Справа № 520/7283/19
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2020-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

16 березня 2020 р. № 520/7283/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Бідонька А.В.

при секретарі судового засідання - Дронь А.В.,

за участю:

представника позивача - Лежніна І.В.,

представника відповідача - Шапошник С. С,

розглянувши в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Державної Податкової Служби України у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057), Державної фіскальної служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053) про визнання протиправними та скасування вимоги і рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, Державної фіскальної служби України, в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Харківській області від 10 липня 2019 року № Ф-9374-57 про сплату боргу (недоїмки), якою від ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) вимагається сплатити заборгованість з недоїмки, штраф, пеню по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у загальній сумі 11 214 грн. 40 коп., яка виникла станом на 30.06.2019 відповідно до ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів;

- визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби від 10.07.2019 р. №31843/6/99-99-11-05-02-25 в частині зобов`язання ГУ ДФС у Харківській області винести та ухвалити нове рішення.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач вимагає сплатити від позивача Єдиний внесок за 2018 рік у чотирьохкратному розмірі, що не передбачено чинним законодавством. Вважає, що оскільки види діяльності ОСОБА_1 як фізичної особи-підприємця та особи, яка провадить незалежну професійну діяльність (адвоката) співпадають, то у неї не виникає обов`язку подання звітності як особі, яка провадить незалежну професійну діяльність, оскільки у такому випадку буде мати місце подвійний облік ідентичної господарської діяльності, а відповідно і подвійне оподаткування, що суперечить принципам податкового законодавства. Зазначає, що здійснюючи підприємницьку діяльність за кодом КВЕД 69.10 - діяльність у сфері права та адвокатську діяльність вона займається одним і тим же видом підприємницької діяльності і у неї не виникає обов`язку подання звітності як особи, що провадить незалежну професійну діяльність, адже у такому випадку буде мати місце подвійний облік ідентичної господарської діяльності, а відповідно і подвійне оподаткування, що суперечить принципам податкового законодавства. Повідомила суд про те, що ОСОБА_1 своєчасно сплатила єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування як фізична особа - підприємець, яка обрала спрощену систему оподаткування, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Ухвалою суду від 29.07.2019 року відкрито провадження по справі.

Відповідач надав відзив на позов, в якому проти вимог заявленого позову заперечував (а.с. 86-88). В обґрунтування заперечень проти позову зазначив, що ОСОБА_1 є особою, яка провадить незалежну професійну діяльність. Процедура взяття на облік платників податків регламентується Порядком обліку платників податків і зборів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №1588 від 09.12.2011 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №1562/20310 від 29.12.2011 із змінами та доповненнями. Зазначає, що відомості щодо прийняття рішення про при підприємницької діяльності чи зняття з обліку платника податків в АІС «Податкові відсутні. В результаті встановлення ОСОБА_1 ознаки незалежної професійної діяльності до ІКП з КБК 71040000 в автоматичному режимі були проведені нарахування єдиного внеску як фізичній особі-підприємцю та як фізичній особі, що провадить незалежну професійну діяльність. Станом на 31.03.2019 року згідно інтегрованої картки платника єдиного внеску ОСОБА_1 має заборгованість в розмірі 5919,03 грн.

Позивач, не погоджуючись із позицією податкового органу, викладеної у відзиві, надала відповідь на відзив, в якій, зокрема, зазначилв, що відповідач не наділений повноваженнями самостійно встановлювати позивачу ознаку незалежної професійної діяльності (а.. 119-121).

Ухвалою суду від 16.10.2019 року зупинено провадження по справі № 520/7283/19 до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі №520/3939/19 (№Пз/9901/10/19).

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 15.01.2020 року поновлено провадження по справі.

Ухвалою суду від 20.02.2020 року задоволено клопотання представника відповідача про заміну відповідача у справі № 520/7283/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Харківській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування вимоги і рішення, замінено відповідача у справі №520/7283/19 - Головне управління ДФС у Харківській області на належного відповідача - Головне управління Державної Податкової Служби України у Харківській області (61057, м.Харків, вул. Пушкінська, б. 46, код ЄДРПОУ - 43143704).

У судовому засіданні 16.03.2020 року представник позивача підтримав доводи заявленого позову. Просив суд позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача проти вимог заявленого позову заперечував, просив суд відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позов.

Судом встановлено, що 14 вересня 2011 року ОСОБА_1 була зареєстрована Реєстраційною службою Харківського міського управління юстиції Харківської області як фізична особа-підприємець. номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про проведення державної реєстрації 0135324.

