Справа № 266/346/20
Суддя: Курбанова Н. М.
Дата ухвалення: 2020-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 266/346/20
Провадженя№ 2-а/266/25/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2020 року м. Маріуполь Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області

в складі головуючого судді Курбанової Н.М.

за участі секретаря Макогон С.Б.

розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області капрала поліції Кулєби Владислава Володимировича про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до поліцейського 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області капрала поліції Кулєби Владислава Володимировича про скасування постанови.

В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 08.01.2020 року відповідачем винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення, серії ЕАк №1951967, про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 255 грн. за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП. Відповідно до постанови, складеної поліцейським 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Кулєбою В.В., він 08.01.2020р. о 15год.23хв., керуючи транспортним засобом «Hyundai Sonata», р.н. НОМЕР_1 , по пр. Металургів, буд. 35, у м. Маріуполі, проігнорував дорожній знак 5.16 «Напрямки по смугах», а саме здійснив рух прямо зі смуги, де тільки дозволено рух праворуч, чим порушив п. 33 ПДР України. Він свою провину заперечує, оскільки 08.01.2020р. на перехресті доріг пр. Металургів та вул. Університетської він здійснив рух прямо з крайньої правої смуги руху, але поряд із тим вимоги дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугам», він не порушував. Виїзд на пр. Металургів він здійснив зі стоянки, яка розташована з тильного боку колишнього приміщення «Приватбанку» та діючого банкомату «Приватбанку», який знаходиться за адресою: м. Маріуполь, пр. Миру, 68, після короткотермінової зупинки. При виїзді з даної стоянки, враховуючи дорожню розмітку, рух транспортних засобів було дозволено лише праворуч. Дорожній знак 5.16 «Напрямки руху по смугам» розташований над смугами руху по пр. Металургів за декілька метрів до повороту на стоянку, тобто ліворуч від виїзду зі стоянки, що не дає водієві змоги його побачити. Дорожньої розмітки, яка-би вказувала на напрямки руху по смугам на дорожньому покритті, немає. Таким чином, виїжджаючи з вищезазначеної стоянки на пр. Металургів, відсутні будь-які дорожні знаки та дорожня розмітка, які визначають напрямок руху по смугам, тому в його діях відсутнє порушення вимог дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугам», у зв`язку з його відсутністю на відрізку дороги від виїзду зі стоянки до перехрестя доріг пр. Металургів та вул. Університетської. Також, у постанові про накладення адміністративного стягнення зазначено, що він «порушив п. 33 ПДР - Порушення вимог дорожніх знаків», з чого можна прийти до висновку, що ним було порушено вимоги всіх дорожніх знаків, зазначених у пункті 33 Правил дорожнього руху. У постанові про накладення адміністративного стягнення зазначено, що він вчинив правопорушення по пр. Металургів, буд. 35, у м. Маріуполі, а накладення адміністративного стягнення було у м. Маріуполі, бул. Приморський, буд. 19, чим порушено ч. 3 ст. 258 КУпАП, та його позбавлено можливості надати докази своєї невинуватості безпосередньо на місце вчинення правопорушення. Також, в порушення вимог ст. 268 КУпАП, йому не було надано право надати будь-які пояснення по суті. За таких обставин просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії, ЕАк №1951967 від 08.01.2020 року, винесену поліцейським 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області капралом поліції Кулєбою В.В., за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 255грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22.01.2020 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження.

19.02.2020р. відповідач надав до суду відзив на позовну заяву про скасування постанови, згідно з яким просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки позивач жодного доказу на обґрунтування своєї позиції не надав, а відповідачем наданий диск із записом факту здійснення позивачем адміністративного правопорушення та правомірності винесення постанови. При спілкуванні з поліцейським позивач не заперечував, що дійсно здійснив рух на вказаній ділянці дороги з крайньої правої смуги прямо, але здійснив виїзд з прилеглої території, тому не міг бачити знак 5.16 та виконати його вимогу. Розгляд справи дійсно відбувся на Приморському бульварі м. Маріуполя, оскільки лише на даному місце позивач виконав вимогу поліцейських про зупинку, просив провести розгляд справи за його відсутності.

10.03.2020р. позивач надав до суду відповідь на відзив, згідно з якою вважав, що відповідач не спростував його твердження стосовно суті позовних вимог. Зазначив, що відповідач не надав йому право надати будь-які пояснення по суті, а його права поліцейським йому було роз`яснено. Він переглянув разом з поліцейським відеодоказ правопорушення та зазначив, що за його автомобілем у тому самому напрямку прослідкував інший автомобіль, і спитав, чи притягнуто того водія до відповідальності. Просив задовольнити його позовну заяву у повному обсязі, розгляд справи провести без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001р. (із змінами та доповненнями).

