Справа № 461/7242/16-а
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2020-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

26 березня 2020 року

Київ

справа №461/7242/16-а

адміністративне провадження №К/9901/16481/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шарапи В.М.,

суддів: Стеценка С.Г., Чиркіна С.М.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Овація" на постанову Галицького районного суду м. Львова від 08 червня 2017 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2017 року у справі №461/7242/16-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Овація" до Львівської міської ради, третя особа Комунальне підприємство "Адміністративно-технічне управління" про визнання протиправним та скасування рішення,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

1. Позивач, звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Львівської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №118 від 19.02.2016 року «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 20.12.2010 року №1768». Судом першої інстанції до участі у розгляді справи залучено третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Комунальне підприємство «Адміністративно-технічне управління».

2. Постановою від 08 червня 2017 року Галицького районного суду м. Львова, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.

3. Судами попередніх інстанцій встановлені такі обставини справи, що мають значення для вирішення справи:

3.1. Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №1768 від 20.12.2010 року, заборонено роздрібну торгівлю алкогольними, слабоалкогольними напоями та пивом (окрім безалкогольного) у стаціонарних об`єктах торгівлі та малих архітектурних формах, за винятком закладів ресторанного господарства, з 22:00 год. по 10:00 год.

3.2. Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №118 від 19.02.2016 року внесені зміни до рішення виконавчого комітету від 20.12.2010 року №1768, якими доповнено пунктом 1-1 у такий редакції: « 1-1. Заборонити оформлення віконних вітрин продукцією алкогольних, слабоалкогольних напоїв та пива у стаціонарних об`єктах торгівлі та малих архітектурних формах».

4. Суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог виходив із того, що оскаржене рішення відповідач прийняв відповідно до повноважень, передбачених Законами України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР, «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР, «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обмеження споживання і продажу пива та слабоалкогольних напоїв» від 21 січня 2010 року N 1824-VI, Постановою Кабінету Міністрів України від 30.07.1996 № 854 «Про затвердження Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями» з метою усунення прихованої реклами алкогольних, слабоалкогольних, напоїв та пива

4.1. При цьому суди попередніх інстанцій, з посиланням на Положення про реалізацію виконавчими органами міської ради державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності, затвердженого рішенням виконавчого комітету міської ради від 02.07.2004 року № 636, встановили, що при прийнятті рішення виконавчого комітету від 20.12.2010 № 1768, відповідачем не було порушено вимоги ст. 36 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», натомість виконавчий комітет Львівської міської ради приймав рішення з метою усунення прихованої реклами алкогольних, слабоалкогольних, напоїв та пива, а саме для зменшення умов споживання алкогольних та слабоалкогольних напоїв та охорони фізичного здоров`я людини. Відтак не допущено порушення вимог цього Закону і при внесенні змін до зазначеного рішення відповідача.

Короткий зміст вимог і узагальнені доводи касаційної скарги, узагальнені позиції інших учасників справи:

5. Позивач подав касаційну скаргу на постанову Галицького районного суду м. Львова від 08 червня 2017 року, ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2017 року. Просить оскаржені рішення скасувати і ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

5.1. Аргументи скаржника на обґрунтування доводів касаційної скарги полягають у тому, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовано норми матеріального права, допущено порушення норм процесуального права. Зокрема, він вказує на те, що суди першої та апеляційної інстанції неправильно застосували норми Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» від 11 вересня 2003 року № 1160-IV (далі Закон України № 1160-IV). Попри те, що проект регуляторного акту не було оприлюднено у встановленому порядку, суди вказали на дотримання відповідачем процедури його прийняття.

5.2. Крім того, вказує, що судами не досліджено, яким чином та на яких підставах відповідач відносить орендне оплачуване майно товариства до елементів/об`єктів благоустрою, оскільки вікна є складовою та невід`ємною частиною орендованого майна (магазину) товариства та не являються і не можуть бути віднесені до об`єктів та елементів об`єктів благоустрою. Вважає, що відповідач, прийнявши Рішення виконавчого комітету Львівської міської Ради №118 від 19.02.2016 р. «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 20.12.2010 року 1768», обмежує товариство у користуванні його орендованим майном та забороняє користуватись приміщенням на власний розсуд для здійснення господарської діяльності та вказане рішення відповідачем прийнято з перевищенням своїх повноважень, оскільки законодавством не передбачено право органу місцевого самоврядування самостійно трактувати вікна як вітрини та відносити їх до «об`єктів» та «елементів благоустрою». Також вказує на те, що судом не досліджено на підставі чого відповідач трактує той факт, що ззовні з вікон магазину видно внутрішні вітрини та стелажі магазину як «оформлення віконних вітрин» та неправомірної відносить «вікна» магазину до об`єктів та елементів об`єктів благоустрою.