Згідно до свідоцтва платника єдиного внеску серія Б № 568927 від 11.02.2012 р.. ОСОБА_1 з 01.01.2012 р. обрала спрощену систему оподаткування за видами діяльності: 69.10 Діяльність у сфері права; 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування; 68.31 Агенства нерухомості.

Відповідно до витягу з реєстру платників єдиного податку від 27.12.2018 р №866, виданого Київським Управлінням Головного Управління ДФС у Харківській області, дата обрання переходу на спрощену систему оподаткування ФОП ОСОБА_1 01.01.2016 рік. З група платників єдиного податку. Перелік видів господарської діяльності, згідно КВЕД ДК 009:2010: 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування; 68.31 Агенства нерухомості; 69.10 Діяльність у сфері права.

Згідно до повідомлення про взяття на облік платника єдиного внеску від 23.02.2012 р., ОСОБА_1 взята на облік відповідно до основного виду економічної діяльності по КВЕД-2005 74.11.2 «Нотаріальна та інша юридична діяльність». Згідно до КВЕД 009:2010 код 69.10 «Діяльність у сфері права» включає усі види економічної діяльності, які відносилися до позиції 74.11.2 КВЕД-2005.

Згідно даних Реєстру страхувальників щодо ОСОБА_1 : дата взяття на облік платника єдиного внеску - 15.09.2011 р.. реєстраційний номер платника єдиного внеску - 41696. найменування та код контролюючого органу - 2034. ГУ ДФС у Харківській області (Московський р-н).

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі рішення Ради адвокатів Харківської області № 68 від 15.04.2015 року отримала право на зайняття адвокатською діяльністю згідно свідоцтвах» 1917 від 15.04.2015 р.

Оскільки статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» було встановлено у 2018 році мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі з 1 січня - 3723 гривні, тому розмір мінімального страхового внеску у 2018 році в місяць становив 819 грн. 06 коп. (819 грн. 06 коп. = 3723 грн. 00 коп. х 22%).

Згідно Звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2018 рік ФО-П ОСОБА_1 (отриману ГУ ДФС у Харківській області 24.01.2019), в якому зазначено: «Сума доходу, на яку нараховується єдиний внесок, з урахуванням максимальної величини» - протягом січня - грудня 2018 року щомісяця 3723 грн. 00 коп., усього 44676 грн. 00 коп.: «Розмір єдиного внеску» - 22%: «Усього до сплати» - протягом січня грудня 2018 року щомісяця 819 грн. 06 коп., усього 9828 грн. 72 коп.

Єдиний внесок за 2018 рік сплачено в повному розмірі, про що свідчать наступні платіжні доручення про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 2018 рік: № 99 від 17.04.2018 на суму 2 457.18 грн.: № 101 від 29.06.2018 на суму 2 457,18 грн.: №103 від 28.09.2018 на суму 2 457.18 грн.. № 114 за 2018 від 02.01.2019 на суму 2 457.18 грн. Усього сплачено за 2018 рік - 9828 грн. 72 коп.

За період з 01.01.2019 року по 30.06.2019 року єдиний внесок сплачено в повному розмірі, про що свідчать наступні платіжні доручення про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування: № 119 від 28.03.2019 на суму 2754,18 грн., №123 від 03.07.2019 р. на суму 2754,18 грн.

Судом встановлено, що 17 липня 2019 року ОСОБА_1 було отримано вимогу Головного управління ДФС у Харківській області від 10 липня 2019 року № Ф-9374-57 про сплату боргу (недоїмки), якою від ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) вимагалось здійснити сплату заборгованості з недоїмки, штраф, пеню по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у загальній сумі 11214 грн. 40 коп., яка виникла станом на 30.06.2019 відповідно до ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів (а.с. 18).

Також 17 липня 2019 року ОСОБА_1 було отримано рішення Державної фіскальної служби від 10.07.2019 р. № 31843/6/99-99-11-05-02-25, яким скаргу ОСОБА_1 про скасування рішення Головного управління ДФС у Харківській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску № від 10.05.2019 р., яким до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) застосовано штраф у розмірі 1794 грн. 02 коп. за період з 20.07.2018 по 28.03.2019 р. та нараховано пеню у розмірі 747 грн. 17 коп. - задоволено частково (а.с.19-20).

Рішення Головного управління ДФС у Харківській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску № від 10.05.2019 р. скасовано та вважається відкликаним з дня прийняття такого рішення. Зобов`язано ГУ ДФС у Харківській області винести та ухвалити нове рішення, з урахуванням вищенаведеного згідно вимог чинного законодавства».

Не погоджуючись із вказаним рішенням в частині зобов`язання ГУ ДФС у Харківській області винести та ухвалити нове рішення, вважаючи його незаконним та таким, що підлягає скасуванню, а також вважаючи протиправною вимогу ГУ ДФС у Харківській області від 10 липня 2019 року № Ф-9374-57 про сплату боргу (недоїмки), ОСОБА_2 звернулась з даним позовом до суду.

Вирішуючи даний спір по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтею 92 Конституції України передбачено, що виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення і виключно законами України встановлюються, зокрема, система оподаткування, податки і збори.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначаються Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" №2464-VI.

Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску (частина друга статті 2 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування").

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" визначено, що Державний реєстр загальнообов`язкового державного соціального страхування - це організаційно-технічна система, призначена для накопичення, зберігання та використання інформації про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, його платників та застрахованих осіб, що складається з реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктами 4, 5 частини 1 статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" встановлено, що платниками єдиного внеску є: фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування; особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Відповідно до частини 2 статті 5 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" взяття на облік осіб, зазначених у пунктах 1, 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється органом доходів і зборів шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру страхувальників.

Взяття на облік платників єдиного внеску, зазначених, зокрема, у пунктах 4, 5 частини першої статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", здійснюється органом доходів і зборів із внесенням відповідних відомостей до реєстру застрахованих осіб (частина друга статті 5 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування").

Питання взяття на облік, внесення змін до облікових даних та зняття з обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у територіальних органах ДФС, надання контролюючим органам відомостей про зміну класу професійного ризику виробництва Фондом соціального страхування за період до 01 січня 2016 року, надання Пенсійному фонду України та фондам загальнообов`язкового державного соціального страхування даних про взяття на облік/зняття з обліку платників єдиного внеску визначаються Порядком № 1162 (пункт 2 розділу І Порядку № 1162).

Порядок поширюється на платників єдиного внеску, зазначених у пунктах 1, 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI (пункт 3 розділу І Порядку № 1162).

Взяття на облік юридичних осіб (їх відокремлених підрозділів) та фізичних осіб - підприємців, відомості щодо яких містяться в Єдиному державному реєстрі, як платників єдиного внеску підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру, яка надсилається (видається) цим юридичним особам (відокремленим підрозділам) та фізичним особам - підприємцям у порядку, встановленому Законом України від 15 травня 2003 року № 755-IV "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" (далі - Закон № 755-IV) (пункт 4 розділу ІІ Порядку № 1162).

Взяття на облік платників єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону №755-IV, контролюючим органом здійснюється за місцезнаходженням чи місцем проживання у день отримання від них заяви про взяття на облік платника єдиного внеску за формою № 1-ЄСВ згідно з додатком 1, заяви про взяття на облік платника єдиного внеску (члена фермерського господарства) за формою № 12-ЄСВ згідно з додатком 2 до цього Порядку (пункт 1 розділу ІІІ Порядку №1162).

Платники єдиного внеску, зазначені в пункті 5 частини 1 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», подають заяву за формою № 1-ЄСВ (додаток 1) протягом 10 календарних днів після державної реєстрації незалежної професійної діяльності у відповідному уповноваженому органі та отримання документа, що підтверджує право фізичної особи на ведення незалежної професійної діяльності (пункт 2 розділу ІІІ Порядку № 1162).

Платникам єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону №755-IV, контролюючим органом наступного робочого дня з дня взяття на облік безоплатно надсилається (вручається) повідомлення про взяття їх на облік за формою № 2-ЄСВ згідно з додатком 2 до цього Порядку (пункт 3 розділу ІІІ Порядку № 1162).

Ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру здійснюється на підставі положення, що затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування (абзац другий частини третьої статті 16 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування").

Реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд України, користувачами цього реєстру є органи доходів і зборів та фонди загальнообов`язкового державного соціального страхування (абзац третій частини першої статті 20 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування").

Відомості про фізичних осіб - підприємців та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, подаються безпосередньо зазначеними особами (абзац третій частини другої статті 20 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування").

Порядок організації ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та порядок надання інформації з реєстру застрахованих осіб визначається Положенням № 10-1.

З метою забезпечення обробки інформації в реєстрі застрахованих осіб для кожної застрахованої особи автоматично створюється облікова картка, якій присвоюється номер облікової картки (пункт 1 розділу ІІІ Положення № 10-1).

Облікова картка відкривається в разі, зокрема, надходження у складі звітності відомостей про суми нарахованого доходу та єдиного внеску фізичних осіб - підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність; в інших випадках, передбачених Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (пункт 2 розділу ІІІ Положення № 10-1).

