Справа № 163/258/20
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2020-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2020 рокуЛьвівСправа № 163/258/20 пров. № А/857/3100/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Кушнерика М.П., Старунського Д.М.,

з участю секретаря судового засідання Чопко Ю.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці Держмитслужби про скасування постанови за апеляційною скаргою Волинської митниці Держмитслужби на рішення Любомльського районного суду Волинської області від 19 лютого 2020 року (суддя першої інстанції Гайдук А.Л. , м. Любомль),

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Волинської митниці ДФС про визнання протиправною і скасування постанови у справі про порушення митних правил.

Рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 19 лютого 2020 року позовні вимоги задоволено. Постанову заступника начальника Волинської митниці ДФС Германа Василя Миколайовича від 12.06.2019 в справі про порушення митних правил № 1956/20500/19 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 485 МК України з накладенням стягнення у вигляді штрафу визнано протиправною і скасовано. Провадження в справі за протоколом про порушення митних правил від 12.06.2019 року №1956/20500/19 закрито.

Із таким судовим рішенням не погодився відповідач та подав апеляційну скаргу. Вважає, що рішення винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Просив скасувати рішення і відмовити в позові. Зауважив, що належними доказами доведено вину позивача у вчиненні правопорушення, а саме вчинення протиправних дій, спрямованих на неправомірне звільнення від сплати в повному обсязі митних платежів в сумі 50549 гривні 07 копійок. Вчинення правопорушення підтверджено матеріалами справи, а саме протоколом про порушення митних правил від 10.05.2019 №1956/20500/19, відповіддю митних органів Литовської Республіки від 19.03.2019, витягом з баз даних: «Інспектор-2006», ЄАІС ДМСУ та іншими документами. Отже, відповідач правомірно виніс постанову від 12 червня 2019 року, якою позивача визнано винним у вчиненні правоопрушення, передбаченого ст. 485 МК України та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів. Апелянт зауважив, що позивач повідомлявся належним чином про розгляд справи про порушення митних правил, а відтак підстав для визнання постанови протиправною немає.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду за п`ять днів шляхом надіслання судової повістки на офіційну електронну адресу, що підтверджено матеріалами справи.

Апеляційний суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, вважає, що підстав для її задоволення немає з таких мотивів.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 3 вересня 2018 року посадовою особою митного поста «Луцьк» за поданою декларантом (митним брокером) ТОВ «БІН ТОРГ» - Осадовським Р.Е. митною декларацією типу ІМ40ДЕ №UA205090/2018/071565 здійснено митне оформлення легкового автомобіля марки «HONDA CR-V», ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

За митне оформлення цього автомобіля при його митній вартості у 182648,01 гривень було нараховано та сплачено 86844,61 гривень митних платежів.

У подальшому було встановлено, що за розмитнення автомобіля необхідно було сплатити 137393,68 грн митних платежів.

10 травня 2019 року інспектор Волинської митниці ДФС склав щодо ОСОБА_1 протокол про порушення митних правил №1956/20500/19, в якому зафіксовано вчиненння позивачем дій, спрямованих на неправомірне звільнення від сплати в повному обсязі митних платежів в сумі 50549,07 грн.

12 червня 2019 року заступником начальника Волинської митниці ДФС Герман В.М. було винесено постанову про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення, передбаченого ст. 485 МК України, і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 % несплаченої суми митних платежів - 151647,21 грн.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність вказаної постанови з наступних підстав.

Відповідно до ст. 458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. 486 Митного кодексу України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 489 МК України).

Вимогами ч. 2 ст. 526 Митного кодексу України передбачено, що про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Отже, зазначеною нормою встановлено порядок повідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності про час та місце розгляду справи про порушення митних правил.

Відповідно до матеріалів справи у протоколі про порушення митних правил підпис позивача відсутній. При цьому, пояснень позивач також не надавав.

Відтак, митний орган повинен був повідомити позивача про час та місце розгляду справи про порушення митних правил поштовим відправленням з повідомленням про вручення.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, де у рішенні від 06 вересня 2005 року у справі «Гурепка проти України» зазначається, що справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично мало кримінальний характер з усіма гарантіями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Крім того відповідно до принципу рекомендацій № R (91) 1 Комітету - Міністрів Ради Європи державам - членам стосовно адміністративних санкцій, окрім сформульованих у резолюції (77) 31 принципів справедливо адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватись такими принципами: особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться в вину; вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані; вона або її представник інформується стосовно характеру доказів зібраних у справі проти неї; вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію; адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.

Отже, особі, яка притягається до відповідальності має бути обов`язково повідомлено про підстави розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також про день і місце такого розгляду, роз`яснено відповідні права та обов`язки.

Проте, відповідач не повідомив позивача про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення у встановленому порядку, чим порушив його право на захист.

Доводи відповідача про надіслання позивачу копії протоколу про порушення митних прави і листа з повідомленням про запланований розгляд справи на 12 червня 2019 року, апеляційний суд відхиляє, так як докази цього відсутні.

Позивач категорично заперечує про отримання ним протоколу про адміністративне правопорушення чи повідомлення про розгляд справи.

У матеріалах справи дійсно є копії листів митниці та чеки ПАТ «Укрпошта» (а.с. 47, 50), однак відсутні докази надсилання позивачу поштою саме протоколу про адміністративне правопорушення із повідомленням про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема не додано описів вкладення до цінних листів відповідно до п. 19 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270.

Також не надано доказів вручення позивачу зазначеної кореспонденції.

Суд першої інстанції правильно врахував, що на офіційному сайті ПАТ «Укрпошта» відсутні відомості про вказані відправлення. Зазначене дає підстави для висновку про непідтвердження відповідачем належного повідомлення позивача про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивача не повідомлено про розгляд щодо нього справи про порушення митних правил і суть інкримінованого порушення.

Неповідомлення відповідачем позивача у даній справі у встановленому порядку про розгляд справи про адміністративне правопорушення є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 21 березня 2019 року у справі №489/1004/19 та від 21 листопада 2019 року у справі №826/5857/16.

Апеляційний суд також зазначає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про закриття провадження у справі.

Судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення.

Керуючись ст. 243, 250, 272, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Волинської митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а рішення Любомльського районного суду Волинської області від 19 лютого 2020 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Большакова
судді М. П. Кушнерик
Д. М. Старунський