Справа № 823/1695/16
Суддя: В.О. Гаврилюк
Дата ухвалення: 2020-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

23 березня 2020 року справа № 823/1695/16

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 , яка подана в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Черкаської районної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду із заявою в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій просить визнати протиправним розпорядження Черкаської районної державної адміністрації (боржника) від 05 лютого 2020 року № 32 "Про відмову в затвердженні технічної документації із землеустрою".

Відповідно до частин 1, 5 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню, зокрема, в порядку письмового провадження.

Враховуючи наведене, матеріали справи, заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку про можливість розгляду поданої заяви в порядку письмового провадження.

Суд з`ясував, що постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2016 року у адміністративній справі № 823/1695/16, залишено в силі ухвалою Київського апеляційного адміністративного від 22.02.2017 суду, в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Постановою Верховного Суду від 24 грудня 2019 року у адміністративній справі № 823/1695/16 Касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено:

- визнано протиправною бездіяльність Черкаської районної державної адміністрації щодо не розгляду в двотижневий строк заяви ОСОБА_1 від 31.10.2016 про затвердження технічної документації із землеустрою по встановленню меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 12,0 га в оренду терміном на 5 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (до моменту отримання власниками державних актів на право власності на цю земельну ділянку) в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району Черкаської області;

- зобов`язано Черкаську районну державну адміністрацію повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31.10.2016 і прийняти одне з рішень, передбачених частиною 6 статті 123 Земельного кодексу України.

Черкаська районна державна адміністрація прийняла розпорядження від 05.02.2020 № 32 про відмову в затвердженні технічної документації із землеустрою, яким відмовила ОСОБА_1 у затвердженні технічної документації із землеустрою по встановленню меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 12,0 га в оренду терміном на 5 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (до моменту отримання власниками державних актів на право власності на цю земельну ділянку) в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району Черкаської області у зв`язку з відсутністю повноважень відповідно до статті 122 Земельного кодексу України.

Як стверджує позивач, ознайомившись із розпорядженням Черкаської районної державної адміністрації (боржника) від 05 лютого 2020 року № 32 "Про відмову в затвердженні технічної документації із землеустрою" він вбачає , що боржник не прийняв рішення про надання земельної ділянки у користування, тобто постанова Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 24.12.2019 не виконана не зважаючи на чітку вимогу судового рішення, яке набрало законної сили та є остаточним, яке оскарженню не підлягає.

Під час вирішення заяви по суті, суд зазначає, що відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VІІІ (далі - Закон № 1404-VІІІ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 5 Закону № 1404-VІІІ примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з ч.2 ст. 63 Закону № 1404-VІІІ у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Як свідчать матеріали справи, постанова Верховного Суду від 14 грудня 2019 року у справі № 823/1695/16 набрала законної сили 24.12.2019, а тому, відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України та Закону № 1404-VІІІ рішення є обов`язковим та підлягає виконанню на всій території України.

Разом з тим, як свідчать матеріали справи, вказаним рішенням, зокрема, зобов`язано Черкаську районну державну адміністрацію повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31.10.2016 і прийняти одне з рішень, передбачених частиною 6 статті 123 Земельного кодексу України.

Черкаська районна державна адміністрація прийняла розпорядження від 05.02.2020 № 32 про відмову в затвердженні технічної документації із землеустрою, яким відмовила ОСОБА_1 у затвердженні технічної документації із землеустрою по встановленню меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 12,0 га в оренду терміном на 5 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (до моменту отримання власниками державних актів на право власності на цю земельну ділянку) в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району Черкаської області у зв`язку з відсутністю повноважень відповідно до статті 122 Земельного кодексу України.

Отже, в даному випадку відсутні обставини протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності Черкаської районної державної адміністрації у зв`язку з виконанням постанови Верховного Суду від 14 грудня 2019 року у справі № 823/1695/16, тому заяву ОСОБА_1 в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України слід залишити без задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 248, 256, 383, 294, підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та не може бути оскаржена.

Ухвала складена в повному обсязі та підписана 23.03.2020.

Суддя В.О. Гаврилюк