Справа № 540/524/20
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2020-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/524/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі - відповідач), в якій просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати пенсії у зв`язку з втратою годувальника за період з жовтня 2016 року по листопад 2018 року та з грудня 2018 року по березень 2019 року; зобов`язати нарахувати та виплатити пенсію за вказані періоди.

Свої вимоги мотивує тим, що проживала в м.Сніжне Донецької області та по 31.10.2016 ІНФОРМАЦІЯ_1 . отримувала пенсію у зв`язку з втратою годувальника. З листопада 2016 року припинено виплату пенсії, так як Донецька область перестала бути підконтрольною Україні. У зв`язку з тривалістю та не закінченням антитерористичної операції змушена була покинути місце проживання та переїхати до м.Херсон. 07.12.2018 р. ОСОБА_1 отримала довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та звернулась до відповідача щодо відновлення виплати пенсії. Фактична виплата пенсії почалась з березня 2019 року, проте заборгованість за період з жовтня 2016 року по березень 2019 року відповідачем не виплачено. На заяву позивача щодо виплати заборгованості з пенсії у зв`язку з втратою годувальника за минулі періоди, пенсійний орган повідомив, що кошти за період з грудня 2018 року по лютий 2019 року в сумі 9657,93 грн. будуть виплачені після прийняття Кабінетом Міністрів України відповідного порядку. Вважає бездіяльність відповідача протиправною та такою, що грубо порушує її конституційне право на пенсійне забезпечення.

Ухвалою від 03.03.2020 р. позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків.

У встановлений суддею строк позивач усунула недоліки позовної заяви і ухвалою від 05.03.2020 р. відкрито спрощене провадження в адміністративній справі та відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк для подання до суду відзиву на позовну заяву.

23.03.2020 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що позивач з 01.12.2018 р. перебуває на обліку в Херсонському сервісному центрі УПФУ як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, отримує пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". До цього часу ОСОБА_1 перебувала на обліку в УПФУ в м.Краматорськ Донецької області, пенсію виплачено по 31.10.2016 р. Рішенням комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам при виконавчому комітеті Суворовської районної у м.Херсоні ради від 17.01.2019 р. № 1 призначено соціальну виплату ОСОБА_1 з 01.12.2018 р. Виплату пенсії в поточному режимі розпочато з березня 2019 року, сума поточної доплати з 01.12.2018 р. по 28.02.2019 р. становить 9657,93 грн. Відповідно до рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам при виконавчому комітеті Суворовської районної у м.Херсоні ради від 04.04.2019 р. № 7 пенсію позивачу відновлено з 01.11.2016 р. Відкладний борг за період з 01.11.2016 р. по 30.11.2018 р. становить 66553,19 грн. Як вказує відповідач, суми пенсії, не виплачені за минулий період повинні обліковуватись та згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 р. № 365 будуть виплачуватися на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала на обліку в УПФУ в м.Сніжне Донецької області, де отримувала пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Так як позивач змінила місце проживання з 19.11.2014 р. її переведено на обліку в УПФУ в Ізюмському районі Харківської області.

З 04.02.2016 р. у зв`язку зі зміною місця проживання позивача взято на облік в УПФУ у м.Краматорську Донецької області, де отримувала пенсію у зв`язку з втратою годувальника по жовтень 2016 року включно.

З 01.12.2018 р. позивача взято на облік в ГУ ПФУ в Херсонській області.

Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення Суворовської районної у м.Херсоні ради від 07.12.2018 р. № ОСОБА_1 взято на облік як внутрішньо переміщену особу.

27.12.2018 р. позивач звернулась до Херсонського відділу обслуговування громадян № 3 (сервісний центр) ГУ ПФУ в Херсонській області із заявою щодо розгляду питання про поновлення виплати пенсії внутрішньо переміщеній особі.

Згідно з витягом з протоколу від 17.01.2019 р. № 1 на засіданні комісії з розгляду питань призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого побутового пічного палива, призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Управління соціального захисту населення Суворовської районної у м.Херсоні ради (далі - Комісія) прийнято рішення про призначення (відновлення) соціальної виплати ОСОБА_1 з 01.12.2018 р.

04.04.2019 р. на засіданні Комісії прийнято рішення щодо відновлення соціальної виплати ОСОБА_1 з 01.11.2016 р.

19.08.2019 р. ОСОБА_1 звернулась до ГУ ПФУ в Херсонській області із заявою щодо виплати заборгованості із пенсії внутрішньо переміщеній особі за період з жовтня 2016 року по листопад 2018 року, з грудня 2018 року по березень 2019 року.

Листом від 02.09.2019 р. за вих.№ 595/Щ-99-1 ГУ ПФУ в Херсонській області повідомило, що виплату пенсії в поточному режимі розпочато з березня 2019 року, дата виплати 9 число. Пенсійні кошти за період з грудня 2018 року по лютий 2019 року в сумі 9657,93 грн. будуть виплачені після прийняття Кабінетом Міністрів України відповідного порядку.

Вважаючи протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Херсонській області щодо невиплати заборгованості з пенсії, позивач звернулася до суду з позовною заявою.

При вирішенні спірних правовідносин суд виходить з наступних приписів законодавства.

Статтею 49 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.

Положеннями ст.8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-VI (далі - Закон № 1058) передбачено, що право на отримання довічної пенсії та одноразової виплати за рахунок коштів накопичувальної системи пенсійного страхування мають застраховані особи і члени їхніх сімей та/або спадкоємці на умовах та в порядку, визначених цим Законом.

Відповідно до ч.3 ст.4 Закону № 1058 виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 Закону № 1058, яка визначає сферу його дії, передбачено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом, зокрема, визначаються порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України (ч.1 ст.47 Закону № 1058).

Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_1 просить нарахувати та виплатити пенсію у зв`язку з втратою годувальника за період з жовтня 2016 року по листопад 2018 року та з грудня 2018 року по березень 2019 року. Проте, згідно з супровідним листом УПФУ в м.Краматорськ від 11.01.2019 р. № 493/03/34 позивач пенсією задоволена по 31.10.2016 р. Крім того, сторонами не заперечується факт виплати ОСОБА_1 пенсії у зв`язку з втратою годувальника за березень 2019 року. Таким чином позовні вимоги в частині нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії у зв`язку з втратою годувальника за жовтень 2016 року та березень 2019 року задоволенню не підлягають.

Суд зазначає, що в рамках даної справи право позивача на отримання пенсії за період з листопада 2016 року по листопад 2018 року та з грудня 2018 року по лютий 2019 року не є спірним.

Відповідачем факт наявності заборгованості перед позивачем по виплаті пенсії не заперечується та підтверджується доводами, наданими відповідачем у відзиві на позов.

Пенсія за вказаний період нарахована відповідачем, що підтверджується протоколом призначення пенсії від 10.05.2019 р., однак не виплачена з посиланням на постанову Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 р. № 365, а саме: суми пенсій, не виплачені за минулий період повинні обліковуватись та будуть виплачуватись на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

З цього приводу суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 р. № 335 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 р. № 365 "Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам", а саме, п.15 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженому зазначеною постановою, викладено в наступній редакції: "Орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України".

Відповідно до п.16 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 р. № 365, у разі прийняття позитивного рішення комісією згідно з пунктом 15 цього Порядку соціальні виплати поновлюються через два місяці з місяця прийняття рішення про припинення таких виплат. Комісія може прийняти рішення про поновлення соціальних виплат внутрішньо переміщеній особі з місяця припинення таких виплат у разі, коли така особа перебуває у складних життєвих обставинах і з поважних причин не виконала вимоги структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, передбачені пунктами 6 і 7 цього Порядку. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Суд звертає увагу на те, що станом на момент розгляду справи, відповідного порядку Кабінетом Міністрів України не розроблено. При цьому відповідно до ч.4 ст.6 КАС України забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

За змістом конституційних норм прямої дії (ст.ст.113, 116, 117 Конституції України) Кабінет Міністрів України не наділений правом вирішувати питання, які належать до виключної компетенції Верховної Ради України, так само як і приймати правові акти, які підміняють або суперечать законам України.

Пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України передбачено, що виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення, захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Суд звертає увагу на те, що в преамбулі до Закону № 1058 зазначено, що зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Конституційне поняття "Закон України" на відміну від поняття "законодавство України", не підлягає розширеному тлумаченню. Закон - це нормативно-правовий акт, прийнятий Верховною Радою України в межах повноважень. Зміни до закону вносяться за відповідно встановленою процедурою Верховною Радою України шляхом прийняття закону про внесення змін. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, а тому не можуть обмежувати права громадян, які встановлено законами.

Судом встановлено, що зміни до Закону № 1058 з приводу особливостей виплати заборгованості пенсіонерам, які є внутрішньо переміщеними особами, Верховною Радою не вносились.

Згідно ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Таким чином, у випадку суперечності норм підзаконного акту нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.

Крім того, суд звертає увагу на те, що статус внутрішньо переміщеної особи надає особі спеціальні, додаткові права (або "інші права", як це зазначено у ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20.10.2014 р. № 1706-VII), не звужуючи, між тим, обсяг конституційних прав та свобод особи та створюючи додаткові гарантії їх реалізації, а тому відповідач повинен всіляко сприяти відновленню виплат, гарантованих державою внутрішньо переміщеним особам.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В ході розгляду справи знайшов своє підтвердження факт невиплати відповідачем позивачу заборгованості з пенсії за період з листопада 2016 року по лютий 2019 року включно.

Таким чином, невиплата пенсії позивачу за вказаний період через відсутність розробленого Кабінетом Міністрів України порядку не відповідає критеріям правомірності дій суб`єкта владних повноважень, визначених ч.2 ст.2 КАС України, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог щодо зобов`язання відповідача виплатити заборгованість пенсії за вказаний період.

Що стосується вимоги позивача про допущення до негайного виконання рішення суду, суд зазначає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 371 КАС України визначено категорії адміністративних справ, рішення по яких виконуються або можуть виконуватися негайно, тобто до набрання рішенням законної сили.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників або з власної ініціативи може звернути до негайного виконання рішення, у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1, 2 ч.1 цієї статті (п.1 ч.2 ст.371 КАС України).

Оскільки рішення суду у даній справі носить зобов`язальний характер та в ньому не вирішується питання про стягнення коштів з відповідача, то дія п.1 ч.1 ст.371 КАС України на дані правовідносини не розповсюджується.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач належними та допустимими доказами не в повній мірі довів правомірність своїх дій (бездіяльності), а тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ч.3 ст.139 КАС України).

Оскільки за результатами розгляду справи суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, то стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача підлягає судовий збір у сумі 420,40 грн.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 263 КАС України, суд -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, м.Херсон, вул.28 Армії, буд.6, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, м.Херсон, вул.28 Армії, буд.6, ), яка полягає у невиплаті ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) пенсії у зв`язку з втратою годувальника за період з листопада 2016 року по лютий 2019 року включно.

Зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, м.Херсон, вул.28 Армії, буд.6, ) виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) заборгованість по пенсії у зв`язку з втратою годувальника за період з листопада 2016 року по лютий 2019 року включно.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, м.Херсон, вул.28 Армії, буд.6, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до пп.15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.І. Бездрабко

кат. 112010204