За змістом пункт 2 розділу ІV Положення № 10-1 до облікових карток реєстру застрахованих осіб вносяться відомості про фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до законодавства, та інша інформація, необхідна для обчислення, призначення та здійснення страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, зокрема відомості про фізичних осіб - підприємців та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність; відомості про нарахування страхових внесків та єдиного внеску фізичними особами - підприємцями та особами, які провадять незалежну професійну діяльність.

Процедуру, форму, строки подання звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску до ДФС України, яка є центральним органом виконавчої влади, що реалізує, зокрема, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань сплати єдиного внеску, її територіальних органів, визначає Порядок № 435.

Пунктом 16 розділу ІV Порядку № 435 передбачено, що фізичні особи - підприємці, які мають ознаку незалежної професійної діяльності, формують та подають до органів доходів і зборів окремі звіти щодо сум нарахованого єдиного внеску (додаток 5).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 січня 2012 року у справі "Рисовський проти України" підкреслено особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема якщо справа впливає на основоположні права людини, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах ( параграф 70).

За практикою Європейського суду з прав людини, яка сформувалась з питань імперативності правил про прийняття рішення на користь платників податків, у разі існування неоднозначності у тлумаченні прав та/чи обов`язків платника податків слід віддавати перевагу найбільш сприятливому тлумаченню національного законодавства та приймати рішення на користь платника податків (справа "Серков проти України", заява № 39766/05, параграф 43).

У цій справі спірним є питання оплати позивачем єдиного внеску за двома підставами, а саме як фізичною особою - підприємцем, яка перебуває на спрощеній системі оподаткування, та особою, яка здійснює незалежну професійну діяльність з того ж виду діяльності за КВЕД.

При цьому, судом встановлено, що позивач як фізична особа - підприємець перебуває на обліку в Головному управлінні ДФС у Харківській області як платник єдиного внеску, що підтверджується відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Водночас, суд зауважує, що вищезазначені норми права свідчать про те, що фізична особа - підприємець та особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, є різними платниками єдиного внеску. Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" не передбачається порядок обліку та сплати єдиного внеску фізичними особами - підприємцями з ознакою провадження незалежної професійної діяльності.

При цьому, аналіз пунктів 1, 2 розділу ІІІ Порядку № 1162 вказує на те, що цим Порядком не передбачено для контролюючого органу можливості самостійно взяття на облік як платників єдиного внеску осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, шляхом встановлення ознаки незалежної професійної діяльності. Взяття такої особи на облік платників єдиного внеску можливе виключно за її заявою.

До того ж, як передбачено у пункті 4 розділу Порядку № 1162 фізична особа, зареєстрована як особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, але не перебуває на обліку чи знята з обліку в контролюючому органі, обліковується в реєстрі страхувальників як особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, з ознакою "платник не подав заяви для взяття на облік".

Судом встановлено, що позивач після отримання свідоцтва № 1917 від 15.04.2015 про право зайняття адвокатською діяльністю, не подавала заяви за формою № 1-ЄСВ до контролюючого органу. Проте, відповідач самостійно встановив позивачу як фізичній особі - підприємцю ознаку незалежної професійної діяльності (адвокат) до ІКП з КБК 71040000.

При цьому, суд зауважує, що такі дії податкового органу щодо самостійного встановлення позивачу як фізичній особі - підприємцю ознаки незалежної професійної діяльності до ІКП з КБК 71040000 не узгоджуються з нормами Порядку № 1162, якими визначено процедуру взяття на облік платників єдиного внеску.

Крім того, системний аналіз норм Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та Положення № 10-1 свідчить про відсутність повноважень у контролюючого органу за власною ініціативою без наявності звітності платника єдиного внеску (особи, яка провадить незалежну професійну діяльність/фізичної особи - підприємця), в якій містяться відомості про суми нарахованого доходу та єдиного внеску фізичних осіб - підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, вносити зміни (подавати інформацію до Пенсійного фонду України щодо змін) до облікової картки платника єдиного внеску шляхом встановлення ознаки незалежної професійної діяльності та відповідно нараховувати єдиний внесок у розмірі мінімального страхового внеску на місяць, визначеного Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" як граничний мінімальний внесок для осіб, які провадять незалежну професійну діяльність.

При цьому, з огляду на положення пункту 1.3 статті 1 Податкового кодексу України неможливе застосування до правовідносин щодо сплати єдиного внеску положень цього Кодексу.

