Справа № 640/19498/19
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2020-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шулежка В.П., розглянувши у письмовому провадженні питання щодо відшкодування судових витрат в адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Анвітрейд» до Офісу великих платників податків Державної податкової служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
В судовому засіданні, призначеному 21.01.2020, проголошено вступну та резолютивну частини рішення про задоволення адміністративного позову та призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 28.01.2020.
На підставі частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, суд дійшов висновку про розгляд вказаного питання у письмовому провадженні.
Вирішуючи питання щодо відшкодування судових витрат, суд виходить з наступного.
Представником позивача 13.01.2020 подано до суду заяву про відшкодування судових витрат, в якій повідомлено про неможливість подання доказів, що підтверджують розмір понесених позивачем судових витрат, зокрема, на правову допомогу до закінчення судових дебатів, з огляду на характер договірних відносин з надання правової допомоги. Такі докази будуть подані позивачем після прийняття рішення по суті спору.
У встановлений судом строк представником позивача подано до суду клопотання про приєднання доказів, що підтверджують понесені позивачем судові витрати у даній справі.
Представником відповідача подано клопотання про зменшення витрат на професійну правову допомогу, оскільки заява позивача є необґрунтованою та непідтвердженою документально.
Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Рішенням суду від 21.01.2020 адміністративний позов ТОВ «Анвітрейд» задоволено повністю.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що судом прийнято рішення про задоволення адміністративного позову повністю, на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 19 210,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Окрім того, згідно з пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать також витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною другою статті 134 КАС України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Зазначені положення кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Відповідно до пунктів 1, 5, 6 статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; захист - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні захисту прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

З приводу зазначеного питання висловлювався і Конституційний Суду України, так, пунктом 3.2 рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Також Конституційний Суд України зазначив і про те, що гарантування кожному права на правову допомогу в контексті частини другої статті 3, статті 59 Конституції України покладає на державу відповідні обов`язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня. Такі обов`язки обумовлюють необхідність визначення в законах України, інших правових актах порядку, умов і способів надання цієї допомоги.

Отже, з викладеного слідує, що до правової (правничої) допомоги належать, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру тощо.

За змістом пункту першого частини третьої статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Частиною четвертою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною п`ятою статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного суду від 05 вересня 2019 року у справі №826/841/17.

Згідно з частинами 1, 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

На підтвердження понесених судових витрат на правову допомогу представником позивача надано копію договору про надання правової допомоги від 23.11.2018, укладеного між TOB «Анвітрейд» (Клієнт) та АО «Прайсуотерхаус Куперс Лігал» (Адвокатське об`єднання), відповідно до умов якого на замовлення Клієнт, Адвокатське об`єднання зобов`язується надати правову допомогу на умовах, що зазначені у Договорі, а Клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання Договору.

Пунктом 1.4 Договору передбачено, що детальний перелік видів правової допомоги може визначатись в окремому додатку до Договору, який є невід`ємною частиною даного Договору, а також шляхом обміну електронними листами.

Згідно пункту 1 Додатку №2 від 04.10.2019 до Договору про надання правової допомоги від 23.11.2018 визначено, що Адвокатське об`єднання надає TOB «Анвітрейд» правову допомогу щодо оскарження податкових повідомлень-рішень від 23.09.2019 № та №, що включає: у суді першої інстанції:

підготовка та подача до суду позовної заяви,

підготовка та подача адвокатських запитів,

надання рекомендацій щодо збору доказової бази,

підготовка та подача до суду відповіді на відзив на позовну заяву,

підготовка і подача до суду клопотань, пояснень, заяв (включаючи документи, пов`язані з експертизою),

участь у судових засіданнях,

надання інших послуг, необхідних для належного представництва інтересів Клієнта.

Пунктом 2 Додатку №2 від 04.10.2019 визначено також, що сторони погодились, що фактично витрачений час на надання Послуг, визначених в пункті 1 цього Договору, буде зазначено в Актах наданих послуг або додатках до них.

На виконання зазначених умов представником позивача надано акти виконаних робіт разом з додатками до них від 04.11.2019, від 24.12.2019, від 23.01.2020.

Згідно наданих рахунків від 24.11.2019 №39800381, від 24.12.2019 №39800429, від 23.01.2020 №40800004 Адвокатським об`єднанням виставлено позивачу рахунки за надання правничої допомоги на загальну суму 429 413,13 грн., оплата яких підтверджується платіжними дорученнями №82 від 23.01.2020 на суму 208 876,52 грн., №81 від 23.01.2020 на суму 115 913,31 грн., №80 від 23.01.2020 на суму 104 623,30 грн.

Окрім того, представником позивача надано договір від 26.11.2019 б/н, укладений між TOB «Анвітрейд» та ТОВ «Експертно-дослідна служба України», з надання послуг з проведення судово-економічної експертизи та договір від 28.11.2019 №07/11, укладений між ТОВ «Анвітрейд» та Науково-дослідним центром судової експертизи з питань інтелектуальної власності Міністерства юстиції України, з проведення судово-економічної експертизи.

На підтвердження виконання умов вказаних договорів надано копії акту здачі-прийняття робіт від 16.12.2019 та акту попереднього розрахунку вартості експертного дослідження від 27.11.2019, оплата яких підтверджена платіжними дорученнями від 29.11.2019 №474, від 10.12.2019 №537, від 29.11.2019 №475 на загальну суму 235 086,40 грн.

Проаналізувавши надані позивачем копії документів на підтвердження обґрунтованості розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що позивачем не доведено необхідність виконання окремих робіт, які не входять до предмету доказування у справі, зокрема таких як підготовка та подання адвокатського запиту до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз щодо строків проведення судової експертизи від 21.10.2019, вихідний номер №20191021/1 від 12.11.2019; підготовка та подання клопотання від 18.11.2019 про проведення судово-економічної експертизи у справі №640/19498/19; підготовка матеріалів для проведення судово-економічної експертизи: акт перевірки ОВПП ДФСУ, імпортні договори купівлі-продажу, витяги з СЕА ПДВ, податкові декларації з ПДВ, митні декларації, реєстри операцій; аналіз висновку експерта в рамках проведеної судово-економічної експертизи, підготовка та подання клопотання про приєднання висновку експерта до матеріалів справи №640/19498/19 (16.12.2019-17.12.2019).

Більш того, в судовому засіданні представником позивача відкликано клопотання про проведення судово-економічної експертизи від 18.11.2019.

Крім того, заявляючи до стягнення послуги з проведення судово-економічної експертизи по договору про надання послуг №б/н від 26.11.2019, укладеного між TOB «Анвітрейд» та TOB «Експертно-дослідна служба України» на суму 217 000,00 грн. та по договору №07/11 від 28.11.2019, укладеного між TOB «Анвітрейд» та Науково-дослідним центром судової експертизи з питань інтелектуальної власності Міністерства юстиції України на суму 18 086,40 грн., суд вважає, що суми є завищеними та необґрунтованими, оскільки експертизи проводилися за ідентичним обсягу матеріалів, наданих позивачем. Водночас, позивачем не обґрунтовано в чому полягає різниця їх вартості, а також не доведено необхідність укладення декількох договорів на проведення експертизи.

До того ж є обґрунтованими твердження представника відповідача про невідповідність платіжних доручень, наданих в підтвердження оплати проведення експертизи, оскільки вказане у них призначення платежу не відповідає наданим послугам.

Таким чином, оскільки позивачем недоведена необхідність проведення експертизи, її вплив на прийняття рішення по справі та потреба у використанні наданих висновків експерта при винесенні рішення, суд вважає, що вимоги позивача про відшкодування витрат на проведення судово-економічної експертизи на загальну суму 235 086,40 грн. задоволенню не підлягають.

З наданого позивачем акта наданих послуг та додатку до нього від 04.11.2019 вбачається, що такі послуги, як підготовка та подання позовної заяви від 11.10.2019; перевірка та внесення змін до проекту позовної заяви; збирання та систематизація доказової бази для подання до суду: тимчасові митні декларації за період липень 2015 - березень 2018; підготовка та подання заяви про зміну предмету позову від 21.10.2019, надавались загальною тривалістю 31,8 годин із залученням двох адвокатів та двох помічників.

Зокрема, зі змісту акта наданих послуг вбачається, що на підготовку та подання позовної заяви витрачено 9,6 годин в період 08.10.2019 - 11.10.2019, на перевірку та внесення змін адвокатами до проекту позовної заяви витрачено 9,4 годин в період 09.10.2019 - 10.2019, однак представниками позивача не доведено співмірність складання вказаних документів, їх складність та обсяг із значним витраченим часом та значною їх вартістю. Оскільки до позовної заяви додані лише докази на підтвердження повноважень представників позивача, копії установчих документів підприємства, матеріали перевірки та адвокатські запити, які за змістом є майже ідентичними.

Крім того, на підготовку та подання заяви про зміну предмету позову від 21.10.2019 згідно акту наданих послуг витрачено 3,5 годин, однак із заяви вбачається, що вона викладена всього на майже 3 аркушах та зміст заяви містить лише посилання на матеріали перевірки та прийняття другого податкового повідомлення-рішення, про що позивачу було відомо при поданні первинного позову, а також посилання щодо суми позову, однак ґрунтовного аналізу та обґрунтовування дана заява не містить.

Також згідно актів наданих послуг Адвокатським об`єднанням надано послуги з правової допомоги, які складаються, зокрема, із ознайомлення з матеріалами справи, аналізу письмових пояснень сторони, підготовки до судового засідання, обговорення стратегії захисту, аналіз адвокатом законодавства, розмір витрат на оплату яких є неспівмірним із складністю наданих адвокатами обсягами послуг, часом, витраченим адвокатом на надання відповідних послуг, оскільки не наведено достатнього обґрунтування щодо витраченого часу та значної вартості наданих послуг.

Суд звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат необхідно керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Проаналізувавши матеріали справи та наявні докази у справі, з огляду на обставини, наведені вище, суд вважає, що вказаний в актах час роботи адвокатів та їх помічників не відповідає складності справи та обсягу наданих послуг, а вартість правничої допомоги, заявлена до відшкодування, є завищеною.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що витрати позивача у відповідності до наданих доказів та матеріалів справи слід обрахувати виходячи із реальних обставин, які стосуються складанням цих документів, і реальної участі представників позивача в судових засіданнях.

На думку суду, виходячи із критеріїв, визначених у статті 134, частиною дев`ятою статті 139 КАС України, суд приходить до висновку, що заява позивача підлягає частковому задоволенню та на його користь підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 287 358,74 грн.

Відповідно до частин першої, третьої, четвертої, п`ятої статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Керуючись статтями 132, 134, 139, 241-246, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Анвітрейд» (01021, м. Київ, вул. Михайла Грушевського, буд. 9-Б, ) понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 287 358 (двісті вісімдесят сім тисяч триста п`ятдесят вісім гривень) 74 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної податкової служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-Г, ).

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Анвітрейд» (01021, м. Київ, вул. Михайла Грушевського, буд. 9-Б, ) понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 19 210 (дев`ятнадцять тисяч двісті десять гривень) 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної податкової служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-Г, ).

Додаткове рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.П. Шулежко