Справа № 264/7837/19
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2020-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2020 року справа №264/7837/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів: Арабей Т.Г., Казначеєва Е.Г., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу поліцейського роти № 2 батальйону управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Ізюмського Олексія Леонідовича на рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 9 січня 2020 року у справі № 264/7837/19 (головуючий І інстанції Матвєєва Ю.О., повний текст виготовлено 9 січня 2020 року у приміщенні суду за адресою: Донецька обл., м. Маріуполь, пр-т Металургів, 231) за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 батальйону управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Ізюмського Олексія Леонідовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2019 року ОСОБА_1 (далі-позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Іллічівського районного суду м. Маріуполя з позовом до поліцейського роти № 2 батальйону управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Ізюмського Олексія Леонідовича (далі-відповідач, патрульний поліцейський) про скасування постанови від 30.11.2019 року серії НК № 649074 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу 170,00 грн, а справу про адміністративне правопорушення закрити, за відсутністю у діях позивача складу правопорушення (а.с. 2-6).

Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 9 січня 2020 року позов задоволено.

Постанову серії НК № 649074 від 30.11.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП - скасовано. Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрито (а.с.23-24).

Відповідач з вказаним рішенням суду не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій послався на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Просив скасувати рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 9 січня 2020 року, задовольнити апеляційну скаргу та ухвалити нове судове рішення на користь відповідача. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що відповідно до п. 2.9. «в» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком зокрема, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий. В матеріалах справи наявні докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, що підтверджується наданим відповідачем відеозаписом, просив розглянути справу у його відсутність (а.с. 26-31).

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Позивач надав заяву про перенесення судового засідання на іншу дату через обмежене пересування територією України у зв`язку з поширенням респіраторної хвороби COVID-19 .

Проте, вказана заява не підлягає задоволенню, оскільки ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України, яка визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбачає стислі строки розгляду даної категорії справ, зокрема, суд апеляційної інстанції розглядає справу у десятиденний строк після закінчення строку апеляційного оскарження з повідомленням учасників справи. Крім того, явка сторін не визнавалася судом обов`язковою.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в письмовому провадженні.

Суд, заслухав суддю доповідача, перевірив матеріали справи, обговорив доводи апеляційної скарги, встановив наступне.

Зі змісту постанови серії НК № 649074 від 30.11.2019 року, складеної поліцейським взводу 1 роти батальону управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Ізюмським Олексієм Леонідовичем вбачається, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 170 грн. за те, що він 30.11.2019 року о 20.35 керував автомобілем «Mazda 3» державний номер НОМЕР_1 по вул. Макара Мазая, 16 в м. Маріуполі з неосвітленим номерним знаком в темну пору доби, чим порушив п. 2.9 «в» Правил дорожнього руху (а.с. 7).

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч.1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч. 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі-Правила, ПДР).

Пунктом 1.9. ПДР визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В пункті 1.3 ПДР зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п.п. 2.3, 2.4 ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу; стежити за технічним станом транспортного засобу.

Згідно з п. 2.9 «в» ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості).

Відповідно до частини шостої статті 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З аналізу викладених правових норм вбачається, що керування транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком у відповідних погодних умовах та темну пору доби, є підставою для притягнення особи до відповідальності за частиною шостою статті 121 КУпАП.

Згідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Стаття 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, відповідач зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

Відповідачем до матеріалів справи долучено оптичний диск з якого вбачається, що задній номерний знак автомобіля, яким керував позивач, був неосвітлений у темну пору доби, що було зафіксовано відповідачем у порядку, визначеному чинним законодавством, та під час розгляду адміністративної справи не спростовано позивачем. (а.с. 20).

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає, помилковим висновок суду першої інстанції стосовно того, що позивач при встнавлених обставинах мав право діяти відповідно до п. 31.5 ПДР України виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п. 2.9 «в» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості)чи перевернутий.

Приписами п. 31.5 ПДР України визначено, що у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Проте, у пункті 31.4 відсутні посилання на технічні несправності і невідповідності викладені в п.2.9 «в» ПДР України, а саме неосвітлений номерний знак.

Разом з тим, у своїй позовній заяві ОСОБА_1 не заперечує зазначений факт неосвітлення заднього номерного знаку його автомобіля в темну пору доби, а вказує, що відповідач не встановив обставин чи була у позивача можливість виявити таку несправність, перебуваючи за кермом автомобіля.

Проте, з приписів ПДР вбачається, що обов`язок дбати про справність транспортного засобу та відповідальність за певні недоліки його стану покладається саме на водія. А тому, доводи позивача про те, що він не усвідомлював і не міг усвідомлювати факт руху в автомобілі з неосвітленим заднім номерним знаком є необґрунтованими.

За таких обставин та враховуючи наявні у справі докази, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідач під час винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови, а відтак позиція суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог є помилковою.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Аналізуючи встановлені обставини та законодавство, яке врегульовує спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції допустив невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи та неправильно застосував норми матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу поліцейського роти № 2 батальйону управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Ізюмського Олексія Леонідовича на рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 9 січня 2020 року у справі № 264/7837/19 за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 батальйону управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Ізюмського Олексія Леонідовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 9 січня 2020 року у справі № 264/7837/19 скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 батальйону управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Ізюмського Олексія Леонідовича про скасування постанови від 30.11.2019 року серії НК № 649074 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу 170,00 грн, та закриття справи про адміністративне правопорушення, за відсутністю у діях позивача складу правопорушення відмовити.

Повний текст постанови складений та підписаний 25 березня 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Арабей

Е.Г. Казначеєв