Справа № 160/7776/19
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2020-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 березня 2020 року м. Дніпросправа № 160/7776/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Кязимової Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2019 року

у справі №160/7776/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АМТ ТРЕЙД"

до Дніпропетровської митниці ДФС

про визнання протиправними та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

12 серпня 2019 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "АМТ ТРЕЙД" звернулось до суду з адміністративним позовом до Дніпропетровської митниці ДФС в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA110000/2019/400056/2 від 18.07.2019р.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправним коригуванням заявленої митної вартості, оскільки позивачем подано повний пакет документів, що підтверджує митну вартість товару, що підлягає розмитненню, та визначена декларантом за ціною договору.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2019 р. у справі № 160/7776/19 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АМТ ТРЕЙД" до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення - задоволено.

Судом встановлено, що позивачем з метою митного оформлення придбаного товару, до контролюючого органу подано необхідні документи. Відповідачем під час перевірки документів виявлено відсутність відомостей щодо підтвердження всіх складових заявленої митної вартості, що обумовили сумніви стосовно заявленої митної вартості товару. З огляду на відсутність надання додаткових документів позивачем, контролюючим органом прийнято рішення про винесення карки відмови у митному оформленні та рішення про коригування митної вартості товару. Не погодившись з якими позивач звернувся до суду.

Дослідивши встановлені по справі обставини, суд першої інстанції дійшов висновку, що надані позивачем документи в повному обсязі підтверджують заявлену митну вартість товару. В свою чергу відповідачем не доведено обґрунтованість сумнівів щодо визначеної декларантом вартості товару. Наведене обумовило прийняття рішення про задоволення позовних вимог.

Не погодившись з рішенням суду, Дніпровською митницею Держмитслужби подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2019 р. у справі № 160/7776/19, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не врахував, що позивачем не надано до митного оформлення документів на підтвердження якісних характеристик товару, оплати товару, транспортних витрат.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представниками сторін визначені по справі правові позиції підтримано, надано пояснення та заперечення щодо доводів апеляційної скарги.

Представник заявника апеляційної скарги наголошувала на обґрунтованості сумнівів митниці при отриманні пакету документів позивача з посиланням на умови контракту та додаткової угоди до нього в частині розрахунків та можливого застосування штрафних санкцій, що могли б вплинути на митну вартість. Крім того, наголошувала на наявності інформації про іншого , ніж зазначено в товаросупровідних документах перевізника.

Представник позивача зазначені доводи спростовувала, надаючи пояснення по кожному із аргументів заявника апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, 11.10.2018р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "АМТ ТРЕЙД" як покупцем та TIANJIN TEXTILE GROUP IMPORT AND EXPORT INC. (Китай) як продавцем укладений контракт №ВНW/1, за умовами якого продавець продає, а покупець купує товар, в асортименті, кількості та за цінами, вказаними в Специфікаціях. Загальна сума контракту склала 4500000,00 USD.

Згідно специфікації №2018-1В від 12.12.2018р. продавець зобов`язаний поставити, а продавець прийняти велосипеди у загальній кількості 1538 шт. на умовах поставки FOB Xingang, China, 100% передплата за ціною 81086,20 дол.США.

Окрім того, 14.12.2018р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "АМТ ТРЕЙД" як клієнтом та «OU GEOSERVICE» як експедитором укладений договір транспортно-експедиторського обслуговування №328/2-К, за умовами якого експедитор надає клієнту послуги транспортно-експедиторського обслуговування експортних, імпортних, транзитних та інших вантажів, під кожну конкретну перевозку клієнтом надається окрема письмова заявка на перевезення із зазначення інформації щодо вантажу.

Згідно до Додаткової угоди №1 від 12.12.2018р. до договору №328/2-К від 14.12.2018р. оплата за договором здійснюється клієнтом на протязі 30 днів з моменту вигрузки контейнера в порту відвантаження, що підтверджується її копією.

На підставі вищенаведеного контракту, на адресу позивача від вказаного вище продавця надійшов товар згідно Специфікації №2018-1В від 12.12.2018р., що є невід`ємною частиною контакту №ВНW/1 від 11.10.2018р., інвойсу №ВНW2018-18 від 22.04.2019р., пакувального листа та комерційної пропозиції від 10.12.2018р., а саме: велосипеди SPARK двоколісні дорожні для дорослих, у загальній кількості 1538 шт., загальна вага нетто 24450 кг., всього на загальну суму 81086,20 доларів США, що підтверджується змістом копій відповідних Специфікації, інвойсу, пакувального листа, комерційної пропозиції та митної декларації.

