Справа № 420/1061/20
Суддя: Соколенко О.М.
Дата ухвалення: 2020-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1061/20
У Х В А Л А

25 березня 2020 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Соколенко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до ст.262 КАС України клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі №420/1061/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною бездіяльності, стягнення середнього заробітку за час затримки виплат та заборгованості по індексації грошового забезпечення,

ВСТАНОВИВ:

10 лютого 2020 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048, ) щодо нездійснення остаточного розрахунку в день звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 );

- стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048, ) середній заробіток за весь час затримки виплат доплати за службу в нічний час та заборгованість по індексації грошового забезпечення за період з 18.01.2019 року по 18.11.2019 року у розмірі 142013 грн. 60 коп.

Ухвалою суду від 17.02.2020 року позовну заяву залишено без руху, та позивачу наданий десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 27.02.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

20 березня 2020 року засобами електронної пошти від представника відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі в порядку ст.238 КАС України. В обґрунтування поданого клопотання представник відповідача зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_1 у позовній заяві по справі №420/1061/20, на думку відповідача, співпадають з вимогами у позовній заяві ОСОБА_1 у справі №420/3363/19, в якій рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24.07.2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Як зазначає представник відповідача у поданому ним клопотанні, підстави, наведені позивачем в обґрунтування позову у справі №420/1061/20 співпадають з підставами, що були викладені позивачем у справі №420/3363/19.

З посиланням на п.4 ч.1 ст. 238 КАС України, відповідач зазначає, що спір між ОСОБА_1 та Департаментом патрульної поліції про стягнення невиплачених грошових коштів при звільненні та заборгованості по індексації грошового забезпечення з тих самих підстав вже вирішено по суті відповідно до рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.07.2019 року, яке набрало законної сили, а тому, на думку відповідача, провадження у справі №420/1061/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про стягнення невиплачених грошових коштів при звільненні та заборгованості по індексації грошового забезпечення підлягає закриттю на підставі п.4 ч.1 ст.238 КАС України.

Вирішуючи клопотання відповідача про закриття провадження у справі на підставі п.4 ч.1 ст. 238 КАС України, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Суд зазначає, що умовами для застосування цієї підстави для закриття провадження є: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); остаточне вирішення тотожного спору постановою чи ухвалою, яка перешкоджає повторному зверненню до суду (про відмову у відкритті провадження чи закриття провадження у справі); набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.

Неможливість повторного розгляду справи за відсутності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги, з тих же підстав або оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Закриття провадження у справі у цьому разі можливе лише за умови, що постанова чи ухвала, яка набрала законної сили, постановлена за позовом, який є тотожним до позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Нетотожність хоча б одного елемента не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовом і не дає суду підстав закривати провадження у справі.

Предмет позову - це частина позову, яка містить матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, щодо якої суд повинен ухвалити рішення. Ця вимога повинна мати правовий характер, тобто бути врегульованою нормами матеріального права, а також підпадати під адміністративну юрисдикцію.

Підстава позову - це частина позову, яка відображає обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що підтверджують кожну обставину, а також наявність підстав для звільнення від доказування. Під підставою позову розуміються обставини, з яких випливає право вимоги позивача, якими позивач їх обґрунтовує.

Аналогічні висновки щодо застосування вказаної норми викладені у постанові Верховного Суду від 27.12.2019 року у справі №620/2146/19, в який Верховний Суд зазначив: «…Як уже зазначалося, згідно з пунктом 4 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Виходячи з аналізу зазначених норм, позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави і предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників справи, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Підстава позову - це ті обставини і норми права, які дозволяють особі звернутися до суду, а предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову як елемент його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Аналогічна позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема в постанові від 11 квітня 2018 року у провадженні №11-257заі18…».

Суд зазначає, що відповідно до ч.5, ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як встановлено судом та вбачається зі змісту рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.07.2019 року у справі №420/3363/19, яке набрало законної сили 04.10.2019 року, предметом спору в адміністративній справі №420/3363/19 було стягнення з Департаменту Патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 заборгованості: у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 07.11.2015 по 30.04.2018 в сумі 5789,00 грн.; індексації грошового забезпечення за період з листопада 2015 року по листопад 2017 року в сумі 3274,13 грн. та середнього заробітку за час затримки виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні в сумі 61196,65 грн.

Водночас, предметом позову у даній адміністративній справі №420/1061/20 є визнання протиправною бездіяльності Департаменту патрульної поліції Національної поліції України щодо нездійснення остаточного розрахунку в день звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 та стягнення на користь ОСОБА_1 з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України середнього заробітку за весь час затримки виплат доплати за службу в нічний час та заборгованості по індексації грошового забезпечення за період з 18.01.2019 року по 18.11.2019 року у розмірі 142013 грн. 60 коп.

При цьому, як вбачається з позовної заяви, підставою позову в адміністративній справі №420/1061/20 позивачем зазначено те, що позивач 18.11.2019 року отримав виплату за судовим рішенням у справі №420/3363/19 у розмірі 68959,21 грн., з яких: заборгованість у вигляді доплати за службу у нічний час за період з березня 2016 року по квітень 2018 року в сумі 4735,94 грн. та заборгованість по індексації грошового забезпечення за період з листопада 2015 року по жовтень 2017 року в сумі 3370,13 грн.

Як зазначив у позивач у позовній заяві, доплати за службу у нічний час та індексація грошового забезпечення не сплачені в день звільнення позивача, а виплата відбулась із затримкою, а тому, на переконання позивача, він має право на отримання середнього заробітку за весь час затримки виплат з дня звільнення 18.01.2019 року по день фактичного розрахунку - 18.11.2019 року.

Отже, як встановлено судом, підставою позову в адміністративній справі №420/1061/20 є саме невиплата позивачу доплати за службу у нічний час та індексації грошового забезпечення в день звільнення позивача 18.01.2019 року, в той час як підставою позову у справі №420/3363/19 було стягнення заборгованості по доплаті за службу у нічний час та індексації грошового забезпечення.

Таким чином, оскільки у даному випадку не має місце тотожність предмета та підстав позову, а тому відсутні підстави для закриття провадження у справі відповідно до п.4 ч.1 ст.238 КАС України.

Зважаючи на викладені представником відповідача у клопотанні обставини, суд вважає, що в задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі на підставі п.4 ч.1 ст.238 КАС України слід відмовити, у зв`язку з його безпідставністю.

Керуючись ст.ст.120, п.4 ч.1 ст. 238, ст.ст. 243, 256, 294, 295, 297 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі №420/1061/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною бездіяльності, стягнення середнього заробітку за час затримки виплат та заборгованості по індексації грошового забезпечення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили у строки, визначені ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя О.М. Соколенко