Справа № 160/7886/18
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2020-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 березня 2020 року м. Дніпросправа № 160/7886/18

головуючий суддя І інстанції - Юрков Е.О.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,

суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.09.2019 року в адміністративній справі № 160/7886/18 за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Публічному акціонерном товаристві "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просив:

- визнати незаконним рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, яке оформлене наказом № 813 від 16.09.2015 року, в частині про нікчемність договорів: № 009-03616-200215 "Зростаючий" у євро від 20 лютого 2015 року, № 008-03616-200215 "Зростаючий" у доларах США від 20 лютого 2015 року, № 009-03726-240215 "Зростаючий" у євро від 24 лютого 2015 року;

- зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Кадирова Владислава Володимировича внести дані позивача до переліку (реєстру) як вкладника АТ "ДЕЛЬТА БАНК" та подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо даних ОСОБА_1 , який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рахунках: № НОМЕР_1 по договору банківського вкладу "Класичний" (депозиту) № 009-03616-200215 "Зростаючий" у євро від 20 лютого 2015 року; № НОМЕР_2 по договору банківського вкладу "Класичний" (депозиту) № 008-03616-200215 "Зростаючий" у доларах США від 20 лютого 2015 року; № НОМЕР_3 по договору банківською вкладу "Класичний" (депозиту) № 009-03726-240215 "Зростаючий" у євро від 24 лютого 2015 року.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.01.2019 року провадження в адміністративній справі № 160/7886/18 за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання незаконним рішення та зобов`язання вчинити певні дії було закрито.

Вказана ухвала була оскаржена позивачем в апеляційному порядку.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 30.05.2019 року ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 січня 2019 року у справі № 160/7886/18 було скасовано в частині закриття провадження у справі щодо вимог про зобов`язання уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" внести дані ОСОБА_1 до переліку (реєстру), як вкладника АТ "Дельта Банк" та подання до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткової інформації щодо даних ОСОБА_1 і направлено справу в цій частині для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.09.2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено.

Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Кадирова Владислава Володимировича внести дані ОСОБА_1 до переліку (реєстру), як вкладника АТ «ДЕЛЬТА БАНК» та подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо даних ОСОБА_1 , який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рахунках: № НОМЕР_1 по договору банківського вкладу « Класичний » (депозиту) № 009-03616-200215 «Зростаючий» у євро від 20 лютого 2015 року; № НОМЕР_2 по договору банківського вкладу «Класичний» (депозиту) № 008-03616-200215 «Зростаючий» у доларах США від 20 лютого 2015 року; № НОМЕР_3 по договору банківською вкладу «Класичний» (депозиту) № 009-03726-240215 «Зростаючий» у євро від 24 лютого 2015 року.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Уповноважена особа фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" Кадиров Владислав Володимирович, звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що останній діяв в межах повноважень, наданих ст.ст. 37, 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з дотриманням встановленого принципу щодо найменших збитків для вкладників та мав усі законні підстави щодо тимчасового обмеження (під час здійснення тимчасової адміністрації) операцій щодо виплат суми відшкодування позивачу за договором банківського вкладу (депозиту) та банківського рахунку.

ОСОБА_1 було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції, останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, відповідно до ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 20 лютого 2015 року між позивачем (вкладник) та ПАТ "Дельта Банк" (банк) було укладено договір банківського вкладу № 009-03616-200215 "Зростаючий" у євро, за яким банк приймає від вкладника на вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 1657,23 євро у тимчасове строкове користування на строк до 06 березня 2015 року та зобов`язується сплачувати проценти за його користування з розрахунку 4,5 % річних.

Також, 20 лютого 2015 року між позивачем та ПАТ "Дельта Банк" укладено Додаткову угоду № 1, якою змінено та викладено в іншій редакції п. 1.8 Договору № 009-03616-200215 від 20.02.2015 року шляхом зазначення про можливість зарахування вкладу при перерахуванні з відкритого в Банку поточного рахунку іншої фізичної особи.

20 лютого 2015 року з рахунку фізичної особи ОСОБА_2 , відкритому в ПАТ "Дельта Банк" на рахунок позивача в ПАТ "Дельта Банк" № НОМЕР_1 було перераховано суму у розмірі 1657,23 євро.

20 лютого 2015 року між позивачем (вкладник) та ПАТ "Дельта Банк" (банк) укладено договір банківського вкладу (депозиту) № 008-03616-200215 "Зростаючий" у доларах США, за яким банк приймає від вкладника на вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 2044,97 доларів США у тимчасове строкове користування на строк до 06 березня 2015 року та зобов`язується сплачувати проценти за його користування з розрахунку 5,5 % річних.

20 лютого 2015 року між позивачем та ПАТ "Дельта Банк" укладено Додаткову угоду №1 до договору банківського вкладу (депозиту) № 008-03616-200215 від 20.02.2015 року "Зростаючий" у доларах США, якою змінено та викладено в іншій редакції п. 1.8 Договору, шляхом зазначення про можливість зарахування вкладу при перерахуванні з відкритого в Банку поточного рахунку іншої фізичної особи.

20 лютого 2015 року з рахунку фізичної особи ОСОБА_2 , відкритому в ПАТ "Дельта Банк" на рахунок позивача в ПАТ "Дельта Банк" № НОМЕР_2 було перераховано 2044,97 доларів США.

24 лютого 2015 року між позивачем (вкладник) та ПАТ "Дельта Банк" (банк) укладено договір банківського вкладу (депозиту) № 009-03726-240215 "Зростаючий" у євро, за яким банк приймає від вкладника на вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_3 грошові кошти в сумі 700 євро у тимчасове строк користування на строк до 10 березня 2015 року та зобов`язується сплачувати процент за його користування з розрахунку 4,5 % річних.

24 лютого 2015 року між позивачем та ПАТ "Дельта Банк" укладено Додаткову угоду № 1 до договору банківського вкладу (депозиту) № 009-03726-240215 від 24.02.2015 року "Зростаючий" у євро, якою змінено та викладено в іншій редакції п. 1.8 Договору, шляхом зазначення про можливість зарахування вкладу при перерахуванні з відкритого в Банку поточного рахунку іншої фізичної особи.

24 лютого 2015 року з рахунку фізичної особи ОСОБА_2 , відкритому в ПАТ "Дельта Банк" на рахунок позивача в ПАТ "Дельта Банк" № НОМЕР_3 було перераховано 700 євро.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 02 березня 2015 року № 150 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 березня 2015 року № 51 "Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк", згідно з яким, з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк".

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Дельта Банк" призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова В.В.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 02 жовтня 2015 року № 664 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 жовтня 2015 року № 181 "Про початок процедури ліквідації АТ "Дельта Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Згідно з зазначеним рішенням, розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ "Дельта Банк", визначені статтями 37, 38, 51, частинами першою та другою статті 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирову В.В. на два роки з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року включно.

07 жовтня 2015 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет розмістив оголошення для вкладників: "У зв`язку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення від 02 жовтня 2015 року № 181 "Про початок процедури ліквідації AT "Дельта Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку", Фонд з 08 жовтня 2015 року розпочинає виплати коштів вкладникам даного банку".

У жовтні 2015 року позивачу стало відомо, що його немає в переліку вкладників, які мають право на відшкодування гарантованої суми, а тому він звернувся до Уповноваженої особи з клопотанням роз`яснити причини не включення його до переліку.

На звернення позивача щодо повернення свого вкладу, відповіддю № 05-3399974 від 02.08.2018 року було повідомлено, що договори № 008-03616-200215 банківського вкладу (депозиту) від 20.02.2015 року, № 009-03616-200215 банківського вкладу (депозиту) від 20.02.2015 року, № 009-03726-240215 банківського вкладу (депозиту) від 24.02.2015 року, що були укладені між ОСОБА_1 та Банком, є нікчемним/нікчемними відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Також, що Комісією з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ "Дельта Банк" було здійснено перевірку договорів (правочинів) за вкладними операціями на предмет виявлення договорів (правочинів), що є нікчемними з підстав, передбачених частиною 3 статті 38 Закону, перевірці підлягали договори (правочини) за вкладними операціями, укладені після 15.01.2015 року.

Перевірка здійснювалася на виконання наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ "Дельта Банк" №408 від 29.05.2015 року та на виконання рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 174/15 від 27.07.2015 року.

За результатами перевірки виявлено наявність ознак нікчемності у ряді договорів банківського вкладу (депозиту), що були укладені між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та фізичними особами - клієнтами Банку після 16.01.2015 року включно - в період дії обмежень.

Результати засідання Комісії оформлені протоколом від 15.09.2015 (а.с. 120-121), який затверджений Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ "Дельта Банк".

Згідно витягу з Протоколу "Комісія дійшла висновку, що умови договорів банківських вкладів (перелік яких наведений в додатку № 1 до Протоколу), укладені між Банком та фізичними особами після 16.01.2015 року включно, за якими здійснювалися перерахування коштів на вкладні рахунки з рахунків фізичних осіб, що є одночасно кредиторами Банку, надають кредиторам - фізичним особам переваги перед іншими кредиторами, а отже - такі договори банківського вкладу є нікчемними з підстав, визначених пунктом 7 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Перелік таких правочинів наведений в додатку № 1 до цього Протоколу.

У вказаному переліку міститься також і договори банківського вкладу №009-03616-200215 "Зростаючий" у євро від 20 лютого 2015 року, № 008-03616-200215 "Зростаючий" у доларах США від 20 лютого 2015 року, № 009-03726-240215 "Зростаючий" у євро від 24 лютого 2015 року, укладені між ПАТ "Дельта Банк" та позивачем.

16 вересня 2015 року Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ "Дельта Банк" прийнято наказ № 813 "Щодо заходів, пов`язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями".

Даним наказом передбачено застосувати наслідки нікчемності Договорів банківського вкладу (депозиту), що є нікчемним з підстав, визначених пунктом 7 частини 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", укладеного між позивачем та відповідачем.

Наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ "Дельта Банк" № 836 від 22.09.2015 року (а.с. 128) внесено зміни до наказу № 813 від 16.09.2015 року, в якому зазначено, що з метою недопущення подвійних виплат вкладникам гарантованої суми відшкодування коштів Фондом, наказано, зокрема анулювати проводки по поверненню коштів з депозитних рахунків, відкритих відповідно до Договорів, або з поточних рахунків, на які відповідно до умов договорів були перераховані кошти після закінчення строку дії Договорів або дострокового розірвання, на рахунки фізичних осіб, які здійснили перерахування коштів на вкладні рахунки, відкриті відповідно до умов Договорів (перелік яких наведено в додатку №5 до вказаного наказу); структурним підрозділам доручено надіслати вкладникам повідомлення про нікчемність правочинів.

Не погодившись з обґрунтованістю дій відповідача по невнесенню даних позивача до переліку (реєстру) як вкладника АТ «ДЕЛЬТА БАНК», останній звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач є особою, яка набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, і неподання інформації про позивача, як вкладника банку, до переліку після отримання рішення про відкликання банківської ліцензії дає підстави для зобов`язання Уповноваженої особи внести дані ОСОБА_1 до переліку (реєстру), як вкладника АТ «Дельта Банк» та подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо даних ОСОБА_1 , який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулювання відносин між Фондом, банками, Національним банком України, визначення повноважень та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків встановлені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до частини першої статті 3, частини першої статті 4, частини першої статті 26, частин першої, другої, четвертої статті 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

За змістом статті 12 Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" виконавча дирекція Фонду здійснює управління поточною діяльністю Фонду.

Виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами: визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних; приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів; приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов`язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду; встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб.

Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до частини четвертої статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред`явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, суб`єкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов`язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах.

З аналізу вказаних норм вбачається, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку наділена повноваженнями щодо формування повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, з урахуванням обставини, передбаченої частиною другою статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Згідно з частинами першою та другою статті 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду діє від імені Фонду відповідно до цього Закону і нормативно-правових актів Фонду. Уповноважена особа Фонду має право вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку.

На виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду: 1) діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку; 2) видає накази та розпорядження, дає доручення, обов`язкові до виконання працівниками банку; 4) повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 6) звертається до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку (частини друга і третя статті 37 Закону № 4452-VI).

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з частиною п`ятою статті 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур`єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону (частина шоста статті 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Відповідно до пунктів 3-5 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 9 серпня 2012 року № 14 ( далі - Положення № 14), уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Перелік складається в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та подається до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом.

Інформація про вкладника в Переліку повинна забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства. Перелік на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) засвідчується підписом уповноваженої особи Фонду та відбитком печатки банку, що ліквідується, на електронних носіях подається на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.

У пункті 6 розділу ІІІ Положення № 14 передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

За приписами пунктів 2, 3 розділу IV Положення № 14 Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення. Загальний Реєстр складається на паперових та електронних носіях.

Таким чином, процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає такі послідовні етапи: складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального реєстру; затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

Відповідно до частини другої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов`язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України (частина третя статті 38 Закону № 4452-VI).

Згідно з частиною четвертою статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду: 1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; 3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

Відповідно до частини п`ятої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" у разі отримання повідомлення уповноваженої особи Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених частиною третьою цієї статті, кредитор зобов`язаний повернути банку майно (кошти), яке він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.

Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для невключення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб були висновки відповідача стосовно нікчемності договорів № 008-03616-200215 банківського вкладу (депозиту) від 20.02.2015 року, № 009-03616-200215 банківського вкладу (депозиту) від 20.02.2015 року, № 009-03726-240215 банківського вкладу (депозиту) від 24.02.2015 року, з огляду на їх відповідність положенням пункту 7 частини 3 статті 38 Закону № 4452-VI.

Однак, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що зі змісту норм наведеної статті вбачається, що останній не може бути застосованим до договорів, укладених між АТ «Дельта банк» і позивачем, оскільки на підставі цих договорів у останнього не виникло переваг (пільг) стосовно інших кредиторів банку, а також умови цих договорів не передбачають обов`язку банку перерахувати кошти або передати майно позивачу. Відповідач, у свою чергу, не довів належними та допустимими доказами те, що у момент укладення договорів банківського вкладу та здійснення транзакцій АТ «Дельта банк» щодо зарахування сум коштів на депозитні рахунки позивач отримав перевагу стосовно інших вкладників банку та не обґрунтував, у чому така перевага полягала.

