Справа № 400/4549/19
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2020-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2020 р.м.ОдесаСправа № 400/4549/19
Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н. В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Шляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 січня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича, за участю третьої особи товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.11.2019 ВП № 60490567, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним адміністративним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що оскаржувану постанову не отримував, його адреса вказана невірно. Постанова про відкриття виконавчого провадження винесена з порушенням закону, оскільки виконавчим округом відповідача є Київська область, а позивач не має ані місця проживання, ані майна у Київській області.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Миколаївський окружний адміністративний суд рішенням від 30 січня 2020 року визнав протиправною та скасував постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича про відкриття виконавчого провадження від 04.11.2019 ВП № 60490567.

Стягнув з приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича ( АДРЕСА_1 08292, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 768, 40 грн (сімсот шістдесят вісім грн 40 коп) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров П.В. подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

П`ятий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 11.03.2020 відкрив апеляційне провадження у справі.

П`ятий апеляційний адміністративний суд іншою ухвалою від 11.03.2020, враховуючи скорочений термін розгляду вказаної категорії справ, призначив справу до апеляційного розгляду у письмовому провадженні.

Також, враховуючи постанову Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" та з огляду на убезпечення населення України від поширення гострих респіраторних захворювань та коронавірусу COVID-19, який віднесено до особливо небезпечних інфекційних хвороб, листом Голови Ради суддів України від 16.03.2020 № 9рс-186/20 рекомендовано, на період з 16.03.2020 до 03.04.2020, встановити особливий режим роботи судів України.

Колегія суддів враховує наказ П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2020 року №21-од/с, виданого на підставі Постанови №211 та рекомендацій Ради суддів України, яким встановлено особливий режим роботи П`ятого апеляційного адміністративного суду з метою попередження розповсюдження коронавірусу COVID-19 серед працівників суду.

Згідно зі статтею 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до статті 27 Конституції України обов`язком держави є захист життя людини.

Крім того, колегія суддів зазначає, що справа не стосується порушення фундаментальних прав позивача, що також свідчить на користь висновку про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність її задоволення.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що 19.09.2019 приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Остапенко Є.М. вчинив виконавчий напис № 5072 про стягнення з позивача заборгованості за кредитною лінією в сумі 14 771, 88 грн на користь ТОВ "Фінансова компанія управління активами".

04.11.2019 ТОВ "Фінансова компанія управління активами" звернулося до відповідача з заявою про примусове виконання рішення, в якій вказано адресу позивача АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 .

Постановою від 04.11.2019 відповідач відкрив виконавче провадження № 60490567 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса від 19.09.2019 № 5072. Постанову про відкриття виконавчого провадження направлено на адресу позивача, вказану в заяві про примусове виконання.

Отже, спір між сторонами зводиться до того, чи мав відповідач повноваження приймати до виконання виконавчий напис, враховуючи територіальні межі діяльності приватного виконавця.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що виконавче провадження № 60490567 відкрито відповідачем протиправно, оскільки виконавчим округом відповідача є Київська область, а позивач не має ані місця проживання, ані майна у Київській області, що є підставою для задоволення позовних вимог.

Проте з вказаним висновком погодитись не можна з огляду на наступне.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі частини 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404) примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

За правилами частини 2 статті 25 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону № 1404 місцем виконання рішення є місце проживання, перебування, роботи боржника або місцезнаходження його майна.

Отже, виконавче провадження здійснюють органи державної виконавчої служби (державні виконавці) та у передбачених Законом № 1404 випадках приватні виконавці. Останні здійснюють примусове виконання рішень, зокрема, й на підставі виконавчих написів нотаріусів. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи виключно у двох випадках: або за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи, або за місцезнаходженням майна боржника. Однією з підстав для відкриття виконавчого провадження є заява стягувача про примусове виконання рішення. У такій заяві стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника.

За змістом частини 1 статті 28 Закону № 1404 документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Закон № 1404 не зобов`язує виконавців перевіряти правильність зазначення адреси боржника. Оскільки матеріалами справи встановлено, що відповідач надсилав оскаржувану постанову на адресу позивача, зазначену в заяві про примусове виконання рішення, дії відповідача в цій частині відповідають приписам Закону № 1404.

При цьому колегія суддів враховує ухвалу від 25 січня 2019 року у справі № 511/1342/17, № судового рішення в ЄДРСРУ 79543530, в якій Верховний Суд дійшов висновку, що, "враховуючи, що державний виконавець не має обов`язку перевіряти місце знаходження боржника, що зазначив стягувач у виконавчому документі, не було підстав вважати, що виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання та повертати його стягувачу.

Установивши, що дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження були вчинені відповідно до вимог частини першої статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відкрив виконавче провадження за місцем проживання боржника, яке зазначив стягувач у заяві про відкриття провадження, тому суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, про відсутність підстав для скасування постанови."

Крім того відповідно до правової позиції Верховного Суду у постанові від 13.03.2019 у справі № 668/7175/15-ц, № судового рішення в ЄДРСРУ державний виконавець може встановити місце проживання, перебування, роботи, місцезнаходження майна боржника лише після відкриття виконавчого провадження.

В даному випадку у заяві про відкриття провадження № 59 307 від 18.10.2019 (а.с. 26) зазначена адреса місця проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_4 .

Отже, виконавче провадження № 60490567 відкрито відповідачем правомірно, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

При цьому позивач може реалізувати своє право на зміну територіального органу виконавчої служби шляхом подання відповідної заяви, що він в рамках виконавчого провадження № 60490567 і зробив, подавши заяву від 05.12.2019 (а.с. 35).

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи позивач не довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи неправильно застосовані норми матеріального права, а тому, керуючись пунктом 4 частини 1 статті 317 КАС України, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення, яким у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича - задовольнити.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 січня 2020 року у справі № 400/4549/19 - скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: Г.В. Семенюк

Суддя: С.Д. Домусчі