Справа № 596/203/20
Суддя: Лисюк І. О.
Дата ухвалення: 2020-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 596/203/20
Провадження № 2-а/596/8/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2020 р. Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого судді Лисюк І.О.

за участю секретаря судового засідання Федорів О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Гусятин за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора УПП в Тернопільській області лейтенанта поліції 1 батальйону 1 роти Андрусишин Ірини Зеновіївни, третя особа УПП в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до інспектора УПП в Тернопільській області лейтенанта поліції 1 батальйону 1 роти Андрусишин І.З. та просить визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2018236 від 24.01.2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.. Посилаючись на те, що вказана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки керований ним автомобіль рухався з Копичинець до Чорткова, по закінченні заокруглення дороги було здійснений обгін одиночного транспортного засобу,а саме учбового автомобіля, який рухався зі швидкістю меньше 3О км/год.. На ділянці автодороги М19 ,яка на відсутні будь які знаки , котрі забороняють обгін, або попереджають про небезпеку його здійснення. Отже він не здійснював обгону на крутому повороті з обмеженою оглядовістю, а автомобіль патрульної поліції здійснив розворот на самому повороті (доганяючи його), створивши небезпеку іншим учасникам дорожнього руху.

Незважаючи на його доводи, показуючи відео поганої якості, яке не може згідно ст. 283 КУпАП бути доказом по справі, так як Постанова не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснювалася відеофіксація, його було притягнуто до відповідальності, чим порушено принцип законності, встановлений ст.7 КУпАП.

Ухвалою суду від 05 лютого провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання сповіщені належним чином.

Позивач Нагорняк Р.Б. в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав письмову заяву в якій позов підтримав, посилаючись на обставини викладені у позові, просить позов задовольнити та справу слухати у його відсутності.

27.02.2020 року представник третьої особи УПП в Тернопільській області подав до суду заяву із проханням розглянути справу без участі представника управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, а також згідно письмових пояснень позов не визнає, заперечує проти нього та просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на те, що згідно з частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до вимог п. 14.6 г) Правил дорожнього руху України обгін заборонено у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості.

Виїзд на смугу зустрічного руху є найбільш небезпечним маневром у будь-якому випадку, а особливо в кінці підйому, на крутих поворотах (обмежена видимість), на мостах, естакадах, шляхопроводах (обмежена можливість маневру), тому він заборонений у всіх випадках на цих ділянках доріг, оскільки у разі виїзду на смугу зустрічного руху існує підвищена небезпека зустрічного зіткнення. Це обумовлено тим, що під час обгону в умовах недостатньої видимості і на ділянках доріг з обмеженою оглядовістю у водіїв залишається малочасу для виконання запобіжних дій для уникнення дорожньо-транспортної пригоди.

Пунктом 2.3 б) Правил дорожнього руху України на водія покладений обов`язок бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, а також не відволікатися від керуванням цим засобом у дорозі.

Позивач ОСОБА_1 18 березня 2020 року, через канцелярію суду подав письмову заяву згідно якої, відзив третьої особи вважає необґрунтованим та таким, що не відображає дійсних обставин справи, оскільки УПП не надано доказів наявності попереджувального дорожнього знаку 1.1 «Небезпечний поворот праворуч» (знак попереджає про заокруглення дороги радіусом менше 500 м поза населеними пунктами і менше 150 м у населених пунктах або про заокруглення з обмеженою оглядовістю). Саме цим знаком учасники дорожнього руху попереджаються про наявність крутого повороту та ділянки дороги з обмеженою оглядовістю, а не суб`єктивним сприйняттям водія. Тому, якщо навіть припустити, що обгін котрий він зробив по завершенні повороту був зроблений на повороті то маневр обгону був зроблений з дотриманням ПДР України. Вважає , інспектор УПП Андрусишин І.З. вигадала дорожній знак «Крутий поворот», якого не існує в ПДР України.

