Справа № 227/1979/17
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2020-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

26 березня 2020 року

Київ

справа №227/1979/17

адміністративне провадження №К/9901/24209/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Бучик А.Ю.,

суддів: Мороз Л.Л., Рибачука А.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 17 липня 2017 року (суддя Кошля А.О.) та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 5 вересня 2017 року (колегія суддів: Сухарьок М.Г., Блохін А.А., Гаврищук Т.Г.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, третя особа - Товариство з додатковою відповідальністю "Шахта "Білозерська", про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними дії Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо відмови в перерахунку пенсії та зарахуванні періодів роботи з 29.11.1999 по 28.12.2000 та з 30.12.2005 по 29.11.2007 на ТДВ «Шахта «Білозерська» до пільгового стажу для перерахунку пенсії за Списком № 1 виробництв, професій, посад і показників, скасувати рішення № 1875 від 15.06.2017, зобов`язати зарахувати вказані періоди до пільгового стажу, здійснити перерахунок розміру пенсії та виплатити заборгованість з 09.06.2017.

Постановою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 17 липня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 05 вересня 2017 року, адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Добропільського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області від 15.06.2017 № 1875 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 1, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16 січня 2003 року, періоди його роботи: з 29.11.1999 по 28.12.2000 на посаді помічника начальника з повними робочим днем в шахті на ТДВ «Шахта «Білозерська»; з 30.12.2005 по 29.11.2007 на посаді гірничого майстра підземного з повним робочим днем в шахті на ТДВ «Шахта «Білозерська».

Зобов`язано Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії № 1875 від 09.06.2017, з урахуванням зарахованого пільгового стажу за Списком № 1, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16 січня 2003 року: з 29.11.1999 по 28.12.2000 на посаді помічника начальника з повними робочим днем в шахті на ТДВ «Шахта «Білозерська»; з 30.12.2005 по 29.11.2007 на посаді гірничого майстра підземного з повним робочим днем в шахті на ТДВ «Шахта «Білозерська».

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з судовими рішеннями, відповідач, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування касаційної скарги зазначає, що відповідно до Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992. Згідно з Порядком проведення атестації періодичність її проведення визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше 1 разу на п`ять років. На ТДВ «Шахта «Білозерська» в спірні періоди атестація була проведена із затримкою, відтак підстави для зарахування цих періодів до стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відсутні.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження.

Справу передано до Верховного Суду.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

У зв`язку із відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, ця справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Cудами встановлено, що ОСОБА_1 (далі - позивач) перебуває на обліку Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області та отримує пенсію за віком призначену на пільгових умовах. 09 червня 2017 року позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії з врахуванням додаткового пільгового стажу. До заяви додав довідку № 432 від 08.06.2017.

Відповідач, розглянувши вказану заяву рішенням № 1875 від 15.06.2017 відмовив у зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи за Списком № 1. Відмовляючи в зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи з 29.11.1999 по 28.12.2000 та з 30.12.2005 по 29.11.2007 на ТДВ «Шахта «Білозерська», пенсійний орган керувався тим, що згідно з наказами по підприємству атестація робочого місця ОСОБА_1 проводилась 28.11.1994 (наказ № 225-ТБ), 29.12.2000 (наказ № 239-ТБ) та 30.11.2007 (наказ № 597-ТБ). Тобто спірні періоди є проміжком часу, коли на підприємстві не була проведена атестація.

Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, задовольняючи позовні вимоги позивача, виходив з того, що пільговий стаж останнього на підземних роботах в шахті підтверджується трудовою книжкою з відповідними записами, яка заповнена відповідно до вимог чинного законодавства та уточненими довідками, що є достатнім відповідно до пункту «а» статті 13 Закону № 1788-ХІІ для його зарахування.

Дослідивши спірні правовідносини, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Відповідно до статті 62 цього Закону основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі Списками № 1 деталізоване у Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383).

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.

В трудовій книжці містяться записи про роботу позивача в ТДВ «Шахта «Білозерська»:

- запис № 25 від 01.12.1999, мовою оригіналу: «Переведен помощником начальника участка подземно с полным рабочим днем в шахте» наказ 261к від 29.11.1999;

- запис № 26 від 19.03.2002, мовою оригіналу: «Переведен помошником начальника участка подготовительных работ с полным рабочим днем в шахте» наказ 72к від 11.03.2002;

- запис № 28 від 01.06.2005, мовою оригіналу: «Переведено гірничим майстром підземно, з повним робочим днем під землею» наказ 416к від 20.05.2005;

- запис № 30 від 25.09.2009 звільнено за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням в зв`язку з переходом на пенсію.

Матеріалами справи підтверджено, та сторонами по справі не заперечується той факт, що атестація робочих місць на підприємстві «Шахта «Білозерська» проведена згідно наказів від 28.11.1994 № 225/ТБ, від 29.12.2000 № 239/ТБ, від 30.11.2007 № 597/ТБ. За результатами проведених атестацій, як первинної так і чергових займані позивачем посади відносяться до Списку № 1 виробництв, професій, посад і показників, затверджених ПКМУ.

Стосовно доводів касаційної скарги, що атестація робочого місця проводилася з порушенням періодичності, а відтак періоди роботи позивача на ТДВ «Шахта «Білозерська» за періоди з 29.11.1999 по 28.12.2000 та з 30.12.2005 по 29.11.2007 не підлягають зарахування, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 3 Порядку № 383 встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з пунктом 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком № 442 та Методичними рекомендаціями.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Відтак, своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 1, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Проте Верховний Суд України при ухваленні постанов від 10 вересня 2013 року у справі № 21-183а13, від 25 листопада 2014 року у справі № 21-519а14, від 10 і 17 березня 2015 року у справах № 21-51а15, та № 21-585а14, від 14 квітня 2015 року у справі № 21-383а14, від 02 грудня 2015 року у справі № 21-1329а15, від 10 лютого 2016 року у справі № 21-5432а15 та від 12 квітня 2016 у справі № 21-6501а15 віддав перевагу найменш сприятливому для позивачів тлумаченню законодавства України.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 520/15025/16-а від 19.02.2020 сформулювала правовий висновок, згідно особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII. Цей висновок є також застосовним і щодо осіб, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Отже, Велика Палата Верховного Суду вважає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Відтак Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а відступила від висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 10 вересня 2013 року у справі № 21-183а13, від 25 листопада 2014 року у справі № 21-519а14, від 10 й 17 березня 2015 року у справах № 21-51а15, та № 21-585а14, від 14 квітня 2015 року у справі № 21-383а14, від 02 грудня 2015 року у справі № 21-1329а15, від 10 лютого 2016 року у справі № 21-5432а15 та від 12 квітня 2016 у справі № 21-6501а15, щодо відсутності підстав для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для зарахування до пільгового стажу позивача періодів роботи з 29.11.1999 по 28.12.2000 та з 30.12.2005 по 29.11.2007 на ТДВ «Шахта «Білозерська».

Відповідно до статті 350 КАС України (в редакції до набрання чинності змінами, внесеними Законом України від 15.01.2020 № 460-IX) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області залишити без задоволення.

Постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 17 липня 2017 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 05 вересня 2017 року у залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуючий А.Ю. Бучик

Судді Л.Л. Мороз

А.І. Рибачук