Справа № 826/1664/18
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2020-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2020 року м. Київ № 826/1664/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Арсірія Р.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у порядку письмового провадження) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Адміністрації Державної прикордонної служби України,

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії-

прийняв до уваги таке:
До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Адміністрації Державної прикордонної служби України, в якому просить суд:

1) визнати протиправними дії Адміністрації Держприкордонслужби щодо обрахування полковнику ОСОБА_1 загальної вислуги років для призначення пенсії станом на 01 серпня 2017 року без урахування періоду навчання у Львівському військовому ліцеї ім. Героїв Крут з 19 серпня 1992 року по 22 червня 1994 року та у Львівській республіканській спеціальній школі - інтернаті з 15 липня 1991 р. по 19 серпня 1992 року, зарахованих Позивачу встановленим порядком до вислуги років Донецьким прикордонним загоном на підставі рішення комісії з установлення стажу роботи цього прикордонного загону (протокол №8 2007 року) та рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04.10.2010 у справі №2а-20697/10/0570;

2) зобов`язати Адміністрацію Держприкордонслужби внести зміни до оформлених нею документів для призначення пенсії полковнику ОСОБА_1 , зокрема, подання про призначення пенсії, розрахунку вислуги років на пенсію, наказу Голови Державної прикордонної служби України від 01 серпня 2017 року №781-ос, грошового атестату №27 від 01 серпня 2017 року, врахувавши вислугу років, яка станом на 1 серпня 2017 року у позивача становила: календарна - 25 років 11 місяців 10 днів; пільгова 02 роки 06 місяців 09 днів; всього - 28 років 05 місяців 19 днів, та в місячний строк з дня набрання чинності рішенням суду надіслати ці документи із змінами до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві для здійснення перерахунку пенсії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.02.2018 відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.09.2019 позовну заяву залишено без розгляду з підстав пропущення строку позовної давності.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою позивач подав апеляційну скаргу.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.09.2019 скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Так, згідно змісту вказаної постанови, суд апеляційної інстанції встановив, що позивач звернувся з позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва в межах строку встановленого ч. 3 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, справу передано на розгляд судді Арсірія Р.О.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.01.2020 справу №826/1664/18 прийнято до провадження судді Арсірія Р.О. Розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників у судове засідання на 06.02.2020.

У судове засідання 06.02.2020 сторони не прибули, про судове засідання повідомлені належним чином, про що свідчать матеріали справи, причин неявки суду не повідомили.

Разом з тим, ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства встановлено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведені норми, суд ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Згідно з ч. 3 ст. 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив.
Наказом Голови Державної прикордонної служби України від 01.08.2017 №781-ос полковника ОСОБА_1 (П-002467) виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення Адміністрації Державної прикордонної служби України у зв`язку зі звільненням з військової служби за пунктом «а» (у зв`язку з закінченням строку контракту) ч. 6, з урахуванням підпункту «Ї» пункту 1 частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (т.1 а.с. 13).

У вересні 2017 року відповідач подав до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві пакет документів, серед іншого розрахунок вислуги років на пенсію для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугою років, згідно яких вказав, що станом на 01.08.2017 наявна у ОСОБА_1 вислуга військової служби становить: календарна 23 роки 00 місяців 6 днів; пільгова 2 роки 6 місяців 9 днів; всього 25 років 6 місяців 15 днів; витяг з наказу про виключення зі списків особового складу та грошового атестату №27 від 01.08.2017 (т.1 а.с. 14-15, 16).

Поміж тим, до зазначеної у вказаних документах вислуги років ОСОБА_1 , на думку позивача, протиправно не було включено періоду його навчання у Львівському військовому ліцеї ім. Героїв Крут з 19.08.1992 по 22.06.1994 та у Львівській республіканській школі інтернаті з 15.07.1991 по 1.08.1992. Протиправність дій відповідача обґрунтована тим, що останнім не було враховано постанову Донецького окружного адміністративного суду від 04.10.2010 року у справі №2а-20697/10/0507, яка набрала законної сили, на підставі якої Донецьким прикордонним загоном Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України були зобов`язано Донецький прикордонний загін Східного регіонального управління ДПС України внести відповідні зміни щодо стажу військової служби ОСОБА_1 .

