Справа № 640/22154/19
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Костюк Л.О., Собківа Я.М.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м.Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 січня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніко Страхування» до Головного управління ДПС у м.Києві про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніко Страхування» (далі також - ТОВ «Ніко Страхування», позивач) до Головного управління ДПС у м. Києві (далі також - ГУ ДПС у м. Києві, відповідач), в якому позивач просить суд визнати недійсним (нечинним) та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві № 017385408 від 25 жовтня 2019 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про безпідставність оскаржуваного рішення з огляду на невикористання ним протягом 1-го кварталу 2019 рок та півріччя 2019 року податкових пільг, що зумовлює відсутність у ТОВ «Ніко Страхування» обов`язку подавати звіт про суми податкових пільг.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.01.2020 р. позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м.Києві № 017385408 від 25.10.2019 р.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, якій він просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Відповідач зазначає, що підприємство скористалося пільгою 11020301 «Фінансовий результат до оподаткування зменшується: на суму від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років». Положення зазначеного пункту застосовується з урахуванням пункту 3 підрозділу 4 розділу ХХ «Перехідні положення» цього Кодексу», відповідно до Довідника № 92/2 інших податкових пільг (станом на 01.04.2019 р.) та Довідника № 93/2 інших податкових пільг (станом на 01.07.2019 р.).

Таким чином, відповідач вважає, що ТОВ «Ніко Страхування» повинно подати звіт про суми податкових пільг за І квартал 2019 року до 10.05.2019 р. та за півріччя 2019 року до 09.08.2019 р. (граничний термін подання).

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Вважає, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.02.2020 р. відкрито апеляційне провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем було проведену камеральну перевірку позивача за наслідком якої складено акт № 933/26-15-04-08-21/33831166 від 30 вересня 2019 року.

Згідно висновків акту камеральної перевірки, відповідачем встановлено порушення позивачем вимог пп. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України (далі - ПК України) у зв`язку з недотриманням граничних термінів подання податкової звітності, а саме звітів про суми податкових пільг (далі також - звіт) за І квартал 2019 року та за півріччя 2019 року.

На підставі наведених висновків, відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення № 017385408 від 25.10.2019 року, яким до позивача застосовано фінансову санкцію у вигляді штрафу в розмірі 2 040, 00 грн.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду із позовом за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що об`єкт оподаткування з податку на прибуток у першому кварталі 2019 року та за півріччя 2019 року має від`ємне значення, без врахування від`ємного значення об`єкта оподаткування попереднього звітного року. Тому, втрати до бюджету не виникають, сума пільги не визначається, а тому, відповідно, звіт не подається. Також суд першої інстанції зауважив, що матеріали справи не місять доказів використання позивачем податкової пільги у зазначених періодах та виникнення у нього обов`язку подавати звіти.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Відповідно до п. 30.1 ст. 30 ПК України, податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав визначених п. 30.2 цієї статті.

Порядок обліку сум податків та зборів, не сплачених суб`єктом господарювання до бюджету у зв`язку з отриманням податкових пільг, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1233 (далі - Порядок № 1233).

Відповідно до п. 2 Порядку № 1233, суб`єкт господарювання, що не сплачує податки та збори у зв`язку з отриманням податкових пільг, веде облік сум таких пільг та складає Звіт за формою згідно з додатком.

Пунктом 3 Порядку № 1233 передбачено, що звіт про суми податкових пільг подається за три, шість, дев`ять і дванадцять календарних місяців за місцем реєстрації суб`єкта господарювання протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового періоду. У разі, коли суб`єкт господарювання пільгами не користується, звіт не подається.

Таким чином, у разі, коли суб`єкт господарювання пільгами не користується, звіт не подається. При цьому, по своїй суті податкова пільга являє собою зменшення або ж повне звільнення платника податку від його сплати.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем було подано декларацію за 1-й квартал 2019 року та декларацію за півріччя 2019 року. Строк подання таких декларацій та правильність визначених у них сум відповідачем під сумнів на ставляться.

Згідно з пп. 140.4.2 п. 140.4 ст. 140 ПК України, фінансовий результат до оподаткування зменшується на суму від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років. Положення зазначеного пункту застосовуються з урахуванням пункту 3 підрозділу 4 розділу XX «Перехідні положення» цього Кодексу.

Зазначену вище різницю суб`єкти підприємницької діяльності відображають у рядку 3.2.4 додатка РІ "Різниці" до податкової декларації з податку на прибуток підприємства, форма якої затверджена наказом Міністерства фінансів України № 879 від 20 жовтня 2015 року.

При цьому, виходячи з системного аналізу наведених вище положень вбачається, що у випадку якщо об`єкт оподаткування з податку на прибуток у звітному періоді має від`ємне значення або він дорівнює нулю, без врахування від`ємного значення об`єкта оподаткування попереднього звітного року, то втрати до бюджету не виникають та сума пільги не визначається і звіт, відповідно, не подається.

Так, в декларації позивача за 1-й квартал 2019 року: об`єкт оподаткування, рядок 04, становить: - 269 504, 00 грн., а сума від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових звітних періодів: - 119 864, 00 грн, тобто, об`єкт оподаткування податку на прибуток без врахування від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових звітних періодів складає від`ємне значення: - 149 640, 00 грн; різниці, рядок 03РІ Декларації за 1-й квартал 2019 року, становлять: - 355 073, 00 грн.; різниці, згідно Додатку РІ до рядка 03 РІ Податкової декларації з податку на прибуток підприємства, складаються з:

- код 4.2.3 Сума нарахованого страховиком податку на дохід: - 244 398, 00 грн.;

- код 3.2.4 Сума від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових звітних періодів: - 119 864, 00 грн., та інші.

Таким чином, об`єкт оподаткування з податку на прибуток у першому кварталі 2019 року має від`ємне значення, без врахування від`ємного значення об`єкта оподаткування попереднього звітного року.

В декларації позивача за півріччя 2019 року: об`єкт оподаткування, рядок 04, становить: - 549 466, 00 грн, а сума від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових звітних періодів: - 119 864, 00 грн. Тобто, об`єкт оподаткування податку на прибуток без врахування від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових звітних періодів складає від`ємне значення: - 429 602, 00 грн.

Різниці, рядок 03РІ Декларації за півріччя 2019 року, становлять: - 651 444, 00 грн. Різниці, згідно Додатку РІ до рядка 03 РІ Податкової декларації з податку на прибуток підприємства, складаються з:

- код 4.2.3 Сума нарахованого страховиком податку на дохід: - 540 769, 00 грн;

- код 3.2.4 Сума від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових звітних періодів: - 119 864, 00 грн, та інші.

Таким чином, об`єкт оподаткування з податку на прибуток за півріччя 2019 року має від`ємне значення, без врахування від`ємного значення об`єкта оподаткування попереднього звітного року.

Таким чином, вірним є висновок суду першої інстанції про те, що у разі, якщо втрати до бюджету не виникають, сума пільги не визначається, а відтак звіт не подається.

Також суд першої інстанції вірно зауважив, що матеріали справи не місять доказів використання позивачем податкової пільги у зазначених періодах та виникнення у нього обов`язку подавати звіти.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що податкове повідомлення-рішення № 017385408 від 25.10.2019 року є безпідставним та таким, що підлягає скасуванню.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України залишити апеляційну скаргу без задоволення, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Так, згідно ч. 1 ст. 260 Кодексу адміністративного судочинства України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

Керуючись ст.ст. 229, 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м.Києві залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: Л.О.Костюк

Я.М.Собків

< Справа слухалась у (обов`язкове для заповнення) >