Справа № 420/7555/19
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2020-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7555/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

Розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративною позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфратек» (, адреса: вул. Катерининська, 93, м. Одеса, 65062) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

13 грудня 2019 до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфратек» до Головного управління ДПС в Одеській області, у якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 26.11.2019 року № про збільшення Товариству грошових зобов`язань з податку на прибуток підприємств на суму 187 294,00 грн., з яких за основним платежем 149 835,00 грн., штрафних санкцій 37 459,00 грн.;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 26.11.2019 року № про збільшення Товариству грошових зобов`язань з податку на додану вартість на суму 204708,00 грн., з яких за основним платежем 163766,00 грн., штрафних санкцій 40942,00 грн.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 13.12.2019 року о 11:45:23 справа №420/7555/19 розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2019 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфратек» залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків шляхом надання уточненої позовної заяви із зазначенням ідентифікаційного коду відповідача в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (код ЄДРПОУ).

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 24.01.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 12.02.2020 року.

12.02.2020 року за вх..№6329/20 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

За клопотанням сторін судове засідання, призначене на 12.02.2020 року, було відкладено на 26.02.2020 року.

19.02.2020 року за вх.№7531/20 від представника позивача надійшло клопотання про надання додаткових доказів у справі.

За клопотанням сторін судове засідання, призначене на 26.02.2020 року, було відкладено на 12.03.2020 року.

12.03.2020 року за вх..№11380/20 від представника позивача надійшла зава про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Згідно ч.9 ст.205 КАС України справу розглянуто у порядку письмового провадження.

В обґрунтування вимог позову представник позивача зазначає, що протягом жовтня 2019 року посадовими особами ГУ ДПС в Одеській області за адресою позивача проведена документальна позапланова виїзна перевірка. За результатами перевірки були встановлені порушення норм податкового законодавства, а саме заниження суми ПДВ та податку на прибуток, що підлягає до сплати в бюджет, а також застосовано штрафні санкції на загальну суму 392002,00 грн., на основі чого винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення. Позивач вважає, що прийняті податкові повідомлення-рішення є протиправними, не відповідають нормам чинного законодавства та не обґрунтовані фактичними обставинами, у зв`язку із чим підлягають скасуванню.

На підтвердження власної правової позиції зазначає, що висновки відповідача стосовно фіктивності проведених господарських операцій з контрагентами та необґрунтованості заявленого податкового кредиту з податку на додану вартість ґрунтуються на припущеннях та невстановлених документально обставинах. Відповідач, на переконання позивача, не приймав до уваги належним чином сформовані та оформлені первинні документи та без належних на те підстав дійшов висновку про нікчемність/недійсність господарських операцій, які були вчинені на виконання договорів. Позивач посилається на приписи ст.204, 234 Цивільного кодексу України, якими визначено можливість визнання правочину недійсним лише судом, а також на висновки Верховного Суду.

12.02.2020 року за вх.№6329/20 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві представником відповідача висловлена правова позиція, згідно якої контролюючий орган позов не визнає та заперечує проти його задоволення. В підтвердження правомірності податкових повідомлень-рішень відповідачем по кожному із контрагентів позивача зазначається, що:

по-перше, укладені між позивачем та його контрагентами договори не опосередковувалися реальним виконанням операцій, які становлять їх предмет; наданими до перевірки документами не доведено правомірність збільшення податкового кредиту ТОВ «Інфратек», фактично сплаченого контрагентами позивача;

по-друге, за аналізом згідно інформаційних баз податкового органу контрагентів позивача у перевіряємому періоді встановлено, що такі контрагенти не володіють відповідними фізичними, технічними та технологічними можливостями для вчинення задокументованих господарських операцій. Фактично, це призвело до складання первинної документації без реально вчинених господарських операцій;

по-третє, презумпція добросовісності платника податку передбачає, що надані до перевірки первинні документи є дійсними лише за умови, якщо податковий орган не доведе протилежного. Під час перевірки відповідачем встановлено фактичну неможливість проведення господарських операцій, оформлених первинною документацією, наданою до перевірки, а тому контролюючий орган дійшов висновку про наявність порушень норм чинного податкового законодавства.

19.02.2020 року за вх.№7531/20 від представника позивача надійшло клопотання про надання додаткових доказів у справі, а саме додаткових документів на підтвердження товарності операцій стосовно кожного із контрагентів, визначених контролюючим органом у Акті перевірки, із документальним підтвердженням подальшої реалізації отриманого товару та послуг на користь третіх осіб.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Під час розгляду справи судом встановлено, що позивач ТОВ «Інфратек» є господарюючим суб`єктом, основним видом діяльності якого, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є Код КВЕД 42.91 Будівництво водних споруд; Код КВЕД 42.99 Будівництво інших споруд, н. в. і. у.; Код КВЕД 43.11 Знесення; Код КВЕД 43.12 Підготовчі роботи на будівельному майданчику; Код КВЕД 43.13 Розвідувальне буріння; Код КВЕД 43.21 Електромонтажні роботи; Код КВЕД 43.22 Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування; Код КВЕД 43.29 Інші будівельно-монтажні роботи; Код КВЕД 43.31 Штукатурні роботи; Код КВЕД 43.32 Установлення столярних виробів; Код КВЕД 43.33 Покриття підлоги й облицювання стін; Код КВЕД 43.34 Малярні роботи та скління; Код КВЕД 43.39 Інші роботи із завершення будівництва; Код КВЕД 43.91 Покрівельні роботи; Код КВЕД 43.99 Інші спеціалізовані будівельні роботи, н. в. і. у.; Код КВЕД 46.13 Діяльність посередників у торгівлі деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами; Код КВЕД 46.15 Діяльність посередників у торгівлі меблями, господарськими товарами, залізними та іншими металевими виробами; Код КВЕД 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; Код КВЕД 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; Код КВЕД 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; Код КВЕД 46.74 Оптова торгівля залізними виробами, водопровідним і опалювальним устаткованням і приладдям до нього; Код КВЕД 68.10 Купівля та продаж власного нерухомого майна; Код КВЕД 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; Код КВЕД 71.11 Діяльність у сфері архітектури; Код КВЕД 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах; Код КВЕД 41.10 Організація будівництва будівель; Код КВЕД 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель (основний); Код КВЕД 42.11 Будівництво доріг і автострад; Код КВЕД 42.12 Будівництво залізниць і метрополітену; Код КВЕД 42.13 Будівництво мостів і тунелів; Код КВЕД 42.21 Будівництво трубопроводів; Код КВЕД 42.22 Будівництво споруд електропостачання та телекомунікацій.

У періоді з 15.10.2019 по 29.10.2019 року Головним управлінням ДПС в Одеській області проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ «Інфратек» з питання дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток підприємства та з податку на додану вартість за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року.

За результатами вказаної перевірки Головним управлінням Державної податкової служби в Одеській області складено Акт №39/15-32-05-14/36109324 від 29.10.2019р. (Т.1, а.с.20-64).

Перевіркою встановлено порушення:

пп.134.1.1. п.134.1. ст.134 Податкового кодексу України, п.5, п.6, п.11, п.12, п.15, п.20 п(с)БО 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року №318, п.5.4, п.5.5 розділу ІІ П(С)БО 25, положень Інструкції з бухгалтерського обліку податку на додану вартість, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 01.07.1997 року №141, занижено податок на прибуток підприємства всього в сумі 149835 грн., в тому числі:

за 2016 рік в сумі 38363 грн.,

за 2017 рік в сумі 111472 грн.

п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст. 198, Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податок на додану вартість до сплати всього в сумі 163766 грн., у тому числі:

листопад 2016 року на суму - 11457 грн.,

грудень 2016 року на суму - 31169 грн.,

липень 2017 року на суму - 42114 грн.,

жовтень 2017 року на суму - 21485 грн.,

листопад 2017 року на суму - 57541 грн. (Т.1 а.с.63).

11.11.2019 року позивачем складено та направлено на імя начальника ГУ ДПС в Одеській області Заперечення на Акт перевірки №39/15-32-05-14/36109324 від 29.10.2019р. (Т.1 а.с.67-86).