Оскільки позивач не перебуває на обліку платників єдиного внеску як особа, яка здійснює незалежну професійну діяльність та відповідно не подає звітності як такий платник, суд прийшов до висновку, що відповідач безпідставно встановив позивачу як платнику єдиного внеску (фізичній особі - підприємцю) ознаку незалежної професійної діяльності та нарахував на цій підставі єдиний внесок.

Доводи Головного управління ДПС у Харківській області про те, що оскаржувані дії відповідача узгоджуються з приписами пункту 16 розділу ІV Порядку № 435, є недоречними.

Здійснивши аналіз зазначеного пункту, суд дійшов до висновку про наявність колізії між положеннями нормативно-правових актів різної юридичної сили, а саме: приписи пункту 16 розділу ІV Порядку № 435, яким передбачено обов`язок формування та подання звіту фізичною особою - підприємцем, з ознакою незалежної професійної діяльності, не відповідають положенням пунктів 4 та 5 частини першої статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

При цьому, положення пункту 16 розділу IV "Формування звіту" Порядку № 435 відсилають до додатка 5 "Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску", розділом 6 якого визначені типи платника, серед яких окремо зазначено ФО - на загальній системі оподаткування, ФО - на спрощеній системі оподаткування, особу, яка провадить незалежну професійну діяльність, членів фермерського господарства. Визначення окремого типу платника "фізична особа - підприємець, з ознакою незалежної професійної діяльності" формою звіту не передбачено.

За наявного існуючого правового регулювання, взяття та перебування на обліку платників єдиного внеску фізичної особи - підприємця з ознакою провадження незалежної професійної діяльності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" не передбачено.

Враховуючи викладене, суд зауважує, що хоча процедура щодо обліку платників єдиного внеску й була встановлена підзаконним нормативно-правовим актом, однак, у частині визначення видів платників єдиного соціального внеску вона суперечить Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", у зв`язку із чим, відсутні підстави вважати, що дії органу, який використовував таку процедуру, узгоджуються з принципом належного врядування, оскільки надано перевагу приписам нормативно-правового акта, нижчому за ієрархією від указаного Закону.

Так, існування нечіткого, суперечливого нормативного регулювання порушує принцип правової визначеності.

При цьому відповідно до вищенаведених висновків Європейського суду з прав людини справа "Серков проти України" вбачається, що принцип найбільш сприятливого тлумачення національного законодавства на користь платників податків так само може бути застосований до платників загальнообов`язкових внесків, у тому числі єдиного внеску.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої палати Верховного суду у зразковій справі № 520/3939/19 (провадження № Пз/9901/10/19) від 04.12.2019, що відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України є обов`язковою для застосування судом.

Таким чином, суд дійшов висновку, що Головне управління ДФС у Харківській області безпідставно здійснило нарахування позивачу єдиного внеску, а тому вимога від 17 липня 2019 року № Ф-9374-57 про сплату боргу (недоїмки) по єдиному внеску є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Державної фіскальної служби від 10.07.2019 р. №31843/6/99-99-11-05-02-25 в частині зобов`язання ГУ ДФС у Харківській області винести та ухвалити нове рішення, суд зазначає, що саме по собі таке рішення не породжує негативних наслідків для позивача. Крім того, ОСОБА_2 не надано доказів стосовно того, що рішення ДФС від 10.07.2019 р. №31843/6/99-99-11-05-02-25 порушило права позивача.

Суд зазначає, що негативні наслідки для позивача спричинило прийняття вимоги від 17 липня 2019 року № Ф-9374-57, якою позивачу протиправно нараховано єдиний внесок.

Однак, з урахуванням висновків суду по даній справі та враховуючи те, що даним рішенням суду права позивача відновлено шляхом скасування вимоги від 17 липня 2019 року № Ф-9374-57, за таких обставин суд вважає, що в цій частині позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності оскаржуваної вимоги Головного управління ДФС у Харківській області від 10 липня 2019 року № Ф-9374-57 про сплату боргу (недоїмки), якою від ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) вимагається сплатити заборгованість з недоїмки, штраф, пеню по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у загальній сумі 11 214 грн. 40 коп., суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної Податкової Служби України у Харківській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування вимоги і рішення - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління Державної Податкової Служби України у Харківській області від 10 липня 2019 року № Ф-9374-57 про сплату боргу (недоїмки), якою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) нараховано заборгованість з недоїмки, штраф, пеню по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у загальній сумі 11214 грн. 40 коп.

У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири гривні 20 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної Податкової Служби України у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057; код ЄДРПОУ - 43143704).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 25 березня 2020 року.

Суддя Бідонько А.В.