Справа № 580/3576/19
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2020-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/3576/19 Суддя (судді) першої інстанції: О.А. Рідзель
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2020 року м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В. В.,

суддів Василенка Я. М., Ганечко О. М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про зобов`язання вчинити дії, за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 19.12.2019, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області), в якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії позивачу на підставі довідки №29/Ш-103 від 04.07.2019 про грошове забезпечення начальника Головного управління Національної поліції в Черкаській області у розмірі 85% відповідних сум грошового забезпечення, оформлення листом від 05.11.2019 №1365/Ш-10;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу виходячи із 85% грошового забезпечення визначеного довідкою №29/Ш-103 від 04.07.2019 про грошове забезпечення начальника Головного управління Національної поліції в Черкаській області з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення без обмеження граничного розміру пенсії.

- звернути до негайного стягнення із відповідача на користь позивача - у межах суми перерахованої пенсії за один місяць.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 19.12.2019 позовні вимоги задоволено частково.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, без врахування всіх фактичних обставин справи. Вказує, що суд першої інстанції безпідставно задовольнив вимоги позивача в частині, оскільки суд застосував неправильно норми матеріального права, у зв`язку із чим висновки суду не відповідають обставинам справи та положенням чинного законодавства.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до положень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відкладення розгляду справи спричинить невиправдане порушення процесуального строку її розгляду.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, відсутні клопотання від учасників справи про розгляд справи за їх участю, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 311 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є пенсіонером МВС України, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Черкаській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Підставою для перерахунку пенсії є зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб.

Така зміна грошового забезпечення для позивача відбулась після набрання чинності Законом України від 23.12.2015 № 900-VІІ, оскільки даним Законом встановлено право пенсіонерів органів внутрішніх справ на перерахунок пенсії, виходячи з розмірів грошового забезпечення, яке встановлено законодавством для поліцейських.

Станом на 01.01.2019 грошове забезпечення поліцейських є відмінним від грошового забезпечення, розмір якого враховувався при визначенні пенсії позивача. Розмір такого грошового забезпечення зумовлений саме постановою Кабінету Міністрів У країни № 988 від 11.11.2015.

07 червня 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області листом від 19.06.2019 № 800/Ш-10 відмовлено позивачу у перерахунку пенсії, у зв`язку з відсутністю підстав для здійснення такого перерахунку.

Позивач звернувся із заявою до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, у якій просив повідомити розмір грошового забезпечення для поліцейських, а саме для посади начальника ГУ НП.

Головне управління Національної поліції в Черкаській області своєю довідкою №29/Ш-103 від 04.07.2019 повідомило заявника, що згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції»:

-посадовий оклад начальника ГУ НП в Черкаській області становить - 5400,00 грн;

-оклад за спеціальним званням - 2600,00 грн;

-надбавка за стаж служби в поліції 50% - 4000 грн;

-надбавка за службу в умовах режимних обмежень 20% - 1080 грн;

-надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції 100% - 12 000 грн;

-премія 91,5% - 22948 грн 20 коп.

22 жовтня 2019 року позивач повторно подав заяву про перерахунок пенсії, виходячи із розміру грошового забезпечення начальника ГУ НП в Черкаській області станом на січень 2019 року.

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №1365/Ш-10 від 05.11.2019 Пенсійний фонд відмовив у здійсненні перерахунку пенсії позивачу.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, Позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, як колишній працівник міліції та пенсіонер органів внутрішніх справ, має право на здійснення перерахунку розміру пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 та Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаської області повинно здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 виходячи із 85% грошового забезпечення визначеного довідкою №29/Ш-103 від 04.07.2019 про грошове забезпечення начальника Головного управління Національної поліції в Черкаській області з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення.

Подаючи апеляційну скаргу, апелянт вважає прийняття судом доводів, викладених в адміністративному позові, в частині здійснення перерахунку пенсії відповідно до наданої довідки, протиправним.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною першою статті 15 Закону № 2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за вказаним Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 52 даного Закону.

Постановою № 988 визначено розміри посадових окладів поліцейських та встановлено, що їх грошове забезпечення складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Крім того, затверджено схеми посадових окладів поліцейських та схему окладів за спеціальним званням поліцейських.

Тобто, зважаючи на те, що частина 3 статті 63 зазначеного Закону не вказує на рішення суб`єкта владних повноважень про зміну видів грошового забезпечення військовослужбовців як підставу перерахунку пенсії, а пов`язує її перерахунок з фактичною зміною видів грошового забезпечення, суд вважає, що за наявності доказів про розмір грошового забезпечення за посадою, яку обіймав позивач до звільнення та її збільшення на даний час, наявні підстави для перерахунку пенсії.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою в Конституції України виокремлюються певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави; до них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі, у тому числі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, органах, що забезпечують суверенітет і територіальну цілісність, її економічну та інформаційну безпеку (рішення від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 17 березня 2004 року № 7-рп/2004).

Відповідно до частини 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

20 грудня 2016 року у справі №1-38/201 Конституційний суд дійшов висновку, що положення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Враховуючи наведене вище та доводи, викладені апелянтом в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позову.

Таким чином, беручи до уваги кожен аргумент, викладений учасниками справи, рішення суду першої інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в судовому рішенні повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі, та колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 19.12.2019 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про зобов`язання вчинити дії - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 19.12.2019 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

О. М. Ганечко

Повний текст постанови виготовлено 23.03.2020