Листом від 21.11.2019 року №4227/10/15-32-05-13-10 Головне управління ДПС в Одеській області повідомило позивача про залишення Акту перевірки без змін (Т.1 а.с.89-93).

На підставі висновків Акту перевірки Головним управлінням Державної податкової служби в Одеській області прийнято:

податкове повідомлення-рішення № від 26 листопада 2019 року, яким ТОВ «Інфратек» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств: за податковими зобов`язаннями - 149835 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 37459 грн. (Т.1, а.с.94),

податкове повідомлення-рішення № від 26 листопада 2019 року, яким ТОВ «Інфратек» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість: за податковими зобов`язаннями - 163766 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 40942 грн. (Т.1, а.с.95), -

з якими не погодився позивач, звернувшись до суду із даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно ст.22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи) врегульовано Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за № 168/704.

Згідно з пп.2.1, пп.2.2 п.2 Положення первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі - первинні документи).

З наявних матеріалів справи судом встановлено, що в процесі господарської діяльності позивачем було укладено договори з наступними контрагентами, на виконання яких оформлено проведення господарських операцій:

З Товариством з обмеженою відповідальністю «Вілайн Сіті» ():

Договір підряду від 05.10.2017 року №1/05/10 (Т.1 а.с.99-101).

Згідно п.1.1 даного Договору замовник доручає, а підрядник зобов`язується на свій ризик виконати роботи з капітального ремонту харчоблоку Одеської спеціалізованої школи №21 І-ІІІ ступенів спортивного напряму Одеської міської ради Одеської області за адресою: м. Одеса, провул. Старокінний, 9 з використанням власних матеріалів в обсязі, передбаченому погодженим сторонами зведеним кошторисом з розрахунком твердої ціни, що є невід`ємною частиною договору, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити ці роботи.

Згідно п.3.1 Договору загальна вартість робіт за договором визначена на підставі Договірної ціни, що є невід`ємною частиною цього Договору та становить 345244 грн. 80 коп., у тому числі ПДВ - 57540 грн. 80 коп.

Згідно Договірної ціни до вказаного Договору (Т.1 а.с.102-103, 104-117) ціна складає 345244 грн. 80 коп., у тому числі ПДВ - 57540 грн. 80 коп. Аналогічна сума визначена в Довідці про вартість виконаних робіт від 30.11.2017 року (Т.1 а.с.125).

Згідно акту приймання виконаних будівельних робіт від 30.11.2017 року (Т.1 а.с.126-140) замовником прийнято виконані позивачем роботи.

Податок на додану вартість відображено у податковій накладній №65 від 30.11.2017 року (Т.1 а.с.153).

З Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЬ-ТЕКС» ():

Договір підряду від 03.07.2017 року №3-7/17 (Т.1 а.с.154-156).

Згідно п.1.1 даного Договору замовник доручає, а підрядник зобов`язується на свій ризик виконати роботи з поточного ремонту мережі опалення Одеської спеціалізованої школи №121 І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням іноземних мов Одеської міської ради Одеської області за адресою: м. Одеса, вул. Л.Толстого, 1 з використанням власних матеріалів в обсязі, передбаченому погодженим сторонами зведеним кошторисом з розрахунком твердої ціни, що є невід`ємною частиною договору, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити ці роботи.

Згідно п.3.1 Договору загальна вартість робіт за договором становить 57915 грн. 36 коп., у тому числі ПДВ - 9652 грн. 56 коп.

Згідно Рахунку фактури №12 від 03.07.2017 року до вказаного Договору (Т.1 а.с.157) замовником сплачено ціну послуг, яка складає 57915 грн. 36 коп., у тому числі ПДВ - 9652 грн. 56 коп. Аналогічна сума визначена в Договірній ціні (Т.1 а.с.158-163) та Довідці про вартість виконаних робіт від 08.09.2017 року та від 09.08.2017 року (Т.1 а.с.168, 172).

Згідно акту приймання виконаних будівельних робіт від 08.09.2017 року (Т.1 а.с.164-167) замовником прийнято виконані позивачем роботи.

