Справа № 152/263/20
Суддя: Соколовська Т. О.
Дата ухвалення: 2020-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Шаргородський районний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2020 року

м. Шаргород

Справа № 152/263/20

провадження № 2-а/152/6/20

Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючої судді Соколовської Т.О. ,

за участі секретаря судових засідань Бабиної І.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, Крілівецького Богдана Юрійовича - лейтенанта полку патрульної поліції у м. Кривий Ріг про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача

02.03.2020 ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з даним адміністративним позовом, у якому зазначив, що 21.02.2020 інспектором взводу №2 роти №2 батальйону №2 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг - лейтенантом поліції Крілівецьким Б.Ю. (далі - відповідач) складено постанову про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень, в якій зазначено, що він 21.02.2020 о 21 год. 45 хв. керуючи транспортним засобом в м. Кривий ріг на перехресті вул. Волгоградська - вул. Медова, здійснив проїзд перехрестя на жовтий заборонений сигнал світлофора.

Дану постанову вважає незаконною, оскільки вона прийнята з порушенням норм діючого законодавства.

Відповідачем під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності, на його прохання не пред`явлено документу, який би підтверджував його повноваження на розгляд вищевказаної справи і накладення на нього адміністративного стягнення від імені органів Національної поліції України. Оскаржувана постанова не містить посилання на жоден доказ вчинення ним згаданого адміністративного правопорушення, окрім слів працівника поліції. Тим більше, що він рухався на мигаючий зелений колір світлофора. Доказів фіксування руху на жовте світло світлофора відповідачем надано не було.

У зв`язку з тим, що оспорювана постанова винесена з порушенням вимог чинного законодавства, позивач просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії НК №373446 від 21.02.2020.

ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідачів

12.03.2020 до суду поступила заява від позивача ОСОБА_1 про розгляд справи у його відсутності, адміністративний позов підтримує, просить його задовольнити (а.с.22).

Від представника відповідача Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Нацентової О.В. до суду поступила заява про відкладення розгляду справи (а.с.23-26).

ІІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою судді від 02 березня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін на 12 березня 2020 року (а.с.11-12).

Ухвалою судді від 02.03.2020 запропоновано відповідачам - Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, Крілівецькому Б.Ю. - інспектору взводу №2 роти №2 батальйону №2 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати до суду відзив на позовну заяву, роз`яснено наслідки ненадання відзиву, у встановлений судом строк без поважних причин, право пред`явити зустрічний позов.

Ухвала суду відповідачами отримана 04.03.2020 (а.с.29 - 30).

У встановлений ухвалою термін відповідачем Полком патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області відзив на позовну заяву не подано, зустрічний позов не пред`явлено.

12.03.2020 у зв`язку з неявкою у судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, судове засідання відкладено на 23 березня 2020 року (а.с.27).

18.03.2020 відповідачем Крілівецьким Б.Ю. до суду подано відзив на адміністративний позов ОСОБА_1 у якому зазначено, що ним під час патрулювання 21.02.2020 приблизно о 21 год. 45 хв. на перехресті вулиць Волгоградська та Медова в м. Кривий Ріг було зупинено автомобіль ВАЗ 11183 державний номерний знак НОМЕР_1 , водій якого ОСОБА_1 проїхав вищезазначене перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 (г) ПДР України. Встановивши всі обставини правопорушення, ним було прийнято рішення притягнути водія до адміністративної відповідальності та в подальшому винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії НК № 373446 за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Під час розгляду справи від позивача жодних клопотань не надходило, його було ознайомлено з відеозаписом скоєного правопорушення, який було зафіксовано на автомобільний реєстратор. Він мав всі законні підстави винести постанову, а також розглянути справу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення, оскільки у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Тому за результатами розгляду адміністративної справи до позивача застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 425 грн. Позивачу було роз`яснено його права, порядок та строки оскарження постанови. Розглядаючи дану справу він діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно - правовими актами, тому постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (а.с.34-40).

20.03.2020 позивачем ОСОБА_1 подано відповідь на відзив (а.с.43).

Позивач ОСОБА_1 , відповідач Крілівецький Б.Ю. та представник відповідача Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області не прибули у судове засідання, у зв`язку із чим відсутні перешкоди для розгляду справи, відповідно до ч.3 ст.268 КАСУ, якою передбачено, що неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

За вказаних обставин, згідно з положеннями ч.4 ст.229 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

ІV. Обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Вирішуючи спір, суд встановив, що 21 лютого 2020 року інспектором взводу №2 роти №2 батальйону №2 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг - лейтенантом поліції Крілівецьким Б.Ю. винесено постанову серії НК № 373446 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. за те, що він, як зазначено у постанові "… керуючи транспортним засобом здійснив проїзд перехрестя на жовтий забороняючий сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3.г ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративне правопорушення" (а.с.5).

Підставою для винесення вказаної постанови став розгляд відповідачем справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, що вбачається із постанови.

Протокол про адміністративне правопорушення не складався, оскільки з постанови про адміністративне правопорушення не вбачається, що вона винесена на підставі розгляду протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ч.ч.2-5 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Причиною спору між сторонами на думку позивача, є неправомірні дії відповідача щодо винесення постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки оскаржувана постанова винесена без достатніх доказів наявності у діях позивача складу адміністративного правопорушення та без встановлення всіх обставин справи, що виключає її законність.

Судом встановлено, що постанова від 21.02.2020 складена відповідачем, в порушення вимог ст. 251 КУпАП не містить жодних доказів (пояснень осіб, свідків, фото або відео фіксації), посилань на те, що обставини, викладені в ній на підтвердження порушення ОСОБА_1 вимог ПДР, були зафіксовані на будь-які технічні прилади.

Також, судом встановлено, що відповідач при складанні постанови у справі про адміністративне правопорушення не роз`яснив позивачеві його прав та обов`язків, встановлених ст.268 КУпАП, що підтверджується відсутністю посилання на виконання цієї вимоги законодавства в оскаржуваній постанові.

Викладене свідчить про порушення прав позивача на справедливий та неупереджений розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Таким чином, при винесенні постанови від 21.02.2020 посадова особа патрульної поліції у м. Кривий Ріг припустилась порушень порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності.

V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування

Відповідно до ст. 6 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно з положеннями ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ст. 55 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

У п.26 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" та п.23 рішення ЄСПЛ у справі "Гурепка проти України №2" наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Проніна проти України" наголошує, що п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень (п.23), а в п.58 рішення Європейського суду у справі "Серявін та інші проти України" зазначається про те, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті… Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії").

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи вчинені вони на підставі в межах і у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, безсторонньо, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно.

Статтею 9 КУпАП визначено поняття адміністративного правопорушення, а саме, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Доказами у адміністративному судочинстві є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ст.ст. 72 -77 КАС України).

Частиною 2 ст.77 КАС України, встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 за №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.283 та ст.284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи встановлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст.ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду…, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

VІ. Висновки суду

Постанова від 21.02.2020 складена відповідачем, не може оцінюватися судом як належний доказ у розумінні ст. 73 КАС України, оскільки заперечується позивачем, а матеріали справи не місять жодних доказів (пояснень осіб, свідків, фото або відео фіксації) на підтвердження порушення ОСОБА_1 вимог ПДР, окрім висновків посадової особи патрульної поліції, що зафіксовані в оспорюваній постанові. Відзив особи, яка виносила оспорювану постанову - інспектора взводу №2 роти №2 батальйону №2 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП Крілівецького Б.Ю. на адміністративний позов з цитуванням Законів України і підзаконних актів також не містить доказів у підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Окремо, суд звертає увагу на те, що текст оскаржуваної постанови не містить посилань на те, що обставини, викладені в ній були зафіксовані на будь-які технічні прилади.

Також, судом встановлено, що відповідач при складанні постанови у справі про адміністративне правопорушення не роз`яснив позивачеві його прав та обов`язків, встановлених ст.268 КУпАП, що підтверджується відсутністю посилання на виконання цієї вимоги законодавства у оскаржуваній постанові.

Викладене свідчить про порушення прав позивача на справедливий та неупереджений розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Таким чином, при винесенні постанови від 21.02.2020 посадова особа патрульної поліції у м. Кривий Ріг припустилась порушень порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відтак, аналіз перевірених і оцінених доказів переконують суд, що оскільки суб`єктом владних повноважень не було надано доказів в обґрунтування заперечень проти позову, не спростовано доводів позивача, відповідно постанова серії НК № 373446 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн., винесена 21.02.2020 відповідачем по справі - інспектором взводу №2 роти №2 батальйону №2 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП Крілівецьким Б.Ю. не відповідає вимогам законодавства, отже є протиправною та підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, оскільки право ОСОБА_1 на використання своїх конституційних прав у сфері публічно - правових відносин з боку відповідача порушено і підлягає судовому захисту.

До вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини. Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Керуючись статтями 19, 55 Конституції України, статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 року), ст.ст. 2, 3, 5, 9, 19, 47, 49, 73 - 77, 90, 229, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 286, 295 КАС України, на підставі ст.ст. 251, 268, 280, 283, 287, 288, 289, 293, 295 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, Крілівецького Богдана Юрійовича - лейтенанта полку патрульної поліції у м. Кривий Ріг про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Визнати постанову серії НК № 373446 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн., винесену 21 лютого 2020 року інспектором взводу №2 роти №2 батальйону №2 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП Крілівецьким Богданом Юрійовичем протиправною і скасувати її.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також має бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення ухвалено та підписано суддею 23.03.2020.

Головуючий суддя: Т.О. Соколовська