На підтвердження заявленої митної вартості товарів разом із митною декларацією ним були надані всі документи, що підтверджують митну вартість ввезених товарів, які не містять розбіжностей у числових значеннях складової митної вартості товарів, містять повні відомості про ціну товару, що підтверджується змістом графи 44 ЕМД №UA110180/2019/411950 від 15.07.2019р.: контракт №ВНW/1 від 11.10.2018р., Специфікація від 12.12.2018р., інвойс №ВНW2018-18 від 22.04.2019р., пакувальний лист, комерційна пропозиція від 10.12.2018р., прайс-лист від 10.12.2018р., платіжне доручення в іноземній валюті №83 від 03.11.2018р. на суму 81086,20 дол./США, характеристика велосипедів, договір транспортно-експедиторського обслуговування №328/2-К від 14.12.2018р., додаткова угода №1 від 15.02.2019р. до договору №328/2-К від 14.12.2018р., заявка №5 від 18.04.2019р., остаточний інвойс №137 від 26.06.2019р. за транспортно-експедиторські послуги за межами митної території України, морський фрахт, на суму 3300 дол./США, платіжне доручення в іноземній валюті №92 від 24.07.2019р. на суму 3300,00 дол./США, лист експедитора щодо вартості транспортних послуг №0626/1Т/2019 від 26.06.2019р., акт №5 виконаних робіт до договору №328/2-К від 14.12.2018р., відомість вагонів і контейнерів, що перевозяться маршрутом, накладні.

За результатами здійснення митного контролю декларанта повідомлено про те, що у поданих до митного оформлення документах виявлено відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме:

1) відповідно до п.2.2 контракту №ВНW/1 від 11.10.2018р. якість товару має відповідати міжнародним стандартам, технічним умовам заводу-виробника, проте, документи виробника, що містять якісні характеристики товару, що мають вплив на його вартість, до митного контролю не надано;

2) покупцем не дотримані умови договору щодо строків оплати за товар, а за заявленими умовами поставки FOB передбачено здійснення митних формальностей у країні відправлення, проте, декларація країни відправлення до митного оформлення не надавалася;

3) морське перевезення здійснено морською лінією SIMON, проте, документального підтвердження договірних відносин не надано, окрім того, оплата за послуги експедитора повинна була бути здійснена 26.06.2019р., разом з тим, банківські платіжні документи декларантом до митного оформлення не надано, а тому позивачеві було запропоновано надати додаткові документи, перелік яких зазначено згідно до ч.2, ч.3 ст.53 Митного кодексу України, шляхом направлення відповідного повідомлення позивачеві.

У відповідь на повідомлення відповідача декларантом надано лист №325 від 17.07.2019р. із поясненнями, прайс-лист та комерційна пропозиція виробника від 10.12.2018р., інших документів не надано та повідомлено про те, що інші додаткові документи надаватися не будуть.

Розглянувши додатково надані позивачем документи, митним органом направлено декларанту повідомлення №2, у якому зазначено, що надані документи не спростовують виявлені розбіжності та запропоновано надати додаткові документи.

За результатами розгляду поданих декларантом документів, відповідачем прийнято оспорюване рішення про коригування митної вартості товарів №UA110000/2019/400056/2 від 18.07.2019р., за якими заявлену позивачем митну вартість товару №1 скориговано за другорядним методом визначення митної вартості 2-б за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, згідно з положеннями ст.60 МК України, та ґрунтується на митній вартості товару за ЕМД №UA500060/2019/014700 від 21.05.2019р. на рівні 80,17 дол./шт. з підстав того, що подані до митного контролю документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що впливають на числові значення складових митної вартості товарів, що підтверджується змістом рішення.

Не погодившись з прийнятими рішеннями позивач звернувся до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов товариства, дійшов висновку, що позивачем наданий достатній вичерпний перелік документів, який підтверджував заявлену митну вартість товарів, наявність розбіжностей щодо числових значень митної вартості у яких, митним органом не доведено. Надані позивачем документи також не містять ознак підробки, містили всі відомості, що підтверджували числові значення складових митної вартості товарів, та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. А відтак, за висновками суду першої інстанції, у Митниці не було підстав для сумніву правильності митної оцінки товару.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4 Митного кодексу України (далі - МК) митна декларація - заява встановленої форми, в якій особою зазначено митну процедуру, що підлягає застосуванню до товарів, та передбачені законодавством відомості про товари, умови і способи їх переміщення через митний кордон України та щодо нарахування митних платежів, необхідних для застосування цієї процедури.

Згідно частини першої статті 49 МК митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою (частина перша статті 52 МК).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 52 МК декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів.

Відповідно до частини першої статті 53 МК у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

У частині другій цієї статті наведений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Частиною третьою статті 53 МК встановлено обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з положенням частини четвертої вказаної статті у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.

Відповідно до частини першої статті 54 МК контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості. При цьому у митного органу можуть виникнути обґрунтовані сумніви у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК.

У свою чергу, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов`язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Отже, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митниці при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом, та з урахуванням тих особливостей, що обумовлені контрактом, щодо умов поставки, навантаження, і інше.

З матеріалів справи вбачається, що спірне рішення обґрунтоване тим, що документи, надані позивачем до митного оформлення, містять розбіжності, декларантом подано не всі додаткові документи для підтвердження митної вартості.