Податок на додану вартість відображено у податкових накладних №9 від 12.07.2017 року (Т.1 а.с.177) та №28 від 20.07.2017 року (Т.1 а.с.178).

Договір підряду від 03.07.2017 року №4-7/17 (Т.1 а.с.196-198).

Згідно п.1.1 даного Договору замовник доручає, а підрядник зобов`язується на свій ризик виконати роботи з поточного ремонту приміщень ОЗОШ №11 І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням іноземних мов Одеської міської ради Одеської області за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Воробйова, 6 з використанням власних матеріалів в обсязі, передбаченому погодженим сторонами зведеним кошторисом з розрахунком твердої ціни, що є невід`ємною частиною договору, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити ці роботи.

Згідно п.3.1 Договору загальна вартість робіт за договором становить 54771 грн. 12 коп., у тому числі ПДВ - 9128 грн. 52 коп.

Згідно Договірної ціни до вказаного Договору (Т.1 а.с.199-204) ціна складає 54771 грн. 12 коп., у тому числі ПДВ - 9128 грн. 52 коп. Аналогічна сума визначена в Довідці про вартість виконаних робіт від 18.08.2017 року (Т.1 а.с.209).

Згідно акту приймання виконаних будівельних робіт від 18.08.2017 року (Т.1 а.с.210-214) замовником прийнято виконані позивачем роботи.

Податок на додану вартість відображено у податковій накладній №29 від 20.07.2017 року (Т.1 а.с.219).

Договір підряду від 17.07.2017 року №7-7/17 (Т.2 а.с.26-28).

Згідно п.1.1 даного Договору замовник доручає, а підрядник зобов`язується на свій ризик виконати роботи з капітального ремонту спортивної зали, роздягалень та вчительської Одеської загальноосвітньої школи №65 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області за адресою: м. Одеса, вул. Корольова, 90 з використанням власних матеріалів в обсязі, передбаченому погодженим сторонами зведеним кошторисом з розрахунком твердої ціни, що є невід`ємною частиною договору, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити ці роботи.

Згідно п.3.1 Договору загальна вартість робіт за договором становить 140000 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ - 23333 грн. 33 коп.

Згідно Рахунку фактури №21 від 17.07.2017 року до вказаного Договору (Т.2 а.с.29) замовником сплачено ціну послуг, яка складає 140000 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ - 23333 грн. 33 коп. Аналогічна сума визначена в Договірній ціні (Т.2 а.с.30-42) та Довідці про вартість виконаних робіт від 04.09.2017 року (Т.2 а.с.43).

Згідно акту приймання виконаних будівельних робіт від 04.09.2017 року (Т.2 а.с.44-49) замовником прийнято виконані позивачем роботи.

Податок на додану вартість відображено у податковій накладній №33 від 24.07.2017 року (Т.2 а.с.50).

З Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНБУДСЕРВІС» ():

Договір підряду від 01.03.2017 року (Т.1 а.с.179-182).

Згідно п.1.1 даного Договору Підрядник зобов`язується провести на свій ризик за завданням замовника в установлений Договором термін «Роботи будівельно-монтажні, інші», крім зведення каркасу будівлі, об`єкту нерухомого майна: будівлі, що належить ТОВ «Спецтех-Серсів-Юг» та знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Степова, 9 здати результат роботи Замовнику, а Замовник зобов`язується прийняти результат і оплатити його. Склд і люєм робіт визначені у кошторисі.

Згідно п.2.1 Договору вартість будівельних робіт, вказаних у п.1.1. цього Договору, грн. Вартість, яку Замовник має сплатити Підряднику, складає 60266,54 грн., у тому числі ПДВ - 10044,42 грн.

Згідно Договірної ціни до вказаного Договору (Т.1 а.с.183) ціна складає 60266,54 грн., у тому числі ПДВ - 10044,42 грн.

Згідно акту приймання виконаних будівельних робіт від 27.03.2017 року (Т.1 а.с.187) замовником прийнято виконані позивачем роботи.

