Справа № 420/237/19
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2020-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/237/19

Категорія: 112010000
Головуючий в 1 інстанції: Білостоцький О. В..
Час та місце ухвалення: м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Лук`янчук О.В.

суддів Бітова А. І.

Ступакової І. Г..

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить:

визнати протиправною відмову головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо проведення ОСОБА_1 перерахунку призначеної (з 21.12.2017 року) пенсії;

зобов`язати відповідача перерахувати призначену пенсію позивачу починаючи з 21 грудня 2017 року з включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія: щомісячної додаткової грошової винагороди (60%), надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці (10%), винагороди за бойове чергування, винагороди за участь в АТО, з яких було сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне (пенсійне) страхування.

В обґрунтування позовних вимог зазначається, що при призначенні пенсії відповідачем не було враховано додаткові види грошового забезпечення, а саме щомісячну додаткову грошову винагороду (60%), надбавку за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці (10%), винагороду за бойове чергування, винагороду за участь в; АТО, з яких було сплачено єдиний соціальний внесок на загальне обов`язкове державне соціальне (пенсійне) страхування.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною відмову головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у перерахунку ОСОБА_1 призначеної пенсії за вислугу років із включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 21 грудня 2017 року перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії з включенням до її складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, виходячи з її розміру за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням позивача.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, а тому просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог та в цій частині ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт з посиланням на постанову Верховного Суду від 16.05.2019 року, зазначає, що грошова винагорода у розмірі 60% грошового забезпечення нараховувалась та виплачувалась позивачу щомісяця, а отже така винагорода не може вважатися одноразовою, що помилково не взято до уваги судом першої інстанції. Також, з посиланням на правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 26.06.2018 року у справі № 420/1232/16-а, апелянт зазначає, що грошова винагорода за участь в АТО відноситься до складу грошового забезпечення осіб, які приймають участь в АТО постійно з часу її запровадження і має щомісячний характер, з якої утримувався єдиний соціальний внесок, а отже вказана грошова винагорода підлягає включенню до складу грошового забезпечення з якого здійснюється обчислення пенсії. При цьому вказав, що щомісячна додаткова грошова винагорода, винагорода за бойове чергування, винагорода за участь в АТО є додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до ст. 9 Закону № 2011-ХІІ, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців. з якого має обчислюватися пенсія. Вважає, що він має право на перерахунок пенсії з 21.12.2017 року.

Враховуючи, що відсутні клопотання від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю суд апеляційної інстанції, відповідно до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 проходив службу в військовій частині НОМЕР_1 , на посаді помічника начальника розвідки (з технічних засобів розвідки) розвідувального відділення штабу.

Наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 20 грудня 2017 року №263 відповідно до ч.6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» позивач був звільнений з військової служби у запас.

З 21.12.2017 року позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за вислугу років, яка призначена відповідно до ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" .

Згідно до повідомлення про призначення пенсії до складу грошового забезпечення позивача, з якого обчислено пенсію ОСОБА_1 було включено: посадовий оклад 970,00 грн., оклад за військове звання 120,00 грн., процентну надбавку за вислугу років (40%) 436,00 грн., середньомісячну суму додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці 4464,31 грн., що включає в себе надбавку за особливо важливі завдання (50%) та премію (450%).

Водночас, позивачу військовою частиною НОМЕР_2 (де позивач проходив службу до липня 2017 року) та військовою частиною НОМЕР_1 (де позивач проходив службу з серпня 2017 року по грудень 2017 року) було видано довідки про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії №807 від 04.10.2018 року та №196 від 24.09.2018 року. Відповідно до цих довідок позивач за останні 24 календарні місяці служби підряд перед звільнення отримував наступні складові грошового забезпечення: посадовий оклад (щомісячно з січня 2016 року по грудень 2017 року); оклад за військове звання (щомісячно з січня 2016 року по грудень 2017 року); надбавку за вислугу років (щомісячно з січня 2016 року по грудень 2017 року); надбавку за виконання особливо важливих завдань (щомісячно з січня 2016 року по грудень 2017 року); надбавку, яка передбачає доступ до державної таємниці (з січня 2016 року по липень 2017 року); надбавку за особливі умови служби (у період з січня 2016 року по липень 2017 року); премію (щомісячно з січня 2016 року по грудень 2017 року); щомісячну додаткову грошову винагороду (у період з січня 2016 року по липень 2017 року); винагороду за бойове чергування (у період з березня 2016 року по лютий 2017 року, квітень 2017 року, червень-липень 2017 року); винагороду за участь в АТО (у період березень-травень 2017 року).

З огляду на вищезазначене 07.12.2018 року позивач звернувся до головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою, в якій, посилаючись на довідки від 04.10.2018 року №807 та від 24.09.2018 року №196 просив відповідача включити до складу його грошового забезпечення (з якого призначається пенсія) додаткові види грошового забезпечення, зокрема, щомісячну додаткову грошову винагороду (60%), надбавку за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці (10%), винагороду за бойове чергування та винагороду за участь в АТО, з яких було сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне (пенсійне) страхування.