Вказані на думку позивача, протиправні дії відповідача зумовили звернення позивача з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі по тексту - Закон України від 25 березня 1992 року № 2232-XII).

Згідно зі статтею 24 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) початком перебування на військовій службі вважався, зокрема, день прибуття на навчання до військово-навчального закладу (військового ліцею), вказаний у приписі, виданому військовим комісаріатом, для допризовників, призовників і військовозобов`язаних.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Як підтверджується матеріалами справи, рішенням комісії в/ч НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з установлення стажу роботи, який дає працівнику право отримання надбавки за безперервну вислугу років (протокол №8 2007 року) до наявного у ОСОБА_1 стажу безперервної служби включено період навчання у Львівському військовому ліцеї ім. Героїв Крут з 19.08.1992 по 22.06.1994 (загальний стаж 1 рік 10 місяців 3 дні) (т.1 а.с. 17).

Спору щодо достовірності недійсності вказаного документу у відповідача не має.

Як свідчать матеріали справи, на підставі вказаного рішення комісії в/ч НОМЕР_1 щодо наявної у позивача вислуги років за період навчання у Львівському військовому ліцеї ім. Героїв Крут з 19.08.1992 по 22.06.1994 (загальний стаж 1 рік 10 місяців 3 дні) кадровим підрозділом прикордонного загону до особової справи ОСОБА_1 , а фінансовим підрозділом загону - до особистої картки грошового забезпечення внесені відповідні зміни щодо наявного у ОСОБА_1 вислуги років військової служби.

Вказані обставини також підтверджуються наданими до справи доказами, а саме: копії висновків щодо перевірки та встановлення наявної у ОСОБА_1 вислуги років за 2010, 2013, 2016 роки (т.1 а.с .25, 26, 27); копія особової картки грошового забезпечення за 2015 рік (т.1 а.с. 28).

У зв`язку з наведеним, суд доходить висновку, про наявність у відповідача матеріалів щодо документарного підтвердження наявності зарахування позивачу стажу військової служби у період навчання у Львівському військовому ліцеї ім.. Героїв Крут в період з 19.08.1992 по 22.06.1994, у зв`язку з чим суд погоджується з доводами позивача що відповідач протиправно під час подачі до ГУ ПФУ в м. Києві розрахунку вислуги років на пенсію ОСОБА_1 , не зазначив відповідний період вислуги військової служби.

Також, варто зазначити, що обставини зарахування стажу позивача військової служби у період навчання у Львівському військовому ліцеї ім. Героїв Крут в період з 19.08.1992 по 22.06.1994 встановлені судовим рішенням, яке набрало законної сили, а саме постановою Донецького окружного адміністративного суду від 04.10.2010 у справі №2а-20697/10/0570 (т.1 а.с. 18-20).

Суд вказує, що обставини встановлені в судовому рішенні, яке набрало законної сили не потребують додаткового доказування.

Відтак, суд погоджується з доводами позивача в частині щодо не правомірності дій відповідача щодо не включення до поданих документів на призначення пенсії, стажу військової служби в період навчання у Львівському військовому ліцеї ім. Героїв Крут в період з 19.08.1992 по 22.06.1994.

Варто зазначити, що згідно наданої позивачем копії наказу Адміністрації Держприкордонслужби №1320-ос ОСОБА_1 , у 28 грудня 2016, нагороджено медаллю «Ветеран служби» (т.1 а.с. 29).

Суд звертає увагу, що згідно пункту 2.7 Положення про відомчі заохочувальні відзнаки Державної прикордонної служби України від 16.04.2013 №368, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.05.2013 за №728/2326, медаллю «Ветеран служби» нагороджуються військовослужбовці Державної прикордонної служби України, які мають вислугу років на військовій службі 25 календарних років

Тобто, з вказаного можна дійти висновку, що станом на грудень 2016 року у позивача був наявний стаж військової служби 25 календарних років, що вказує на неправильність обрахування та зазначення відповідачем у розрахунку вислуги років на пенсію стажу військової служби позивача 23 роки 00 місяців 6 днів.

Щодо посилань позивача на неправомірність не включення стажу військової служби у період навчання у Львівській республіканській спеціальній школі інтернаті з 15.07.1991 по 19.08.1992, суд зазначає таке.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії постанови №2а-20697/10/0570 Донецького окружного адміністративного суду, предметом було:

зобов`язання Донецького прикордонного загону Східного регіонального управління ДПС України зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років військової служби не врахований період навчання в Львівській республіканській школі інтернаті з 15.07.1991 по 19.08.1992.

Згідно резолютивної частини постанови Донецького окружного адміністративного суду від 04.10.2010 у справі №2а-20697/10/0570 позов ОСОБА_1 задоволено та зобов`язано Донецький прикордонний загін Східного регіонального управління ДПС України зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років військової служби не врахований період навчання в Львівській республіканській школі інтернаті з 15.07.1991 по 19.08.1992. Вказана постанова набрала законної сили.

Разом з тим, суд звертає увагу, будь яких доказів виконання вказаної постанови Донецьким прикордонним загоном Східного регіонального управління ДПС України матеріали справи не містять. Тобіж, зарахування до військової служби Східним регіональним управлінням ДПС України ОСОБА_1 періоду навчання в Львівській республіканській спеціальній школі інтернаті з 15.07.1991 по 19.08.1992 з відповідним внесенням записів у особову справу позивача та розрахунковий лист.

Матеріали справи не містять доказів, що відповідач знав про вказану постанову чи мав її при прийнятті оскаржуваного рішення/дій, проте проігнорував. Суд звертає увагу що при вирішенні справи, відповідно до положень КАС України, суд бере до уваги ті докази, які слугували підставою для прийняття оскаржуваних рішень. Суд звертає увагу, що відповідач не був стороною у вказаній справі, а відтак приходить до висновку, що оскільки матеріали справи не містять доказів зворотнього то він не мав вказаної постанови при здійсненні позивача розрахунку вислуги років.

Відтак, суд вважає необґрунтованими вимоги позивача щодо визнання протиправними дій відповідача в частині не включення до Розрахунку вислуги років на пенсію, та інших документів, поданих до ГУ ПФУ в м. Києві вислуги років військової служби періоду навчання в Львівській республіканській школі інтернаті з 15.07.1991 по 19.08.1992 ОСОБА_1 .

Щодо вимоги позивача зобов`язання Адміністрацію Держприкордонслужби внести зміни до оформлених нею документів для призначення пенсії полковнику ОСОБА_1 , зокрема, подання про призначення пенсії, розрахунку вислуги років на пенсію, наказу Голови Державної прикордонної служби України від 01 серпня 2017 року №781-ос, грошового атестату №27 від 01 серпня 2017 року, врахувавши вислугу років, яка станом на 1 серпня 2017 року у позивача становила: календарна - 25 років 11 місяців 10 днів; пільгова 02 роки 06 місяців 09 днів; всього - 28 років 05 місяців 19 днів, суд зазначає таке.

У статті 22 Конституції України передбачено, що:

«Права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.

Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані».

Згідно зі статтею 46 Конституції України «громадяни мають право на соціальний захист...».

Статтею 55 Конституції України визначено, що: «кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, орган і в місцевого самоврядування, посадових і службових осіб».

Разом з тим, за своєю правовою природою, відповідно до норм законодавства, повноваження відповідача, як суб`єкта владних повноважень, складання документів для призначення пенсії особам, які перебували на службі в органах ДПС України, здійснення розрахунку вислуги років на пенсію, є виключною його компетенцією.

Як випливає зі змісту Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів РЄ 11.03.1980р. на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, не повинен втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя.

Таким чином, за інших підстав позовна вимога про зобов`язання Адміністрацію Держприкордонслужби внести зміни до оформлених нею документів для призначення пенсії полковнику ОСОБА_1 , зокрема, подання про призначення пенсії, розрахунку вислуги років на пенсію, наказу Голови Державної прикордонної служби України від 01 серпня 2017 року №781-ос, грошового атестату №27 від 01 серпня 2017 року, врахувавши вислугу років, яка станом на 1 серпня 2017 року у позивача становила: календарна - 25 років 11 місяців 10 днів; пільгова 02 роки 06 місяців 09 днів; всього - 28 років 05 місяців 19 днів, могла б бути розцінена, як втручання у дискреційні повноваження відповідача та така, яка нібито виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Проте, суд зазначає, в даному випадку втручання у дискреційні повноваження відповідача, як суб`єкта владних повноважень, будуть допустимим та виправданим, оскільки відсутній інший дієвий спосіб захисту порушених прав і законних інтересів позивача.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України «завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень».

Відповідно до статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 245 КАС України:

« 7. При вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

2. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про:

10) інший спосіб захисту праву свободу інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких праву свобод та інтересів».

При цьому, частиною другою цієї ж статті передбачено, що «у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки наданої судом у рішенні».

За правовою позицією Конституційного Суду України правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення у правах (рішення КСУ від 30 січня 2003 року №3- рп/2003 та від 2 листопада 2004 року №15-рп/2004).

У своєму рішенні від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15 Верховний Суд України вказав, що «спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Крім того, згідно з п.10.3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 визнання судом ... бездіяльності відповідача суд може зобов`язати його вчинити певні дії у спосіб, визначений чинним законодавством, яким може бути захищено/відновлено порушене право.

Суд також додатково звертає увагу на постанову №2а-20697/10/0570 Донецького окружного адміністративного суду, якою зобов`язано зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років військової служби не врахований період навчання в Львівській республіканській школі інтернаті з 15.07.1991 по 19.08.1992. В силу норм Конституції України всі судові рішення, які вступили в законну силу є обов`язковими для виконання.

З огляду на вище викладене, для належного відновлення порушеного права позивача, суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги №2 повністю, шляхом зобов`язання Адміністрацію Держприкордонслужби внести зміни до оформлених нею документів для призначення пенсії полковнику ОСОБА_1 , зокрема, подання про призначення пенсії, розрахунку вислуги років на пенсію, наказу Голови Державної прикордонної служби України від 01 серпня 2017 року №781-ос, грошового атестату №27 від 01 серпня 2017 року, врахувавши вислугу років, яка станом на 1 серпня 2017 року у позивача становила: календарна - 25 років 11 місяців 10 днів; пільгова 02 роки 06 місяців 09 днів; всього - 28 років 05 місяців 19 днів.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача в місячний строк з дня набрання чинності рішенням суду надіслати ці документи із змінами до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві для здійснення перерахунку пенсії, суд вказує, що вона є передчасною. Так, після набрання рішенням у даній справі законної сили у відповідача виникне обов`язок надіслати відповідні документи із змінами до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві для здійснення перерахунку пенсії. Крім того, доказів які б свідчили про ухиляння від виконання відповідачем рішення у даній справі після набрання ним законної сили яке набрало законної сили у матеріалах справи відсутні. Відтак, вказана вимога не підлягає задоволенню, як передчасна.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, позивачем частково доведено належними та допустимими доказами порушення його прав в межах спірних правовідносин, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат не здійснюється, у зв`язку з відсутністю їх понесення позивачем, враховуючи звільненням позивача від сплати судового збору.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо обрахування полковнику ОСОБА_1 загальної вислуги років для призначення пенсії станом на 01 серпня 2017 року без урахування періоду навчання у Львівському військовому ліцеї ім. Героїв Крут з 19 серпня 1992 року по 22 червня 1994 року.

Зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України внести зміни до оформлених нею документів для призначення пенсії полковнику ОСОБА_1 , зокрема, подання про призначення пенсії, розрахунку вислуги років на пенсію, наказу Голови Державної прикордонної служби України від 01 серпня 2017 року №781-ос, грошового атестату №27 від 01 серпня 2017 року, врахувавши вислугу років, яка станом на 1 серпня 2017 року у позивача становила: календарна - 25 років 11 місяців 10 днів; пільгова 02 роки 06 місяців 09 днів; всього - 28 років 05 місяців 19 днів.

В решті позовних вимог відмовити.

ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_2
Адміністрація Державної прикордонної служби України вул. Володимирська 26, Київ 34, 01034

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Р.О. Арсірій