Судовий розгляд справи в порядку ч.9 ст.205 КАС України здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового засідання технічними засобами згідно ч.4 ст.229 КАС України не здійснюється

Судом встановлено, а також не заперечується сторонами, що 24 січня 2020 року, за, інспектором роти №1 батальйоні 1 УПП в Тернопільській області лейтенантом поліції Андрусишин Іриною Зеновієвною винесена постанова про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 24 січня 2020 року серії ЕАК №2018236, в якій зафіксовано, що громадянин ОСОБА_1 , 24 січня 2020 року о 16 год. 00 хв., керуючи автомобілем Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_1 на 382 км 780 м на автодорозі М-19 Доманов - Тереблече, здійснив обгін на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю, а саме на крутому повороті, чим порушив вимоги П 14.6 г) Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП України. За вказане правопорушення на позивача було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. (а.с.3).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 14.07.2015 року №596-VІІ внесено зміни до ст.258 КУпАП, зокрема, доповнено абзацом 4, зі змісту якого вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.283 КУпАП, тобто відповідачем правомірно винесено постанову на місці вчинення правопорушення.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Частиною 2 статті 122 КУпАП встановлено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до пункту 14.6 «г» Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, обгін заборонено у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості.

Згідно з пунктом 1.10 Правил дорожнього руху обмежена оглядовість - видимість дороги в напрямку руху, яка обмежена геометричними параметрами дороги, придорожніми інженерними спорудами, насадженнями та іншими об`єктами, а також транспортними засобами; обгін - випередження одного або кількох транспортних засобів, пов`язане з виїздом на смугу зустрічного руху.

Відповідно до статті 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП, ст.280 КУпАП закріплено обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Частиною 1 статті 268 КУпАП законодавцем визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному (необґрунтованому) притягненню такої особи до відповідальності.

Статтею 251 КУпАП визначено перелік фактичних даних в справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом оглянуто відеозапис з камери нагрудного реєстратора поліцейського, що знаходиться на цифровому носії та міститься в матеріалах справи з яких встановлено, що відео розпочинається з моменту зупинки транспортного засобу скаржника, сам факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП, як і обмежену оглядовість на ділянці дороги де таке вчинено, та в чому така проявлялась і чим це підтверджується, не зафіксовано та перед судом відповідачем не доведено.

Відеозапис, поданий представником третьої особи на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Інших належних та допустимих доказів в підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, відповідачем не подано.

Для підтвердження порушення Позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до статті 251 КУпАП, мав би надати, зокрема, відеозапис події, фотокартки із відповідними замірами відстані автомобіля від пішохідного переходу тощо.

Посилання на оскаржувану постанову про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності як на беззаперечний доказ вчинення ним правопорушення є помилковим, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Аналогічні правові позиції висловлені в Постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17, від 15 листопада 2018 року у справі №524/5536/17.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Оскільки визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі, а тому суд під час розгляду справи повинен створювати необхідні умови для всебічного, повного й об`єктивного дослідження справи, однак не зобов`язаний підміняти собою учасників процесу, шукаючи докази виключно за власною ініціативою. Адміністративний суд має активно підтримувати перебіг провадження, досліджувати фактичні обставини справи в найбільш повному обсязі.

Європейський суд з прав людини, судова практика якого в силу приписів статті 6 КАС України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» застосовується судами як джерело права, в рішеннях у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії» зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

У справі «Федорченко та Лозенко проти України» зазначив, що при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом».

З врахуванням конституційного принципу правової держави усі сумніви щодо доведеності вини особи слід тлумачити на її користь.

В свою чергу відповідачем не доведено поза розумним сумнівом факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП.

Підсумовуючи вказане, суд приходить до висновку, що відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами правомірність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП, оскільки не з`ясовано всіх обставин справи про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 280 КУпАП, та не спростовано позицію позивача.

Вказане у своїй сукупності дозволяє суду апеляційної інстанції дійти висновку, що постанова серії ЕАК №2018236 від 24.01.2020 не відповідає критеріям законності та обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, а тому підлягає скасуванню.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, враховуючи положення статті 286 КАС України, прецедентну практику ЄСПЛ, суд приходить переконання, що слід скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Щодо судових витрат, то такі, в силу приписів статті 139 КАС України, розподілу не підлягають.

Керуючись ч.2 ст.122, 245, 251, 252, 286, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 9, 73-77, 90, 229, 242, 244-246, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити .

Скасувати постанову інспектора УПП в Тернопільській області лейтенанта поліції 1 батальйону 1 роти Андрусишин Ірини Зеновіївни про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 24 січня 2020 року серії ЕАК №2018236 та закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП.

Згідно зі статтями 255, 286, 293, 295 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачем у справі є ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідачем у справі є інспектора УПП в Тернопільській області лейтенанта поліції 1 батальйону 1 роти Андрусишин Ірина Зеновіївна, адреса робочого місця (46003, м.Тернопіль, вул. Котляревського, 24).

Повне судове рішення складено, підписано та проголошено 23 березня 2020 року.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області І.О. Лисюк