Встановивши вказані обставини, які, на думку митного органу, викликають сумніви щодо правильності визначення митної вартості, відповідач на виконання вимог ч. 3 ст. 53 МК витребував у позивача додаткові документи.

При цьому, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Відповідно до частини першої статті 55 МК рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно пунктів 1, 4 частини другої статті 55 МК прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що надані на Повідомлення в рамках проведення митної консультації документи не містили жодних розбіжностей у числових значеннях складової митної вартості товарів, що підтверджується їх змістом.

З матеріалів справи вбачається, що в рамках проведення консультації між позивачем та відповідачем, останнім повідомлено позивача про те, що у поданих до митного оформлення документах було виявлено відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Проте, зі змісту графи 44 ЕМД №UA110180/2019/411950 від 15.07.2019р. та копії листа №325 від 18.07.2019р. щодо надання додаткових пояснень, прайс-листа та комерційної пропозиції виробника від 10.12.2018р. в рамках митної консультації, встановлено, що позивачем надано митному органу всі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів, вичерпний перелік яких визначено у ч.2 ст.53 Митного кодексу України, при цьому, митним органом не вказано яким саме чином вищезазначені виявлені розбіжності впливають на визначення числових значень складової митної вартості товару, з урахуванням надання для митного оформлення товару всіх встановлених законодавством необхідних документів.

Зазначення ж відповідачем у рішенні про коригування митної вартості товару про те, що у ході перевірки виявлені невідповідності та розбіжності у документах та відомостях, наданих до митного контролю, а також відсутнє підтвердження числових значень складових митної вартості товару та ціни (зокрема, і вартість транспортно-експедиторських послуг), що фактично сплачена не можна вважати належним обґрунтуванням правомірності коригування митної вартості товарів та подальшої відмови у митному оформленні товарів відповідно до вимог п.2 ч.4 ст.54 Митного кодексу України.

Судом першої інстанції досліджені надані позивачем до митного оформлення документи, зокрема ті , що підтверджують транспортні витрати: договір № 328/2-К транспортно -експедиторського обслуговування від 14.12.18 р., додаткова угода № 1 про викладення п.4.1 договору у новій редакції, заявка № 5 від 18.-4.19 р. на транспортно- експедиторське обслуговування конкретної партії товару, коносамент № від 30.04.19 р., інвойс № 137 від 26.06.19 р. на загальну суму 3 300 дол. США, довідка експедитора про суму транспортних витрат у розмірі 3300 дол. США, акт виконаних робіт та з огляду на зазначений перелік документів, суд дійшов висновку, що позивачем витрати на транспортування трьох контейнерів доведено та підтверджено вищезазначеними доказами у сукупності та взаємозв`язку.

Згідно зазначених документів ТЕО задекларованих товарів здійснювалось саме експедитором - компанією « OU GEOSERVICE». В наданому до митного оформлення коносаменті № мається посилання на іншого перевізника.

Суд апеляційної інстанції підтримує позицію позивача щодо того, що в питаннях оцінки правомірності формування витрат позивача на транспортування товару, слід враховувати всі надані позивачем документи в комплексі, і тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно відхилив посилання відповідача щодо морського перевезення товару морською лінією SIMON, оскільки при вивченні всього пакету документів щодо перевезення, сумніви митного органу спростовуються, так як наявні копії додаткової угоди № 1 до договору ТЕО, остаточного інвойсу № 137, платіжного доручення в іноземній валюті № 92 від 24.07.2019 р.

Також спростовується матеріалами справи аргумент відповідача щодо прострочення позивачем оплати послуг ТЕО та ненадання до митного оформлення банківських платіжних документів. Відповідно до додаткової угоди № 1 від 15.02.2019 року якою п.4.1. договору № 328/2-К викладений у новій редакції, оплата за договором здійснюється протягом 30 днів з моменту вигрузки контейнера в порту вигрузки. З огляду на такі матеріали, строк оплати послуг дійсно не пов`язаний з датою виставлення рахунку № 137, а значить він не може бути визнаний простроченим.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржувані рішення митного органу є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки позивачем надано усі передбачені чинним законодавством документи, які підтверджують митну вартість товарів, що ввозяться, та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу.

Натомість, митним органом не доведено правомірності оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товару, не спростовано дійсність поданих до митного оформлення документів, достовірність і об`єктивність зазначених відомостей, не доведено наявності підстав для витребування від позивача (декларанта) додаткових документів, а також застосування другорядного методу визначення митної вартості товарів, не надано доказів, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації та не дотримано передбаченого ст. 57 МК України порядку визначення митної вартості товару.

Доводи апеляційної скарги та викладена в судовому засіданні правова позиція відповідача не є достатніми для скасування правильного по суті рішення суду.

З огляду на викладене, підстав для застосування ст. 317 КАС України, не вбачається.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2019 р. у справі № 160/7776/19 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2019 р. у справі № 160/7776/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко