Справа № 300/378/20
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2020-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" березня 2020 р. справа № 300/378/20
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Боршовський Т.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просить суд: визнати протиправними дії відповідача при нарахуванні пенсійного забезпечення позивачу, особі, яка отримала ядерну шкоду здоров`ю, відповідно до Віденської конвенції про цивільну відповідальність за ядерну шкоду та статей 13, 49, 50, 51, 56 та 57 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; зобов`язати територіальний відділ з призначення та перерахунків пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити із 15.01.2017 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини 2 статті 56 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із збільшенням пенсії на 1 відсоток заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75 відсотків заробітку.
Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач отримує пенсію за віком відповідно до норм Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій статтею 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. ОСОБА_1 звернувся 15.01.2020 до відповідача із заявою, в якій просив привести пенсійне забезпечення позивача до вимог чинного законодавства, оскільки частиною 2 статті 56 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачено право на збільшення пенсії на 1 відсоток заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75 відсотків заробітку. В зазначеній заяві позивач зазначив, що йому при загальному трудовому стажі 36 років 2 місяці 2 дні не додано до пенсійного забезпечення 612,63 грн. - 16 відсотків від зарплати 4904,20 грн., а визначено доплату за понаднормовий стаж за 11 років 172,04 грн. від прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб. Листом від 04.02.2020 № 77/К-15 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повідомило позивача, що йому призначена пенсія відповідно до частини 1 статті 27 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. При перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи розмір пенсії позивача виходить набагато менший від попереднього, а тому відсутні підстави для його проведення. Позивач вважає протиправними дії відповідача при нарахуванні пенсійного забезпечення позивачу як особі, яка отримала ядерну шкоду здоров`ю, відповідно до Віденської конвенції про цивільну відповідальність за ядерну шкоду та статей 13, 49, 50, 51, 56 та 57 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. ОСОБА_1 як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС має право на збільшення пенсії на 1 відсоток заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75 відсотків заробітку відповідно до частини 2 статті 56 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Ухвалою суду від 24.02.2020 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
11.03.2020 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позову. Згідно відзиву представник відповідача зазначив, що Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій від 03.10.2017 № 2148-VII, який набрав чинності з 10.10.2017, доповнено частину 2 статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а саме: право на пенсію в новому розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менше як чоловіки 20 років, жінки - 15 років із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75% заробітку, а громадянам, які відпрацювали за Списком № 1 чоловіки 10 і більше, жінки 7 років 6 місяців і більше не вище 85% заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини 2 статті 27 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Частина 2 статті 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в редакції до 01.10.2017 не містила застережень щодо збільшення розміру пенсії у разі призначення пенсії на умовах частини 2 статті 27 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. В свою чергу, частиною 1 статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування передбачено, що за кожний повний рік стархового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1% розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більше як на 1% мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Таким чином, позивачу проводиться доплата за понаднормативний стаж 39,08 грн. з 17.03.2009 та 172,04 грн. з 04.11.2019. Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування не передбачено нарахування збільшення до пенсії за віком на 1% заробітку при наявності трудового стажу більше 20-ти років, як просить в позовній заяві ОСОБА_1 . Окрім цього, при поданні заяви від 15.01.2020 позивач не висловив бажання перейти на пенсію на умовах частини 2 статті 27 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Також представник відповідача вказав на те, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, механізм реалізації цих прав може бути змінений державою через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів всього суспільства. Також вважає, що позивачем пропущено строки звернення до суду. Представник відповідача просив в задоволенні позову відмовити.
18.03.2020 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшла відповідь представника позивача на відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому представник позивача спростовує доводи відповідача та просить суд позов задовольнити. Так представник ОСОБА_1 В ОСОБА_2 звернув увагу на позицію Конституційного Суду України, зазначену в рішеннях № 8-рп/2013 та № 9-рп/2013 про те, що особа не може бути обмежена будь-яким строком звернення до суду з вимогами про виплату сум пенсії за минулий час незалежно від того, чи були такі суми нараховані пенсійним органом. Також представник позивача вказав на те, що для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, розрахункова величина в статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування має пільговий характер і визначена в пункті 2 статті 52 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи.
Суд, розглянувши відповідно до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив таке.
ОСОБА_1 з 17.03.2009 отримує пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій статтею 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується копією протоколу № 5112 від 18.06.2009.
15.01.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив привести пенсійне забезпечення позивача до вимог чинного законодавства, оскільки частиною 2 статті 56 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачено право на збільшення пенсії на 1 відсоток заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75 відсотків заробітку. В зазначеній заяві ОСОБА_1 зазначив, що йому при загальному трудовому стажі 36 років 2 місяці 2 дні не додано до пенсійного забезпечення 612,63 грн. - 16 відсотків від зарплати 4904,20 грн., а визначено доплату за понаднормовий стаж за 11 років 172,04 грн. від прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб (а.с. 9).
Вважаючи протиправними дії відповідача при нарахуванні пенсійного забезпечення позивачу, особі, яка отримала ядерну шкоду здоров`ю, відповідно до Віденської конвенції про цивільну відповідальність за ядерну шкоду та статей 13, 49, 50, 51, 56 та 57 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ОСОБА_1 звернувся з цим позовом до суду, в якому просив зобов`язати територіальний відділ з призначення та перерахунків пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити із 15.01.2017 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини 2 статті 56 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із збільшенням пенсії на 1 відсоток заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75 відсотків заробітку.
Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких мотивів та норм права.
Відповідно до статті 15 Закону України "Про пенсійне забезпечення" умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.
09.07.2003 прийнято Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який набрав чинності з 01.01.2004.
Частиною 1 статті 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України і, складається, в тому числі, з Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Так, відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, умов проживання і трудової діяльності, соціального захисту потерпілого населення.
Згідно з статтею 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії особам, віднесеним, до категорій, 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: державної пенсії; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
Частиною 3 статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено, що призначення та виплата пенсій особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.
Таким чином, зазначені положення визначають особливе спільне врегулювання питання призначення та виплату пенсій особам, які працювали на територіях радіоактивного забруднення, серед яких у даних спірних відносинах є ОСОБА_1 .
Відповідно до абзацу 2 пункту 13 Розділу XV Прикінцеві положення Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у разі якщо особа має право на отримання пенсії, зокрема, відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", призначається одна пенсія за її вибором.
Судом встановлено, що позивач звернувся до Відділу пенсійного забезпечення Управління Пенсійного фонду України в Калуському районі із заявою від 17.03.2009 про призначення пенсії на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», обравши вид пенсії за віком із застосуванням пільг, визначених законодавством для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС "2-ої категорії".
Так, згідно з частиною 1 статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії 17.03.2009) розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.
В свою чергу, частиною 2 статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкве державне пенсійне страхування» (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії 17.03.2009) встановлено, що за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону. При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом. Розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону.
Таким чином, частина 2 статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачає перерахунок пенсії за двоскладовою системою нарахування пенсії. У цьому випадку визначається розмір пенсії, яка складається із двох частин: перша частина пенсії, яка припадає на період стажу до набрання чинності Законом та частини пенсії, яка припадає на період страхового стажу після набрання чинності Законом. Перша із цих двох частин (стаж до 1 січня 2004 року) визначатиметься за нормами і правилами, які передбачені Законом України «Про пенсійне забезпечення» та з обмеженням пенсії максимальним розміром, який діяв на момент набрання чинності Законом. Постановою Кабінету Міністрів України від 20.11.2003 № 1783 «Про заходи щодо поліпшення пенсійного забезпечення громадян» (з змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2004 № 312), передбачено застосування при призначенні пенсій за двоскладовою формулою мінімального та максимального розмірів пенсій (з урахуванням цільової грошової допомоги), що встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2003 р. № 544 «Про підвищення розмірів трудових пенсій» (відповідно 50 та 150 гривень), збільшені на 12 відсотків.
Друга частина пенсії за віком (за страховий стаж після 1 січня 2004 року) обчислюється за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто за формулою, передбаченою частиною першою цієї статті Закону, без обмеження максимальним розміром. Частина пенсії, обчислена за період страхового стажу до 1 січня 2004 року буде проіндексована відповідно до визначеного порядку індексації розмірів пенсій та етапів такої індексації за період до моменту фактичного виходу на пенсію та підсумована з другою частиною пенсії, обчисленою за період страхового стажу після 1 січня 2004 року, і буде виплачуватись застрахованій особі однією сумою. При обчисленні розміру пенсії по першій складовій враховується трудовий стаж, набутий до 01.01.2004, обчислений на умовах, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».
Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії 17.03.2009) за кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більше ніж на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.
В даному випадку, матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 не містять відомостей про нарахування позивачу пенсії за двохскладовою формулою, визначеною частиною 2 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", яка передбачає, що за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.
Так, протокол про призначення пенсії № 5112 від 18.06.2009 містить запис про розрахунок пенсії за новою формулою, а саме: із врахування фактичних даних позивача, здобутих і отриманих ним до 01.01.2004, тобто дати набрання чинності Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Окрім цього, розрахунок стажу і розрахунок заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії до вказаного протоколу не містить словосполучення "середній місячний заробіток 2 складова", "розрахунок пенсії (Друга складова)", "загальний розмір пенсії за віком по 2-х складових", "для двоскладової формули" тощо.
За вказаних обставин, суд вважає, що позивачу пенсія була призначена за частиною 1 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Законом № 2148-VIII від 03.10.2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» до частини 2 статті 56 "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (надалі Закон № 796-ХІІ) внесено зміни, згідно з якими право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Як встановлено судом вище, відповідно до частини 2 статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.
Зазначені обставини вказують на те, що правове регулювання спірних правовідносин змінилось і у зв`язку зі змінами Закон № 796-ХІІ пов`язує збільшення пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад стаж встановлений частиною 2 статті 56 цього Закону, з призначенням пенсії на умовах визначених частиною 2 статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Оскільки позивач не виявив бажання перейти на пенсію за віком на умовах частини 2 статті 27 Закону № 1058-IV, а залишився на пенсії за віком на умовах частини 1 статті 27 Закону № 1058-IV, суд вважає, що відповідач правомірно відмовив позивачу у виплаті передбаченого частиною 2 статті 56 Закону № 796-ХІІ збільшення пенсії на один відсоток заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років, але не вище 75 відсотків заробітку.
Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, зазначеній в постанові від 23.10.2019 в справі № 809/627/18.
Підсумовуючи вказане, суд дійшов висновку, що належить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій.
Судові витрати згідно з статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на відмову в позові, за відсутності доказів їх понесення відповідачем, судом не розподілялися.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій.
Судові витрати не розподіляти.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, ідентифікаційний код 20551088, вулиця Січових Стрільців, 15, місто Івано-Франківськ, 76018.

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.