Справа № 263/18031/19
Суддя: Шевченко О. А.
Дата ухвалення: 2020-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№2-а/263/89/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2020 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Шевченко О.А., при секретарі Рябова С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до сержанта поліції 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Оголюк Юрія Андрійовича про визнання незаконною та скасування постанови ЕАК № 1798511 по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського 1 батальйону 3 роти УПП в Донецькій області сержанта поліції Оголюк Ю.А. про скасування постанови ЕАК № 1798511 по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП України, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 27 листопада 2019 року відповідачем винесено постанову, якою стягнуто з позивача штраф у розмірі 255 гривень. Вважає, що дана постанова є незаконною і необґрунтованою, виходячи з наступного: відповідачем не було роз`яснено прав та обов`язків позивачу, вимірювання Швидкості руху відповідачем було здійснено приладом із функцією фото та відео фіксації, але не у автоматичному, а у ручному режимі. Оскільки дана відео фіксація отримана з навтоматичного приладу «TruСam», він не може бути доказом. Відповідач тримав прилад у руках та у ручному режимі робив замір швидкості автомобілю. Вважає що постанова не підтверджене належними та допустимими доказами, та має бути визнано такою, що ґрунтується на припущеннях. Також зазначив, що час на відео з боді камери не відповідав часу з приладу «TruСam», судячи з відеозаписів відповідач зупинив транспортний засіб раніше, ніж була проведена фіксація приладом «TruСam». Виходячи з вище наведеного позивач просить суд скасувати постанову ЕАК № 1798511 від 27.11.2019 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП України.

ОСОБА_1 , до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі просив їх задовольнити.

Поліцейський 1 батальйону 3 роти УПП в Донецькій області сержант поліції Оголюк Ю.А., до судового засідання надав відзив з відеозаписом та іншими письмовими доказами, відповідно до якого просив в задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування відзиву зазначив, 23.11.2019 року під час несення служби в Центральному районі м. Маріуполя по пр. Миру біля буд. 110, екіпажем «Чайка» за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 ( серійний номер ТС000587) було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме водій транспортного засобу Hyundai Sonata з номерним знаком НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 74 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 24 км/год., чим порушив п.12.4 ПДР України, після чого на підставі ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» транспортний засіб було зупинено поліцейськими. Також до відзиву надав фото відеозапис з приладу TruCam LTI 20/20 на якому зафіксоване правопорушення ОСОБА_1 , та відповідні нормативні акти, щодо правових підстав застосування лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20. Просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Судом встановлено, що 27.11.2019 року відносно ОСОБА_1 , поліцейським 1 батальйону 3 роти УПП в Донецькій області сержантом поліції Оголюк Ю.А. була винесена Постанова серії ЕАК № 1798511 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно із якою позивачем було порушено ч.1 ст.122 КУпАП. Цією постановою у справі про адміністративне правопорушення, відповідачем було накладено адміністративне стягнення на позивача у виді штрафу в дохід держави у розмірі 255,00 грн.

В оскаржуваній постанові зазначено, що: «23.11.2019 року в м. Маріуполі, просп. Миру 110, водій рухався зі швидкістю 74 км/год. Перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 24 км/год. Швидкість руху вимірювалась тех. приладом TruCam LTI 20/20 ТС 000587, чим порушив п.12.4 ПДР.

Згідно переглянутого у судовому засіданні відеозапису обставини вчинення правопорушення відповідають обставинам, викладеним у постанові.

Суд розглянувши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до частини 3 статті 254 КУпАП, протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно частини 2 - 4 статті 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до п. 1.3 ПДР України, ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Так, відповідно до вимог п.п. 12.4 Правил дорожнього руху України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частина 1 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Відповідно до ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За приписами ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

З роздруківки фотографії, здійсненої лазерним вимірювачем швидкості TruCam LTI 20/20 вбачається, що автомобіль з номерним знаком НОМЕР_1 23.11.2019 року о 14 годині 59 хвилин рухався у м. Маріуполь по пр. Миру, зі швидкістю 74 км. на годину

З Сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки серії А № 006694 долученого відповідачем до свого відзиву, слідує, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № UА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ197-12.

Крім того, вказаний засіб вимірювальної техніки був включений у перелік засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі № 437 від 05 квітня 2012 року.

В той же час, наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі «Про затвердження переліку типів засобів вимірювальної техніки, стандартних зразків складу та властивостей речовин і матеріалів та внесення змін до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, переліків типів засобів вимірювальної техніки, стандартних зразків складу та властивостей речовин і матеріалів» № 1362 від 02.11.2015 року, було виключено вимірювальний засіб TruCam з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки.

Тобто, вказаний наказ був прийняти після отримання TruCam LTI 20/20 № ТС 000587 сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки, а чинним законодавством не передбачено повторного проходження сертифікації для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Крім того, така процедура як «сертифікація» взагалі не міститься в нормах чинного законодавства України.

До того ж, для засобу вимірювальної техніки TruCam міжповірочний інтервал визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05 квітня 2012 року № 437 і становить 1 рік. Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення і результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року № 193.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/13729, виданого ДП Укрметртестстандарт» від 21 грудня 2019 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20 ТС 000587, є придатним до застосування.

Можливість використання виробу «TruCam LTІ 20/20» виробництва Laser Technology Inc., США, підтверджується також наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27 вересня 2018 року № 04/02/03/-3008 (а.с.39), який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTІ 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів. Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м. Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації. Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії. Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожньогоруху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Використання лазерного вимірювача швидкості TruCam органами Національної поліції України, а саме працівниками управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції започатковано листом першого заступника начальника ДПП Білошицького О.Г. від 04 жовтня 2018 року. Місце для роботи з приладом позначено відповідними дорожніми знаками з метою інформування учасників дорожнього руху про проведення вимірювання швидкісного режиму.

За таких обставин, суд погоджується з доводами відповідача, що подальша експлуатація після виключення наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі № 1362 від 02 листопада 2015 року типу засобів вимірюваної техніки вимірювального засобу УЗ197-12, саме засобу вимірюваної техніки TruCam LTI 20/20 № ТС 000587, яким було зафіксовано перевищення транспортним засобом з номерним знаком НОМЕР_1 , 23 листопада 2019 року о 14 годині 59 хвилин дозволеної правилами дорожнього руху швидкості руху, - не заборонена, а єдиною вимогою до нього є проведення його періодичної повірки та повірки після ремонту, натомість зазначене виключення такого типу засобів вимірювальної техніки з відповідного реєстру стосується заборони з 02 листопада 2015 року їх серійного виробництва й ввезення в Україну.

У зв`язку з цим, суд приходить до переконання, що засіб вимірюваної техніки TruCam LTI 20/20 № ТС 000587, є належним засобом для встановлення швидкості руху транспортних засобів.

Твердження позивача про те, що є невідповідність часу з технічного приладу TruCam та відеозаписом з боді камери поліцейського, суд оцінює критично, оскільки ця позиція не спростовує наявності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення та не є підставою для скасування оскаржуваної постанови, а носить лише формальний характер.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосовано адміністративне стягнення за вищевказане правопорушення, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством України, що регулює порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено; факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП підтверджується наявними у справі доказами. За таких обставин та враховуючи наявні у справі докази суд вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.2, 8, 9, 73-76, 242-246, 250, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до сержанта поліції 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Оголюк Юрія Андрійовича про визнання незаконною та скасування постанови ЕАК № 1798511 по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП відмовити.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Першого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, відповідно до п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя: О.А. Шевченко