області, тому в цій частині позов не підлягає до задоволення.

Щодо позовної вимоги позивача скасувати попередження про його вивільнення від 11.12.2015, то суд зазначає наступне.

Згідно з частинами першою та третьою статті 49-2 Кодексу законів про працю України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Приписами пункту 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України обумовлено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною другою статті 40 цього Кодексу встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Аналіз наведених норм законодавства України дає підстави для висновку, що положеннями Кодексу законів про працю України передбачено вчинення роботодавцем двох альтернативних дій, зокрема, перевести працівника на іншу запропоновану посаду, або у разі відмови від запропонованої посади звільнити працівника за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, тобто на цьому етапі саме звільнення працівника не відбувається, а виконання відповідачами вимог ч. 2 ст. 49-2 КЗпП України жодним чином не порушує трудові права позивача.

Статтею 5 КАС України передбачено право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Таким чином, суд дійшов висновку, що попередження про вивільнення ОСОБА_1 не створює юридичних наслідків для позивача та не має ознак рішення суб`єкта владних повноважень у розумінні КАС України, оскільки воно не тягне за собою обов`язкове безальтернативне припинення трудового договору у продовж строку його дії (не менше 2-х місяців, починаючи з дня попередження) та є лише передумовою прийняття суб`єктом владних повноважень правових актів індивідуальної дії (рішення (наказу) про переведення позивача на запропоновану посаду або рішення (наказу) про звільнення), тому в цій частині позову також необхідно відмовити.

Оскільки вимога позивача про його поновлення на іншій рівнозначній посаді державної служби в Головному управлінні Держгеокадастру у Черкаській області по відношенню до посади начальника управління Держземагентства у Золотоніському районі Черкаської області, а саме на посаді начальника міськрайонного управління у Золотоніському районі та м. Золотоноші Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області - є похідною від позовних вимог, у задоволені яких суд дійшов висновку відмовити, тому у задоволенні цієї частини позову також слід відмовити.

Крім того, позивачем 03.12.2019 подано до суду заяву про уточнення позовних вимог (т. 3 а.с. 61-64), згідно якої позивачем зазначено, що його було звільнено з посади наказом Державного агентства земельних ресурсів України від 29.02.2016 № 28-кт/а «Про звільнення ОСОБА_1 » та наказом Головного управління Держземагентства у Черкаській області від 01.03.2016 № 2-к «Про звільнення ОСОБА_1 », які позивач вважає протиправними, однак за відсутності процесуальної можливості позивача збільшення позовних вимог в цій частині, позивач просив суд з метою ефективного захисту його прав вийти за межі позовних вимог та скасувати вказані накази.

Слід зазначити, що згідно ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки під час розгляду цієї адміністративної справи суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, відповідно, відсутні правові підстави для виходу судом за межі позовних вимог для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача шляхом скасування вищевказаних наказів від 29.02.2016 № 28-кт/а та від 01.03.2016 № 2-к.

Крім того, суд звернув увагу, що позивач скористався своїм правом та оскаржив до Черкаського окружного адміністративного суду (справа №823/294/16) наказ Державного агентства земельних ресурсів України від 29.02.2016 № 28-кт/а «Про звільнення ОСОБА_1 » та наказ Головного управління Держземагентства у Черкаській області від 01.03.2016 № 2-к «Про звільнення ОСОБА_1 », рішення у цій справі не набрало законної сили та перебуває на розгляді у Шостому апеляційному адміністративному суді.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Керуючись статтями 6, 14, 139, 242-245, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий суддя В.А. Гайдаш

Судді М.А. Білоноженко

С.М. Гарань