6. Відповідачем та третьою особою заперечень чи відзиву на касаційну скаргу не подано.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд касаційної інстанції:

7. При розгляді касаційної скарги колегією суддів враховуються приписи частин 1-2 статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України у редакції до 08.02.2020 (надалі - КАС України), у відповідності до яких суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

8. Відповідно до частин 1- 3 статті 159 КАС України (чинної на час прийняття судових рішень судами першої та апеляційної інстанцій) рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій вказаним вимогам не відповідають, оскільки судами попередніх інстанцій допущено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд.

9. Предметом оскарження у суді в цій справі є Рішення виконавчого комітету Львівської міської Ради №118 від 19.02.2016 р. «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 20.12.2010 року 1768». Суди встановили, що цим рішенням внесені зміни до рішення виконавчого комітету від 20.12.2010 року №1768, якими доповнено пунктом 1-1 у такий редакції: « 1-1. Заборонити оформлення віконних вітрин продукцією алкогольних, слабоалкогольних напоїв та пива у стаціонарних об`єктах торгівлі та малих архітектурних формах».

10. Тому суди попередніх інстанцій у межах судового контролю, з урахуванням вимог статті 2 КАС України, повинні були першочергово визначити правову природу такого рішення.

11. тЗгідно статті 1 Закону України № 1160-IV регуляторний акт - це:

прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання;

прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом;

12. Цією ж нормою визначено, що регуляторним органом є у тому числі і місцевий орган виконавчої влади. Регуляторна діяльність - діяльність, спрямована на підготовку, прийняття, відстеження результативності та перегляд регуляторних актів, яка здійснюється регуляторними органами.

13. За такого правового регулювання оскаржене рішення відповідача є регуляторним актом, оскільки спрямований на правове регулювання господарських відносин під час реалізації алкогольних напоїв та тютюнових виробів та адміністративних відносин між позивачем і відповідачем через можливість останнього застосовувати заходи адміністративного примусу до суб`єкта господарювання. Це рішення встановлює норми права для учасників правовідносин у сфері реалізації алкогольних напоїв та тютюнових виробів, застосовується неодноразово та поширюється на невизначене коло осіб. Відтак оскаржене рішення є і нормативно-правовим актом виконавчого органу місцевої влади.

14. Статтею 171 КАС України (у редакції на час постановлення судових рішень судами першої та апеляційної інстанції) визначено особливості провадження у справах щодо оскарження нормативно-правових актів. Таке право надається особам, які є суб`єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт. У разі відкриття провадження у адміністративній справі щодо оскарження нормативно-правового акта суд зобов`язує відповідача опублікувати оголошення про це не пізніш як за сім днів до судового розгляду у виданні, в якому цей акт був або мав бути оприлюднений. Своєчасне оголошення свідчить, що всі заінтересовані особи належним чином повідомлені про час розгляду справи.

15. Між тим, суд першої інстанції відкрив провадження у справі і розглянув справу не за особливостями, визначеними у статті 171 КАС України, а за загальними правилами. При цьому учасники правовідносин, які регулюються рішенням виконавчого комітету Львівської міської Ради №118 від 19.02.2016 р. «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 20.12.2010 року 1768», не були належним чином повідомленими про час розгляду справи. Суд апеляційної інстанції зазначені порушення вимог КАС України судом першої інстанції не усунув.

16. За таких обставин суди прийняли судові рішення про права та обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі, що відповідно до пункту 4 частини 3 статті 353 КАС України у редакції до 08.02.2020 є обов`язковою підставою для скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

17. Під час нового розгляду справи необхідно розглянути її відповідно до особливостей провадження у справах щодо оскарження нормативно-правових актів. Встановити всі обставини, покладені в основу прийнятого відповідачем рішення. З цього приводу належним чином дослідити наявні докази, а у разі потреби, витребувати додаткові. Також надати оцінку всім аргументам, які учасники справи наводять в обґрунтування своїх вимог та заперечень. За наслідками встановлених обставин і перевірки їх доказами зробити висновок про відповідність або невідповідність оскарженого рішення відповідача вимогам Закону України № 1160-IV, іншим нормативним актам.

18. Суд касаційної інстанції не надає оцінки іншим доводам особи, яка подала апеляційну скаргу, оскільки через порушення процедури прийняття судових рішень судами попередніх інстанцій обставини справи не можна вважати повно і всебічно з`ясованими.

Керуючись частиною 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ від 15 січня 2020 року № 460-IX, статтями 327, 344, 349, 353 КАС України у редакції до 08.02.2020, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Овація» задовольнити частково.

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 08 червня 2017 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2017 року по справі №461/7242/16-а - скасувати. Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Головуючий суддя: Шарапа В.М.

Судді: Стеценко С.Г.

Чиркін С.М.