Податок на додану вартість було відображено згідно податкової накладної №15 від 27.03.2017 року (Т.1 а.с.194-195).

З Товариством з обмеженою відповідальністю «ГРІН БУД ЛАЙН» ():

Договір підряду №2/11/2 від 02.11.2016 року (Т.1 а.с.220-222).

Згідно п.1.1 даного Договору Підрядник зобов`язується провести на свій ризик за завданням замовника в установлений Договором термін будівельні роботи, а Замовник зобов`язується прийняти результат і оплатити його. Склад і об`єм робіт визначені у кошторисі.

Згідно п.2.1 Договору вартість будівельних робіт, визначається додатками.

Згідно Додатку №1 до Договору підряду №2/11/2 від 02.11.2016 року (Т.1 а.с.223) загальна вартість робіт з матеріалами складає 80007,25 грн., у тому числі ПДВ - 13334,54 грн.

Згідно Додатку №2 до Договору підряду №2/11/2 від 02.11.2016 року (Т.1 а.с.224) загальна вартість робіт з матеріалами складає 64000,00 грн., у тому числі ПДВ - 10666,67 грн.

Згідно Договірної ціни до вказаного Договору (Т.1 а.с.225) ціна складає 68743,25 грн., у тому числі ПДВ - 11457,21 грн. Аналогічна сума визначена в Довідці про вартість виконаних робіт від 20.12.2016 року (Т.1 а.с.228).

Згідно акту приймання виконаних будівельних робіт від 27.12.2016 року (Т.1 а.с.233-235) замовником прийнято виконані позивачем роботи.

Податок на додану вартість відображено у податкових накладних №16 від 14.12.2016 року (Т.1 а.с.238), №72 від 27.12.2016 року (Т.1 а.с.239) та №20 від 23.11.2016 року (Т.1 а.с.240).

З Товариством з обмеженою відповідальністю «Марвіл-Трейд» ():

Договір підряду №1/09 від 27.09.2017 року (Т.1 а.с.241-243).

Згідно п.1.1 даного Договору замовник доручає, а підрядник зобов`язується на свій ризик виконати роботи з поточного ремонту приміщень ОЗОШ №11 І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням іноземних мов Одеської міської ради Одеської області за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Воробйова, 6 з використанням власних матеріалів в обсязі, передбаченому погодженим сторонами зведеним кошторисом з розрахунком твердої ціни, що є невід`ємною частиною договору, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити ці роботи.

Згідно п.3.1 Договору загальна вартість робіт за договором становить 128911 грн. 27 коп., у тому числі ПДВ - 21485 грн. 21 коп.

Згідно Договірної ціни до вказаного Договору (Т.1 а.с.244-255) ціна складає 128911 грн. 27 коп., у тому числі ПДВ - 21485 грн. 21 коп. Аналогічна сума визначена в Довідці про вартість виконаних робіт від 23.10.2017 року (Т.2 а.с.9).

Згідно акту приймання виконаних будівельних робіт (Т.2 а.с.10-17) замовником прийнято виконані позивачем роботи.

З Товариством з обмеженою відповідальністю «Олстар Інвест» ():

Договір підряду 25/10 від 25.10.2016 року (Т.2 а.с.51-52).

Згідно п.1.1 даного Договору Підрядник зобов`язується в порядку і на умовах, визначених в цьому договорі, на свій ризик виконати за завданням замовника роботу з використанням своїх матеріалів та частково Замовника, а Замовник зобов`язується в порядку і на умовах, визначених в цьому договорі, прийняти і оплатити будівельні роботи.

Згідно п.2.1 Договору оплата роботи та матеріали здійснюється Замовником за її договірними цінами, які складаються за додатком, який є невід`ємною частиною даного договору.

Згідно Додатку №1 до Договору підряду №25/10 від 25.10.2016 року (Т.2 а.с.53) загальна кошторисна вартість робіт складає 152087,70 грн., у тому числі ПДВ - 25347,95 грн.

Згідно Договірної ціни до вказаного Договору (Т.2 а.с.54) ціна складає 52087,70 грн., у тому числі ПДВ - 25347,95 грн. Аналогічна сума визначена в Довідці про вартість виконаних робіт від 29.12.2016 року (Т.2 а.с.56).

Згідно акту приймання виконаних будівельних робіт від 29.12.2016 року (Т.2 а.с.57-60) замовником прийнято виконані позивачем роботи.

Податок на додану вартість відображено у податковій накладній №2 від 29.12.2016 року (Т.2 а.с.62).

Контролюючий орган, з урахуванням наданих під час проведення перевірки документів, дійшов висновку, що:

укладені між позивачем та його контрагентами договори не опосередковувалися реальним виконанням операцій, які становлять їх предмет; наданими до перевірки документами не доведено правомірність збільшення податкового кредиту ТОВ «Інфратек», фактично сплаченого контрагентами позивача;

за аналізом згідно інформаційних баз податкового органу контрагентів позивача у перевіряємому періоді встановлено, що такі контрагенти не володіють відповідними фізичними, технічними та технологічними можливостями для вчинення задокументованих господарських операцій. Фактично, це призвело до складання первинної документації без реально вчинених господарських операцій.

Як наслідок цього, позивачем завищено від`ємне значення податку на додану вартість та занижено розмір податку на прибуток підприємств, що призвело до того, що суми обов`язкових платежів не були перераховані до бюджету.

Суд наголошує, що матеріали справи містять первинні документи на підтвердження здійснення господарських операцій позивача з контрагентами в періоді, що перевірявся, які відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», та містять у собі відомості щодо змісту та обсягу проведених операцій.

З наданих позивачем первинних документів вбачається, що вказаними контрагентами позивача в періоді, що перевірявся, замовлювались роботи, а позивач, в свою чергу, виконав роботи з метою провадження своєї господарської діяльності, що підтверджується матеріалами справи.

Крім того, за наслідками цих господарських операцій були виписані податкові накладні, які були включені контрагентами позивача у податкову звітність у періоді, що перевірявся.

Аналізуючи види господарської діяльності, які здійснюються позивачем, а саме Код КВЕД 42.91 Будівництво водних споруд; Код КВЕД 42.99 Будівництво інших споруд, н. в. і. у.; Код КВЕД 43.11 Знесення; Код КВЕД 43.12 Підготовчі роботи на будівельному майданчику; Код КВЕД 43.13 Розвідувальне буріння; Код КВЕД 43.21 Електромонтажні роботи; Код КВЕД 43.22 Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування; Код КВЕД 43.29 Інші будівельно-монтажні роботи; Код КВЕД 43.31 Штукатурні роботи; Код КВЕД 43.32 Установлення столярних виробів; Код КВЕД 43.33 Покриття підлоги й облицювання стін; Код КВЕД 43.34 Малярні роботи та скління; Код КВЕД 43.39 Інші роботи із завершення будівництва; Код КВЕД 43.91 Покрівельні роботи; Код КВЕД 43.99 Інші спеціалізовані будівельні роботи, н. в. і. у.; Код КВЕД 46.13 Діяльність посередників у торгівлі деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами; Код КВЕД 46.15 Діяльність посередників у торгівлі меблями, господарськими товарами, залізними та іншими металевими виробами; Код КВЕД 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; Код КВЕД 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; Код КВЕД 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; Код КВЕД 46.74 Оптова торгівля залізними виробами, водопровідним і опалювальним устаткованням і приладдям до нього; Код КВЕД 68.10 Купівля та продаж власного нерухомого майна; Код КВЕД 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; Код КВЕД 71.11 Діяльність у сфері архітектури; Код КВЕД 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах; Код КВЕД 41.10 Організація будівництва будівель; Код КВЕД 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель (основний); Код КВЕД 42.11 Будівництво доріг і автострад; Код КВЕД 42.12 Будівництво залізниць і метрополітену; Код КВЕД 42.13 Будівництво мостів і тунелів; Код КВЕД 42.21 Будівництво трубопроводів; Код КВЕД 42.22 Будівництво споруд електропостачання та телекомунікацій, суд вважає, що укладені договори позивача з його контрагентами узгоджуються із видами діяльності ТОВ «Інфратек».

Також, суд звертає увагу, що згідно з пп.180.1.1 п.180.1 ст.180 Податкового кодексу України платником податку є будь-яка особа, що провадить або планує провадити господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183 цього розділу.

Суд встановив, що позивач та його контрагенти на момент здійснення вказаних господарських операцій були платниками ПДВ, на спростування вказаного податковим органом не надано доказів та немає таких посилань.

Відповідно до п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Згідно з п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб`єкти підприємницької діяльності можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Відповідно до п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно з п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з п.200.2 ст.200 Податкового кодексу України при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Відповідно до п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Таким чином, відповідно до зазначених правових норм, з моменту списання коштів з банківського рахунка позивача або отримання ним робіт від контрагентів, що підтверджується податковими накладними, у нього виникло право на віднесення сум податку по операціях з цим контрагентом до складу свого податкового кредиту.

При цьому, факт виконання позивачем умов договору підтверджується наданими до суду первинними документами, що знаходяться в матеріалах справи.

Згідно з ч.1 ст.627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Суд зазначає, що позивач не повинен нести відповідальність за дії чи бездіяльність своїх контрагентів. Порушення податкової дисципліни, вчинені контрагентом платника податку тягнуть відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначені обставини не можуть бути підставою для позбавлення платника податку права на віднесення сум податку по операціях з контрагентами до складу свого податкового кредиту у випадку, коли він виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого права та має необхідні документальні підтвердження його розміру.

Аналогічні висновки зазначені також Верховним Судом у Постанові від 06.02.2018 року у справі №804/4940/14, які, в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України, враховуються судом при розгляді справ в подібних правовідносинах щодо застосування норм права.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17, ч.5 ст.19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Суд звертає увагу на рішення Європейського Суду з прав людини від 9 січня 2007 року, про порушення Україною статті 1 Першого протоколу у справі «Інтерсплав проти України». Так, у п.37 рішення вказується: «Заявник стверджував, що він сплачував податки відповідно до Закону і ці платежі перевірялись декілька разів державними органами. Він зазначив, що він не несе відповідальності за діяльність інших компаній, у яких він купував металевий брухт, ціна на який включала ПДВ. Обов`язок сплачувати це ПДВ покладався на ці компанії, а не на заявника. Заявник підкреслив, що він не мав ні компетенції, ні можливості контролювати господарську діяльність інших підприємств і ситуація, на яку посилається Уряд, вказує на незадовільну діяльність податкових органів, за які заявник не повинен нести відповідальність. Він далі підкреслював, що численні перевірки його діяльності які здійснювалися податковими органами, не виявили порушень, на підставі яких останні могли б ґрунтувати свої відмови». Відповідно до п.38 рішення зазначено: «На думку Суду, коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання в системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною компанією, вони можуть вжити відповідних заходів для запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б указували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань».

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 22.01.2009 року у справі «Булвес» АД проти Болгарії (заява № 3991/03) зазначено, що у разі якщо національні органи за відсутності будь-яких вказівок на безпосередню участь фізичної або юридичної особи у зловживанні, пов`язаним зі сплатою ПДВ, який нараховується у ланцюгу поставок, або вказівок на обізнаність про таке порушення, все ж таки застосовують негативні наслідки для отримувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов`язання, за дії або бездіяльність постачальника, який перебував поза межами контролю отримувача і у відношенні якого у нього не було засобів перевірки та забезпечення його виконання, то такі владні органи порушують справедливий баланс, який має підтримуватися між вимогами суспільних інтересів та вимогами захисту права власності.

Європейський Суд підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000, «Онерїлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryэldэz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Також, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20.05.2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25.11.2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах.

Крім того, ЄСПЛ у своєму рішення по справі Yvonne van Duyn v.Home Office зазначив, що «принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться в законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії». З огляду на принцип юридичної визначеності, держава не може посилатись на відсутність певного нормативного акта, який би визначав механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституції чи інших актах. Така дія названого принципу пов`язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов`язань для запобігання відповідальності. Захист принципу обґрунтованих сподівань та юридичної визначеності є досить важливим у сфері державного управління та соціального захисту. Так, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію своєї політики чи поведінки, така держава чи такий орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки щодо фізичних та юридичних осіб на власний розсуд та без завчасного повідомлення про зміни у такій політиці чи поведінці, позаяк схвалення названої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у названих осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст.1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Суд звертає увагу також на той факт, що відповідачем не надано доказів на підтвердження нікчемності правочинів, вчинених між позивачем та його контрагентами. Відповідний факт, в силу ч.1 ст.204 ЦК України, яким встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, може бути встановлений лише судом, однак будь-яких рішень стосовно цього або посилань на такі рішення до суду не надано.

Суд також акцентує увагу на тому, до матеріалів справи надано докази на підтвердження виконання договорів, укладених позивачем зі своїми контрагентами, та результатів проведення господарської діяльності, а саме:

Договори підряду (Т.2 а.с.139-144, 211-214, Т.3 а.с.34-41, 103-108, 145-147, 155-157);

Протоколи узгодження договірної ціни (Т.2 а.с.145-146, 149-150, 242-244, Т.3 а.с.42);

Розрахунки вартості будівництва (Т.2 а.с.147-148, Т.3 а.с.112-129);

Договірні ціни (Т.2 а.с.151-160, Т.3 а.с.3-10, 11-14, 67-77, 148);

Відомості ресурсів (Т.2 а.с.169-179, 190-193, 220-222, 233-241, 248-252, Т.3 а.с.15-24, 57-63, 83-86, 88-93, 130-142, 143-144);

Дефектні акти (Т.2 а.с.180-182, 245-247, Т.3 а.с.64-66);

Довідки про вартість робіт (Т.2 а.с.183, 194, 215, 223, Т.3 а.с.78, 87, 109-110, 149);

Акти приймання виконаних робіт (Т.2 а.с.184-189, 195-202, 203-210,216-219, 224-232, Т.3 а.с.79-82, 94-102).

Отже у суду наявні документальні підтвердження здійснення господарських операцій позивачем із контрагентами за перевіряємий період, дійсність яких заперечується відповідачем на основі припущень стосовно господарської дієздатності контрагентів ТОВ «Інфратек», у зв`язку із чим висновки акту перевірки не можуть слугувати належною підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі; 5) обов`язковість судового рішення; 6) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 7) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; 8) розумність строків розгляду справи судом; 9) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 10) відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У п. 110 рішення Європейського суду з прав людини від 23.07.2002 року у справі «Компанія «Вестберга таксі Актіеболаг» та Вуліч проти Швеції» визначено, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податного управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасовувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами для призначення податкових штрафів (санкцій), має саме податкове управління.

Відповідачем не доведена обґрунтованість та законність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, а відзив на позовну заяву відтворює законодавчі норми та зміст документів перевірки, не містить змістовних аргументів на противагу доводам позивача.

Тому, суд має правові підстави для задоволення позову у повному обсязі шляхом визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 26.11.2019 року №, від 26.11.2019 року №.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при поданні позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 5880 (п`ять тисяч вісімсот вісімдесят)грн. 10 коп. (Т.1 а.с.18), отже слід з Головного управління ДПС в Одеській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфратек» () 5880 (п`ять тисяч вісімсот вісімдесят)грн. 10 коп. судового збору.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфратек» (, адреса: вул. Катерининська, 93, м. Одеса, 65062) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 26.11.2019 року № про збільшення ТОВ «Інфратек» грошових зобов`язань з податку на прибуток підприємств на суму 187 294,00 грн., з яких за основним платежем 149 835,00 грн., штрафних санкцій 37 459,00 грн.;

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 26.11.2019 року № про збільшення ТОВ «Інфратек» грошових зобов`язань з податку на додану вартість на суму 204708,00 грн., з яких за основним платежем 163766,00 грн., штрафних санкцій 40942,00 грн.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфратек» () 5880 (п`ять тисяч вісімсот вісімдесят)грн. 10 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян

.