Разом з тим, відповідачем листом від 20.12.2018 року №2792/К-11 ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні його заяви, оскільки наданні ним документи не можуть бути підставою для розгляду питання щодо проведення перерахунку пенсії.

Не погоджуючись із вищезазначеними діями відповідача щодо не включенням до складу грошового забезпечення додаткових видів грошового забезпечення, а саме щомісячної додаткової грошової винагороди (60%), надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці (10%), винагороди за бойове чергування та винагороди за участь в АТО, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, нараховувалась і виплачувалась позивачу щомісяця (у період коли позивач мав допуск до державної таємниці) за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням, у суду відсутні підстави вважати таку винагороду одноразовим видом грошового забезпечення, а тому вона підлягає включенню до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії позивача за вислугою років. При цьому вважає, що щомісячна додаткова грошова винагорода, винагорода за бойове чергування, винагорода за участь в АТО є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, не мають постійного характеру, а тому відповідно до статті 43 Закону №2262-ХІІ не підлягають включенню до складу грошового забезпечення з якого обраховується пенсія, а тому відмовив в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Враховуючи межі перегляду судом апеляційної інстанції рішення суду та оскарження такого судового рішення лише в частині відмови в задоволенні позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом розгляду даної справи є відмова відповідача у здійсненні перерахунку пенсії позивачу з включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія: щомісячної додаткової грошової винагороди (60%), надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці (10%), винагороди за бойове чергування, винагороди за участь в АТО, з яких було сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне (пенсійне) страхування.

Частиною першою статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових:1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення;4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною першою статті 15 Закону № 2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

Статтею 1-2 ЗУ №2262-XII визначено, що до осіб, які мають право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону відносяться особи із числа військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, органів державної безпеки і внутрішніх справ колишнього Союзу РСР, Національної гвардії України, Прикордонних військ України, військ цивільної оборони України

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Щодо щомісячної винагороди за участь в АТО (антитерористичній операції), колегія суддів зазначає наступне.

Виплата винагороди за участь в антитерористичній операції врегульована постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2014 року № 158 «Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік, та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету», постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2015 року № 24 «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій» та прийнятим на її виконання Порядку та умов виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам, механізм підтвердження виконання окремих завдань під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, затвердженого наказом Міністерства оборони України №49.

Аналіз наведених нормативно-правових актів свідчить про те, що винагорода за участь в антитерористичній операції є додатковою виплатою військовослужбовцям, яких залучено до участі у ній. При цьому, виплата винагороди залежить від певних умов та лише в означений період, а також під час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні після отриманих у такий період поранень (контузії, травми, каліцтва). Тобто, така виплата не є постійною і не має систематичний характер, а її розмір залежить як від днів участі в антитерористичній операції так і від виконаних завдань, що визначається наказом командира.

За таких обставин, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що винагорода за участь в антитерористичній операції не має систематичного характеру, є тимчасовою виплатою для тих військовослужбовців, які залучені до участі у ній, вона залежить від певних обставин, її розмір не є фіксованим, а виплата не є щомісячною, у зв`язку з чим така винагорода не є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення, який є складовим елементом грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, відповідно до статті 43 Закону № 2262-ХІІ.

Правова позиція щодо відсутності підстав для включення до складу грошового забезпечення винагороди за участь в антитерористичній операції висловлена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 18.04.2019р. у справі № 431/703/17 та постанові від 11.12.2019 року у справі № 420/1243/16-а.

При цьому, колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 26.06.2018 року у справі № 420/1232/16-а, та погоджується з правовою позицією викладеною в вищенаведених постановах Верховного Суду, які прийняті у часі пізніше від зазначеної апелянтом викладеної правової позиції.

Щодо включення до складу грошового забезпечення, з якого обраховується пенсія, надбавки за бойове чергування, колегія суддів зазначає наступне.

Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999 року №548-XIV зазначено, що бойове чергування - це виконання бойового завдання. Бойове чергування здійснюється черговими силами і засобами, призначеними від військових частин.

До складу чергових сил і засобів входять бойові обслуги, чергові зміни пунктів управління, сил і засобів бойового забезпечення та обслуговування (п. 332).

Бойове чергування організовується командиром військової частини, який відповідає за виконання завдань черговими силами і засобами. Заступники командира військової частини, начальники родів військ і служб відповідають за бойову готовність, забезпечення та підготовку чергових сил і засобів у відповідній частині (п. 333).

Склад чергових сил і засобів, ступені їх бойової готовності, тривалість, порядок несення бойового чергування, підготовки особового складу, озброєння, бойової та іншої техніки до чергування і зміна його встановлюються наказом командира військової частини згідно з вимогами цього Статуту, наказами і директивами Міністра оборони України, начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України, командувачів видів Збройних Сил України. (п. 334).

Згідно п.п. 29-1 - 29-7 розділу XXIX «Правила виплати винагороди за бойове чергування" Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міноборони України від 11.06.2008 року №260 (яка діяла на момент призначення пенсії позивачу) військовослужбовцям чергових бойових обслуг командних пунктів, пунктів наведення авіації, підрозділів військових частин, кораблів, екіпажів літаків і бойових вертольотів та інших підрозділів, які несуть бойове чергування з протиповітряної оборони України, за час бойового чергування виплачується винагорода за бойове чергування.

Особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, винагорода за бойове чергування виплачується в таких розмірах на місяць (у тому числі за неповний календарний місяць):

екіпажів винищувальної авіації, які залучаються до несення бойового чергування вночі, - 4 відсотки посадового окладу за кожне чергування, але не більше 30 відсотків;

екіпажів винищувальної авіації, які залучаються до несення бойового чергування вдень, іншим категоріям особового складу, які згідно з пунктом 29.1 цієї Інструкції мають право на винагороду, - 3 відсотки посадового окладу за кожне чергування, але не більше 30 відсотків.

Військовослужбовцям строкової військової служби, які залучаються до несення бойових чергувань, винагорода за бойове чергування виплачується в розмірі 25 відсотків посадового окладу на місяць.

Винагорода за бойове чергування військовослужбовцям нараховується від посадових окладів за основною або тимчасовою посадою.

Винагорода за бойове чергування виплачується за місцем штатної служби одночасно з виплатою грошового забезпечення на підставі наказів відповідних командирів (начальників) про призначення на бойове чергування та про виплату винагороди.

З вищевказаного вбачається, що винагорода за бойове чергування виплачується лише військовослужбовцям, що залучаються до несення служби, за кожне чергування, на підставі наказів відповідних командирів (начальників). А військовослужбовцям, які у відповідному місяці до несення служби не залучались, зазначена виплата не здійснюються.

Таким чином , колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правомірно зазначено, що винагорода за бойове чергування має окремий, особливий і непостійний вираз виплати, не виплачується кожен місяць автоматично всім військовослужбовцям та не має постійного характеру, здійснюється лише з умови дотриманням відповідних умов та лише за фактичне перебування в наряді, з огляду на що не повинна включатись до складу грошового забезпечення, яке враховується при призначенні пенсії.

Отримувана ж щомісячна додаткова грошова винагороди має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.

Так, частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (далі - КМУ).

Відповідно до пункту 7 постанови КМУ від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Таким чином, Закон № 2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним.

Ураховуючи наведене, отримувана позивачем згідно з довідкою про види грошового забезпечення щомісячна додаткова грошова винагорода, з якої щомісяця її виплати утримувався єдиний внесок, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії, відтак, розмір призначеної позивачу 21.12.2017 року пенсії підлягає перерахунку.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі №522/2738/17.

При цьому, колегія суддів вважає помилковим посилання суду першої інстанції на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 01.03.2018 року по справі №761/17387/17, оскільки даним рішенням вирішувалося питання про включення щомісячної додаткової грошової винагороди до структури і складу грошового забезпечення військовослужбовців, з якого нараховується й виплачується одноразова грошова допомога на підставі пункту 2 статті 15 Закону № 2011-ХІІ (допомога при звільненні), а не її врахування при призначенні (перерахунку) пенсії.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що щомісячна додаткова грошова винагорода не є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення, та відповідно до статті 43 Закону №2262-ХІІ не є складовими елементами грошового забезпечення, з яких обчислюється пенсія.

При цьому, зважаючи на те, що із заявою та довідками про проведення перерахунку з урахуванням цих видів грошового забезпечення позивач звернувся лише 07 грудня 2018 року, колегія суддів вважає, що саме з цього часу пенсія належить до перерахунку.

Що стосується періоду з 21 грудня 2017 року до 07 грудня 2018 року, то вимоги за цей час не підлягають задоволенню, оскільки про порушення своїх прав позивач міг дізнатися з часу призначення пенсії, подавши відповідне звернення до пенсійного органу про ознайомлення з матеріалами пенсійної справи (надання копій матеріалів), як і довідку про розмір та види грошового забезпечення, які включені при призначенні пенсії позивачу, а отже доводи апелянта про право на перерахунок пенсії після подачі додаткових документів, з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому подані такі документи, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії, на підвищення раніше призначеної пенсії, в тому числі з виплатою тобто за минулий час, але не більше як за 12 місяців, тобто саме з 21.12.2017 року є помилковими.

При цьому, колегія суддів не надає правової оцінки рішенню суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог з підстав передбачених ст. 308 КАС України.

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню. Рішення суду першої інстанції - зміні.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 06 лютого 2019 року, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст.328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року змінити, виклавши другий та третій абзаци резолютивної частини в наступній редакції:

«Визнати протиправною відмову головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у перерахунку ОСОБА_1 призначеної пенсії за вислугу років із включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, щомісячної додаткової грошової винагороди.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 07 грудня 2018 року перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії з включенням до її складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, щомісячної додаткової грошової винагороди, виходячи з її розміру за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням позивача».

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення

Повний текст постанови складено та підписано 24 березня 2020 року .

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова