Справа № 334/6292/19
Суддя: Гнатюк О. М.
Дата ухвалення: 2020-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 16.03.2020
Справа № 334/6292/19
Провадження № 2-а/334/33/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Гнатюк О.М.,

за участю секретаря Алєйніковій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП № 3 Запорізького районного ВДВП ГУНП в Запорізькій області Яворовича Валерія Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора СРПП № 3 Запорізького районного ВДВП ГУНП в Запорізькій області Яворовича Валерія Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, посилаючись на те, що 23.03.2019 року відповідачем було складено протокол ДПО18 № 064759 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП щодо позивача, який 23.08.2019 року о 20 год. 40 хв. в м. Запоріжжі по вул. Істоміна та вул. Шушенський (нині - вул. Героїв 37-го батальйону), керуючи транспортним засобом ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , не надав переваги у русі, не надав переваги іншому автомобілю, здійснив заборонений обгін, чим порушив п.16.11 ПДР України, через що накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП в розмірі 425,00 грн.

Позивач вважає постанову необґрунтованою, оскільки, рухаючись по вул. Істоміна до перехрестя з вул. Героїв 37-го батальйону, яке не обладнане світлофорами та є нерегульованим, зупинився та чекав проїзду зазначеного перехрестя з метою потрапити до вул. Голядкіна. Коли потік транспортних засобів у зустрічному напрямку проїхав, ОСОБА_1 побачив транспортний засіб по вул. Героїв 37-го батальйону, який майже виїхав на вул. Істоміна, та у якого був включений лівий поворот. Між вказаним транспортним засобом та тротуаром був проїзд, який дозволив позивачу закінчити маневр та проїхати зазначене перехрестя, що останній й зробив, об`їхавши інше авто з правого боку, та продовжив свій рух до назначеного місця по вул. Голядкіна. Після зупинки, до автомобіля позивача підійшли двоє чоловіків, один з яких був у формі поліцейського,а інший у цивільному, які стали йому погрожувати позбавленням прав, пояснюючи тим, що ОСОБА_1 не пропустив його автомобіль на вищевказаному перехресті та порушив правила ПДР, після чого викликав поліцію. Представник поліції - відповідач по справі - усно опитав ОСОБА_1 про вищевказані обставини, склав протокол про адміністративне правопорушення, не маючи жодного доказу, який би стверджував про факт вчинення водієм адміністративного правопорушення.

Просить скасувати постанову серії ДПО18 № 064759 від 23.08.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача ОСОБА_1 надав заяву про розгляд справи у письмовому провадженні, на позовних вимогах наполягає.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце слухання був повідомлений належним чином, відзив на позов не надав.

Згідно ч.1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

З матеріалів справи вбачається, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 064759 від 23.08.2019 року до ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Відповідно до зазначеної постанови, 23.08.2019 року о 20 год. 40 хв. в м. Запоріжжі по вул. Істоміна та вул. Шушенський, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не надав переваги у русі, не надав переваги іншому автомобілю, здійснив заборонений обгін, чим порушив п.16.11 ПДР України.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі - ПДР). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 16.11 ПДР України, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Згідно з частиною 2 статті 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В адміністративному позові позивач не заперечує, що в місці, час та дату, зазначені в оскаржуваній постанові, він керував вказаним транспортним засобом, працівниками поліції було повідомлено про порушення п. 16.11 ПДР України.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що підставою для накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу став встановлений відповідачем факт здійснення позивачкою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На підтвердження наведених у постанові обставин під час розгляду справи в судовому засіданні Управлінням патрульної поліції у м. Запоріжжя не надано жодного доказу, який би підтверджував порушення ОСОБА_1 вимог п. 16.11 ПДР України.

Об`єктивних доказів, свідчень або інших відомостей, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідачем надано не було. Доказів їх наявності відповідачем до суду не надано.

При таких обставинах суд дійшов до висновку, що постанова серії ДПО18 № 064759 від 23.08.2019 р. у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на позивача не підтверджує наявність адміністративного правопорушення та інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Рішення винесене за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій позивача, а тому є необґрунтованою та упередженою, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню, а рішення скасуванню.

За таких обставин суд приходить до висновку про недоведеність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 72, 77, 90, 241-246, 250, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора СРПП № 3 Запорізького районного ВДВП ГУНП в Запорізькій області Яворовича Валерія Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 064759 від 23.08.2019 року, винесену інспектором СРПП № 3 Запорізького районного ВДВП ГУНП в Запорізькій області Яворовичем Валерієм Вікторовичем про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КупАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів до Третього апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя О.М. Гнатюк