Згідно з п.1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Судом встановлено, що постановою, серії ЕАк №1951967 від 08.01.2020 року, винесеною поліцейським 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Кулєбою В.В., ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу 225 грн.

В постанові зазначено, що водій ОСОБА_1 08.01.2020р. о 15год.23хв., керуючи транспортним засобом «Hyundai Sonata», р.н. НОМЕР_1 , по пр. Металургів, буд. 35, у м.Маріуполі, проігнорував дорожній знак 5.16 «Напрямки по смугах», а саме здійснив рух прямо зі смуги, де тільки дозволено рух праворуч, чим порушив п. 33 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с. 12).

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п. 8.4.г ПДР України, дорожні знаки поділяються на групи, в тому числі і на наказові знаки, які показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.

Так, у відповідності до вимог дорожнього знаку п 5.16 «Напрямки руху по смугах». Показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них.

Зазначена постанова досліджувалась судом на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Частиною 1 статті 276 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5рп/15 роз`яснено положення ч.1 ст.276 КУпАП стосовно змісту словосполучення «за місцем його вчинення». Зазначено, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно - територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу.

Таким чином, зазначеним рішенням роз`яснено, що словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно - територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу.

В даному випадку адміністративно-територіальною одиницею є місто Маріуполь.

Відповідно до ст.ст.222, 258, 283 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.122 ч.1 КУпАП, розглядаються органами Національної поліції із винесенням за результатами такого розгляду постанов без попереднього складення протоколу про адміністративне правопорушення. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, поліцейський Кулєба В.В. є уповноваженим працівником Управління патрульної поліції в Донецькій області, має спеціальне звання «капрал поліції», а тому має повноваження розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, які вчиняються на території м. Маріуполя.

Згідно зі ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Таким чином, рядовим патрульної поліції в межах правового кола і не порушуючи норм процесуального права, було прийнято рішення стосовно винесення відносно позивача постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, враховуючи положення ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є, зокрема, показання технічних засобів, що мають функції фотозйомки та відеозапису.

На підтвердження обґрунтованості та законності оскаржуваної постанови відповідачем в якості доказу до письмових заперечень надано відеозапис правопорушення, і з метою всебічного та об`єктивного дослідження обставин у справі судом в порядку дослідження доказів, переглянуто відеозапис подій, зроблений 08.01.2020р., який знаходиться в матеріалах адміністративної справи і записаний на оптичному диску.

За результатами перегляду відеозапису судом встановлено, що водій транспортного засобу «Hyundai Sonata», по пр. Металургів, буд. 35, у м. Маріуполі, дійсно проігнорував дорожній знак 5.16 «Напрямки по смугах», а саме здійснив рух прямо зі смуги, де тільки дозволено рух по смузі праворуч. Поліцейським було роз`яснено ОСОБА_1 його права та запропоновано ними скористатися.

З долучених позивачем фото та наданої відповідачем фототаблиці чітко вбачається наявність інформаційно-вказівного знаку п 5.16 «Напрямки руху по смугах», зокрема при руху у крайній правій смузі, дозволено рух лише прямо, який не видно при виїзді з прилеглої території, однак видно при заїзді на дану територію, на яку інші заїзди відсутні.

Згідно з текстом позовної заяви, відповіді на відзив, ОСОБА_1 зазначив, що при складанні постанови про адміністративне правопорушення, відповідачем було продемонстровано відеозапис, і він дійсно на перехресті доріг пр. Металургів та вул. Університетської здійснив рух прямо з крайньої правої смуги руху, але поряд із тим вимоги дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугам» він не порушував, оскільки дорожнього знаку не бачив.

Суд не бере до уваги посилання позивача на те, що йому не було надано права надати будь-які пояснення по суті, оскільки він з поліцейським переглядав відеозапис події давав пояснення стосовно цієї події.

Ознайомившись з наданими доказами, суд приходить до висновку про те, що порушення ОСОБА_1 вимог дорожнього знаку 5.16 Правил дорожнього руху України, та п. 33 Правил дорожнього руху України мало місце, оскільки при заїзді на прилеглу територію позивач повинен бачити дорожній знак 5.16 Правил дорожнього руху України та повинен був дотримуватися його вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, а тому суд вважає доведеним факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а дії відповідача з приводу притягнення позивача до адміністративної відповідальності правомірними та приходить до висновку про відмову позивачу в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 8-10, 241-246, 257, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області капрала поліції Кулєби Владислава Володимировича про скасування постанови - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Дата складання повного судового рішення - 21.03.2020 року.

Суддя: Курбанова Н. М.