Відповідно до статті 1062 Цивільного Кодексу України, на рахунок за банківським вкладом зараховуються грошові кошти, які надійшли до банку на ім`я вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. При цьому вважається, що вкладник погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про рахунок за вкладом.

Отже, законодавство не передбачає обмежень для визнання особи вкладником банку у випадках перерахування коштів на її користь іншою особою.

При цьому, посилання відповідача на порушення пункту 5.11 Правил банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Дельта банк», як на підставу для відмови в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки положення вказаного пункту Правил (у редакції, чинній на час укладення договорів банківського вкладу) забороняли зарахування на вкладний (депозитний) рахунок грошових сум для вкладника від третіх осіб, крім випадків, передбачених нормами чинного законодавства або продуктами банку.

Як вбачається з матеріалів справи між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» було укладено додаткову угоду № 1 від 20.02.2015 до договору банківського вкладу від 20.02.2015 року № 009-03616-200215 від 20.02.2015 року, додаткову угоду № 1 від 20.02.2015 року до договору банківського вкладу № 008-03616-200215 від 20.02.2015 року, додаткову угоду № 1 до договору банківського вкладу № 009-03726-240215 від 24.02.2015 року, якими п. 1.8 відповідних договорів викладено в наступній редакції: « Зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в банку, або шляхом перерахування з відкритого в банку поточного рахунку іншої фізичної особи - резидента, або готівкою через касу банку в день укладання сторонами цього договору. Виключно для цілей цього договору сторони домовились, що умови п. 5.11 Правил до відносин, що виникають на підставі цього договору, не застосовуються».

Так, укладення між банком і позивачем наведених додаткових угод про застосування пункту 1.8 до вказаних договорів в іншій редакції не суперечить приписам чинного законодавства та Правилам банківського обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Дельта банк».

При цьому згідно з приписами пункту 2.7 Правил банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Дельта банк» у разі виникнення розбіжностей між положеннями цих Правил та умовами договору, положення цих Правил мають пріоритетну силу та застосовуються Сторонами до взаємовідносин, які виникають/діють відповідно до договору, якщо в конкретному договорі за продуктом банку сторони прямо не передбачили протилежне. Враховуючи викладене, пріоритетну силу мають саме положення додаткових угод № 1, а не пункту 5.11 Правил.

Що стосується посилань відповідача на приписи постанови Правління Національного банку України від 30 жовтня 2014 року № 692/БТ «Про віднесення АТ «Дельта банк» до категорії проблемних» відповідно до положень статті 75 Закону України «Про банки і банківську діяльність», як підставу обгрунтованості вчинених дій, то суд апеляційної інстанції зазначає, що наведені положення є банківською таємницею, а доказів обізнаності позивача про встановлені для АТ «Дельта банк» обмеження відповідачем не надано. При цьому невиконання посадовими особами банку приписів постанови Правління Національного банку України про віднесення банку до категорії проблемних, саме по собі не може бути підставою для висновку про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) на підставі пункту 7 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI.

Посилання скаржника на те, що переваги від укладення договору банківського вкладу полягають в можливості отримання платником - ініціатором перерахунку коштів, як кредитором за рахунок позивача суми відшкодування більшої, ніж передбачено законом, а також отримання її позачергово та раніше за інших кредиторів банку, колегія суддів апеляційного суду вважає необґрунтованими, з огляду на наступне.

Як було встановлено судом апеляційної інстанції, позивач уклав з АТ «Дельта банк» договори банківського вкладу (депозиту) № 008-03616-200215 20.02.2015 року, № 009-03616-200215 від 20.02.2015 року та № 009-03726-240215 від 24.02.2015 року, відповідно до умов яких, на відповідних вкладних рахунках позивача були розміщені грошові кошти.

Укладення вказаних договорів й зарахування коштів на рахунок відбулися до початку віднесення АТ «Дельта банк» до категорії неплатоспроможних та запровадження тимчасової адміністрації в банку (02 березня 2015 року).

Отже, вклади розміщено на рахунку АТ «Дельта банк» до запровадження тимчасової адміністрації, а тому позивач підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду на підставі статті 26 Закону № 4452-VI. Водночас відповідач не довів наявність правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників АТ «Дельта банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до приписів Закону № 4452-VI.

Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній в постанові від 02.04.2019 року по справі № 816/4666/15, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог позивача та їх задоволення.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.09.2019 року в адміністративній справі № 160/7886/18 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко