Справа № 127/2219/20
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2020-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/2219/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Чернюк І.В.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

25 березня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Курка О. П. Матохнюка Д.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу інспектора роти №4 капрала поліції Франтовського Юрія Володимировича Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24 лютого 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського капрала поліції УПП у Вінницькій області Франтовського Юрія Володимировича про визнання дії інспектора неправомірними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом у якому просив скасувати постанову серії ЕАК № 2036927 від 28 січня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у розмірі 255 гривень, винесену інспектором УПП у Вінницькій області капралом поліції Франтовським Юрієм Володимировичем та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є депутатом Вінницької обласної Ради 7 скликання, що підтверджується копією посвідчення № 47. Для виконання своїх службових обов`язків 28.01.2019 року, позивач рухався за кермом автомобіля марки «BMW X5» д.н.з. НОМЕР_1 та був зупинений на вимогу відповідача. Позивач намагався пояснити відповідачу, що він є депутатом Вінницької обласної Ради та його місце роботи розташоване по вул.Соборній, 70 у м.Вінниці, а тому останній проїжджаючи по зазначені вулиці прямував до свого робочого місця із врахування вимог ПДР України. В підтвердження чого позивач пред`явив відповідачу службове посвідчення. Однак, останній незважаючи на пояснення позивача виніс оскаржену постанову, не надавши можливості надати письмові пояснення, заявити клопотання, подати докази, а також бути присутнім при розгляді справи.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 24 лютого 2020 року позовні вимоги задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.01.2020 інспектором УПП у Вінницькій області капралом поліції Франтовським Ю.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2036927, якою визнано винним ОСОБА_1 в тому, що він 28.01.2020 о 19 год. 21 хв. у м.Вінниці по вул.Соборна, 91, керуючи автомобілем марки «BMW X5» д.н.з. НОМЕР_1 не виконав вимогу дорожнього знаку 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено», чим порушив п.8.4 в ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 ч.1 КУпАП.

Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в сумі 255 гривень.

Позивач не погодився із даною постановою та оскаржив її до суду зазначаючи при цьому, що дія дорожнього знаку 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено» не поширюється на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. Його робоче місце знаходиться в зоні дії даного знаку.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що в даному випадку дія дорожнього знаку 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено» на позивача не поширюється.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Обов`язки учасників дорожнього руху, а також підстави та порядок притягнення до відповідальності за їх порушення передбачені Законом України "Про дорожній рух", Правилами дорожнього руху та Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Згідно зі ст.14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до оскаржуваної постанови позивача притягнуто до відповідальності за невиконання вимоги дорожнього знаку 3.2 "Рух механічних транспортних засобів заборонено".

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про порушення позивачем вимог знаку 3.2 "Рух механічних транспортних засобів заборонено", колегія суддів виходить з наступного.

П.8.4 (г) ПДР передбачено, що наказові знаки показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.

Згідно з п.3.2 Розділу 33 ПДР, дорожній знак 3.2 "Рух механічних транспортних засобів заборонено" забороняє рух усіх механічних транспортних засобів.

Абз.9 п.3.43 ПДР передбачено, що зона дії знаків 3.1-3.15, 3.19-3.21, 3.25, 3.27, 3.29, 3.33-3.37 - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знаків не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Відповідно до абз.5 п.3.43 ПДР не поширюється дія знаків 3.1-3.8, 3.11 - на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в`їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є депутатом Вінницької обласної ради 7 скликання, що підтверджується посвідченням № 47.

Із офіційного інформаціного сайту Вінницької обласної ради вбачається, що дане приміщення знаходиться за адресою: м.Вінниця, вул.Соборна, 70. Позивача зупинили за адресою: м.Вінниця, вул.Соборна, 91.

Наведене свідчить про те, що ОСОБА_1 відноситься до кола осіб на яких не поширюється дія знаку 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено».

Згідно ст 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" зазначено, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, у ній мають бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до частини першої статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення.

Крім того, матеріали справи не містять, а відповідачем не надано жодних доказів не дотримання позивачем вимог дорожніх знаків 3.2

Доданий до справи диск з відеозаписом свідчить про порушення позивачем вимог дорожніх знаків 3.2. Вказаний відеозапис підтверджує виключно факт зупинки автомобіля позивача без жодної прив`язки (географічної чи адміністративно-територіальної) місця зупинки позивача. Із нього не простежується факт руху позивача без дотримання вимог дорожнього знаку 3.2.

Водночас, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності як доказ вчинення ним правопорушення колегія суддів не бере до уваги, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

В даному випадку, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про протиправність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, у зв`язку із відсутністю належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, зазначених в оскаржуваній постанові.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відсутність доказів на підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення, яке полягає у порушенні Правил дорожнього руху, саме по собі є підставою для скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, при цьому судом апеляційної інстанції оцінка процедури притягнення позивача до відповідальності не надається.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу інспектора роти №4 капрала поліції Франтовського Юрія Володимировича Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24 лютого 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Курко О. П. Матохнюк Д.Б.