Справа № 200/2403/20-а
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2020-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про повернення заяви без розгляду

25 березня 2020 р. Справа №200/2403/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Дмитрієва В.С., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання представника відповідача про проведення судового засідання у режимі відеоконференції у справі №200/2403/20-а,-

В С Т А Н О В И В:

3 березня 2020 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління МВС України в Донецькій області про:

- визнання протиправною бездіяльності щодо не нарахування та не виплати грошового забезпечення за працю в режимі (таємність) та (цілком таємність) за період з липня 2015 року по 6 листопада 2015 року згідно розрахункових листів від 23 січня 2020 року №21 зі/лк;

- визнання протиправною бездіяльності щодо не нарахування та не виплати грошового забезпечення за безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції, а саме: з квітня 2014 року по лютий 2015 рік (включно), за квітень, червень 2015 року та вересень, листопад 2015 рік частково;

- визнати протиправним та внести зміни до Наказу №346 о/с від 6 листопада 2015 року про звільнення ОСОБА_1 зі служби в ОВС, включивши відомості про невикористані дні щорічної оплачуваної відпустки за 2014 рік (з 1 січня 2014 року до 31грудня 2014 року) в кількості 35 календарних днів (діб);

- зобов`язання нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористані дні щорічної оплачуваної відпустки за 2014 рік (з 1 січня 2014 року до 31 грудня 2014 року) за 35 календарних днів (діб);

- визнати протиправним та внести зміни до Наказу №346 о/с від 6 листопада 2015 року про звільнення ОСОБА_1 зі служби в ОВС, включивши відомості про невикористані дні додаткової оплачуваної відпустки як учаснику УБД за 2015 рік в кількості 14 календарних днів (діб);

- зобов`язання нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористані дні додаткової оплачуваної відпустки як учаснику УБД за 2015 рік за 14 календарних днів (діб);

- стягнення не виплаченої доплати за працю в режимі (таємність) та (цілком таємність) 15 % до посадового окладу грошового забезпечення за період часу з липня 2015 року по 6 листопада 2015 року згідно розрахункових листів від 23 січня 2020 року №21 зі/лк в сумі 504 грн.;

- стягнення не виплаченої доплати за безпосередню участь в антитерористичні операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції, а саме: з квітня 2014 року по лютий 2015 рік (включно), за квітень, червень 2015 року та вересень, листопад 2015 року частково на суму 42764 грн.;

- стягнення коштів за час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 6 листопада 2015 року по день ухвалення рішення суду станом на 27 лютого 2020 року, виходячи з середнього заробітку за весь час затримки в сумі 559708,38 грн.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 6 березня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справ за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 2 квітня 2020 року.

24 березня 2020 року від представника відповідача, засобами електронного зв`язку, надійшло клопотання про проведення підготовчого засідання у режимі відеоконференції, проведення якої просив доручити Приморському районному суду міста Маріуполя.

Відповідно до частини 1, 2 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою.

Учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи.

Частиною сьомою статті 195 КАС України передбачено, що у клопотанні про участь у судовому засіданні в приміщенні суду в режимі відеоконференції в обов`язковому порядку зазначається суд, в якому необхідно забезпечити її проведення. Таке клопотання може бути подано не пізніш як за п`ять днів до відповідного судового засідання.

Проте, ознайомившись із зазначеним вище клопотанням, слід зазначити, що останнє підписане представником О.В. Лубкіною, повноваження якої зазначені у довіреності №537лк від 28 грудня 2019 року за підписом голови ліквідаційної комісії В.В. Остапчуком.

Слід зазначити, що відповідно до частини 1 - 3 статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України, сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

Юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.

Отже, процесуальний кодекс розмежовує такі юридичні категорії, як "представництво" і "самопредставництво". При цьому особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника (частина друга цієї статті).

Правом підпису позовної заяви (заяви) поданої юридичною особою, суб`єктом владних повноважень, який не є юридичною особою, наділений керівник, член виконавчого органу, інша особа, уповноважена діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або представник, повноваження якого повинні бути визначені у відповідному документів, що посвідчує такі повноваження.

Відповідно до підпункту 19 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" КАС України положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України.

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України від 02 червня 2016 року № 1401-VIII "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)".

Підпунктом 11 пункту 16-1 "Перехідні положення" Конституції України передбачено, що з 01 січня 2017 року у Верховному Суді та судах касаційної інстанції представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції здійснюється виключно прокурорами або адвокатами.

Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 01 січня 2020 року.

Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Водночас, пунктом 11 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України врегульовані саме питання представництва. Про "самопредставництво" в Конституції України не йдеться, воно передбачено лише відповідними положеннями процесуальних кодексів.

Самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення. Таке розуміння цих правовідносин закладене у частині 10 статті 39 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" від 6 лютого 2018 року № 2275-VIII.

Разом з тим, залишаються чинними і такими, що підлягають обов`язковому виконанню, приписи ЦК України та Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" від 15 травня 2003 року № 755-IV (далі - Закон № 755-IV).

Так, згідно частини 3 статті 9 Закону № 755-IV обов`язковому відображенню (реєстрації) в Єдиному державному реєстрі, серед інших перелічених у цій статті відомостей, належать: відомості щодо керівників державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб та осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи.

Як убачається з відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, підписант Головного управління МВС України в Донецькій області з 5 листопада 2011 року є ОСОБА_2 (згідно з положенням), голова комісії з припинення або ліквідатор - Остапчук Василь Васильович.

Разом з цим, подане клопотання підписане представником О.В. Лубкіною.

Доказів того, що О.В. Лубкіна є керівником або іншою особою, уповноваженою діяти від імені Головного управління МВС України в Донецькій області відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) в порядку самопредставництва суб`єкта владних повноважень, або того, що вказана особа є адвокатом, суду не надано.

Таким чином, вважаю, що клопотання підписано не уповноваженою особою.

Відповідно до частини 6 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства Україниу разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Оскільки положеннями статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено вирішення питання про повернення заяви у разі встановлення, що остання підписана неуповноваженою особою, суд вважає за необхідне застосувати аналогію закону, а саме, положення пункту 3 частини четвертоїстатті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 3 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства Українипередбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відповідно до частини 2 статті 167 Кодексу адміністративного судочинства Україниякщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції підлягає поверненню заявникові.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 167, 195, 241, 243 Кодексу адміністративного судочинства України,-

У Х В А Л И В:

Клопотання Головного управління МВС України в Донецькій області про проведення підготовчого засідання у режимі відеоконференції у справі №200/2403/20-а, повернути заявникові без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.С. Дмитрієв