Справа № 580/406/20
Суддя: В.В. Гаращенко
Дата ухвалення: 2020-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2020 року справа № 580/406/20

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Гаращенко В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому просить:

- визнати неправомірною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, буд. 23, ) повторно розглянути заяву та призначити позивачу у встановленому законодавством порядку пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування заявленого позову позивач зазначає, що пропрацювала дояркою з 01.01.1994 по 31.03.2001, а також з 01.04.2001 по 01.12.2011 та з 19.10.2013 по теперішній час на посаді свинарки, має загальний трудовий стаж більше 35 років з них понад 20 років пільгового стажу доярки та свинарки, що підтверджується записами в трудовій книжці та архівними довідками, однак вказані періоди роботи позивача дояркою не зараховано до пільгового стажу, посилаючись на відсутність в поданих документах даних про виконання норм обслуговування тварин.

Позивач з даним твердженням не погоджується та вважає, що подані нею документи підтверджують роботу на посаді доярки та свинарки і є достатньою підставою для призначення пенсії на пільгових умовах.

На підставі наведеного позивач вважає, що її позов підлягає задоволенню.

Відповідач у відзиві на адміністративний позов заперечував щодо суті заявлених вимог, зазначивши наступне.

Єдиним законодавчо визначеним порядком підтвердження пільгового стажу є надання в органи, що призначають пенсію уточнюючих довідок з підприємств, які підтверджують пільговий характер роботи, а в разі ліквідації підприємства - рішенням комісії, що створюються в головних управліннях Пенсійного фонду України. На даний час законодавчо не визначений будь-який інший порядок підтвердження такого стажу, у тому числі показаннями свідків.

Довідкою трудового архіву Драбівського району Драбівської районної ради Черкаської області від 23.08.2018 № 59/01-17 (копія додається) повідомлено, що КСП «Славутич» дані про виконі норми обслуговування по обслуговуванню тварин на зберігання до Трудового архіву не передавалися, а тому підтвердити норми по обслуговуванню на ОСОБА_1 , яка працювала дояркою в КСП «Славутич» з 1994 по 2003 немає можливості.

Рішенням комісії від 02.11.2018 № 21 відмовлено в підтвердженні пільгового стажу роботи на посадах доярки та свинарки за період з 01.01.1994 по 31.12.2003, оскільки відсутні дані первинного обліку щодо виконання встановлених норм обслуговування.

Щодо підтвердження пільгового стажу роботи за період роботи з 01.03.2005 по 01.12.2011 та з 19.10.2013, відповідач повідомив, що відповідно до записів трудової книжки, в період з 01.03.2005 по 01.12.2011 та в період з 19.10.2013 по даний час позивач працює в ПСП «Плешкані». Управлінням 05.07.2018 проведена перевірка достовірності видачі довідки про стаж від 22.03.2018 №94.

Відповідно до акту перевірки від 08.07.2018 №682 дані про виконання позивачем норм обслуговування відсутні, а отже відсутні підстави для зарахування періоду роботи на даному підприємстві до пільгового стажу.

На підставі наведеного відповідач вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що позивач звернулася до відповідача 08.11.2019 із заявою (зареєстрована за №1175) щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Головне управління Пенсійного фонду в Черкаській області листом №108209/03-02 від 20.12.2019 повідомило позивача, що заявником надано уточнюючі довідки про період пільгової роботи від 22.03.2018 №168/03-01, від 22.03.2018 №94, трудові книжки НОМЕР_1 від 17.03.1982, № 1854 від 17.05.1981, довідку про роботу від 07.11.2019 №601/03-01, від 23.04.2018 № 223/03-01; довідку про заробітну плату від 22.03.2018 №167/03-01. При розгляді поданих документів встановлено: за періоди роботи з 01.01.1994 по 31.12.2003, з 01.03.2005 по 01.12.2011, з 19.10.2013 по даний час відсутні дані первинного обліку щодо виконання встановлених норм обслуговування.

Отже, підстав для зарахування до пільгового стажу роботи періодів роботи дояркою (оператором машинного доїння) на підставі поданих документів немає, тому прийнято рішення (протокол №49 від 13.11.2019) про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Не погоджуючись із вказаною відмовою, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що згідно з пунктом «д» частини першої статті 13 Закону № 1788-ХІІ на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, жінки, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років за умови виконання встановлених норм обслуговування.

За змістом норм п. 5 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV на пільгових умовах пенсія за віком призначається: 5) жінкам, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності стажу на зазначених роботах не менше 20 років, за умови виконання встановлених норм обслуговування.

Норма обслуговування - це кількість голів корів, закріплених за робітницею, яких вона зобов`язана обслужити протягом встановленого робочого дня у визначених організаційно-технічних умовах.

Трудова книжка, відповідно до ст. 48 КЗпП України та згідно з п.1 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у них», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993, є основним документом, що підтверджує стаж роботи працівника.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в Порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 № 58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з нормами п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Суд звертає увагу, що абзацом 5 п. 20 наведеного порядку передбачено, що додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно жінок, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами на підприємствах сільського господарства (в тому числі в колгоспах) - про виконання встановлених норм обслуговування.

З наведених законодавчих норм слідує висновок, що за відсутності записів у трудовій книжці пільговий період роботи підтверджується уточнюючими довідками підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Згідно відомостей, які містяться в матеріалах справи, робота ОСОБА_1 дояркою в період з 01.01.1994 по 18.02.2000 підтверджена записами в її трудовій книжці, а також підтверджена архівними довідками трудового архіву Драбівського району №168/03-01 від 22.03.2018 та №167/03-01 від 22.03.2018, які видані на підставі книг обліку розрахунків по оплаті праці працівників колективного сільськогосподарського підприємства «Прогрес».

При цьому, з наведених документів вбачається, що позивач виконувала необхідний обсяг роботи на посаді, оскільки на сторінках 2-5 трудової книжки позивача №1854 від 17.05.1981 містяться записи про виконання річного мінімуму трудової участі у громадському господарстві на посаді доярки. Так, при нормі трудоднів за 1994 рік - 250, позивач відпрацювала 301, при нормі трудоднів за 1995 рік - 250, позивач відпрацювала 296, при нормі трудоднів за 1996 рік - 250, позивач відпрацювала 317, при нормі трудоднів за 1997 рік - 250, позивач відпрацювала 280, при нормі трудоднів за 1998 рік - 250, позивач відпрацювала 299, також у 2000 році позивач відпрацювала пропорційно у січні - лютому 54 дні.

Також у трудовій книжці містяться записи про роботу з 11.03.2000 дояркою на СТОВ «Славутич», яке є правонаступником КСП «Прогрес», а з 01.04.2001 на цьому ж підприємстві свинаркою по 28.02.2005 включно.

З 01.03.2005 по 01.12.2011 позивач прийнята на роботу в ПСП «Плешкані» доглядачем свиней, а згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_1 (сторінки 10-11) з 19.10.2013 працювала на цьому ж підприємстві робітником по догляду за тваринами (свинарка). З 01.09.2019 назву професії змінено на свинар, де позивач продовжувала працювати по дату звернення з призначенням пенсії 08.11.2019.

Відповідач стверджує, що первинним документами, які підтверджують факт виконання норм обслуговування тварин є зокрема відомості нарахування заробітної плати.

З цього приводу, суд звертає увагу, що архівна довідка №168/03-01 від 22.03.2018 сформована згідно з книгами обліку по оплаті праці працівників КСП «Прогрес», СТОВ «Славутич».

В свою чергу, архівна довідка №167/03-01 від 22.03.2018 оформлена згідно з книгами обліку по оплаті праці працівників КСП «Прогрес», СТОВ «Славутич» та містить відомості про оплату праці позивача.

Сукупність наведених обставин вказує про передчасність висновків відповідача щодо відсутності будь-яких доказів виконання позивачем норм обслуговування тварин та вказує на виконання зазначених норм позивачем.

Також суд відхиляє доводи відповідача, що довідкою ПСП «Плешкані» №94 від 22.03.2018 не підтверджено виконання позивачем норм обслуговування тварин, оскільки вказана довідка позивач працювала на підприємстві з 01.03.2005 по 01.12.2011 та з 19.10.2013 по теперішній час та виконувала встановлені норми обслуговування тварин.

Відповідач стверджує, що 08.07.2018 проведена перевірка достовірності видачі довідки про стаж від 22.03.2018 №94 та відповідно до акту перевірки від 08.07.2018 №682 дані про виконання позивачем норм обслуговування тварин відсутні, а отже відсутні підстави для зарахування періоду роботи на даному підприємстві до пільгового стажу.

Дослідивши зміст акту перевірки №682 від 08.07.2018, суд встановив, що в ньому не наведено будь-яких тверджень про відсутність даних щодо виконання норм обслуговування тварин. Даний акт містить виключно перелік досліджених документів та не містить жодних висновків чи рекомендацій. Отже, він не спростовує правомірність видачі довідки від 22.03.2018 №94 та відповідно виконання позивачем норм обслуговування тварин.

За таких обставин, твердження відповідача, що за вищенаведені спірні періоди відсутні відомості про виконання позивачем норм обслуговування тварин, суд вважає необґрунтованими.

Як наслідок, суд вважає безпідставним неврахування відповідачем під час призначення пенсії позивачу періодів роботи з 01.01.1994 по 31.03.2001 на посаді доярки, а також з 01.04.2001 по 01.12.2011 та з 19.10.2013 по дату звернення за призначенням пенсії на посаді свинарки до пільгового стажу, що вказує на допущену з боку відповідач бездіяльність щодо відмови у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах.

При цьому, суд вказує про можливість встановлення адміністративним судом факту роботи позивача на посадах, що дають право на призначення пільгової пенсії.

Згідно правового висновку зробленого Верховним Судом у постанові від 08.10.2018 у справі №706/1637/16-ц закриваючи провадження у справі, апеляційний суд, правильно застосував положення пункту 1 частини першої статті 205 ЦПК України, у редакції на час розгляду справи, дійшов обґрунтованого висновку, що спірні правовідносини не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки фактично стосуються рішень та дій управління пенсійного фонду, його посадових осіб щодо непризначення заявнику пенсії на пільгових умовах, з урахуванням недотримання останнім визначеної законом процедури встановлення факту на підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства та віднесення вирішення таких питань до компетенції спеціально створеної пенсійним фондом комісії.

Враховуючи діючий порядок, отримавши відмову органу, який призначає пенсії, в разі незгоди з його рішенням на підставі статті 105 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та частини другої статті 124 Конституції України позивач має право звернутися за захистом свого права в суд, але не із заявою про встановлення факту трудових відносин, що дають право призначення пенсії на пільгових умовах, а зі скаргою на рішення органу Пенсійного фонду України за правилами адміністративного судочинства.

Отже, Верховний Суд констатував необхідність розгляду даного спору в порядку адміністративного судочинства.

Суд також зазначає, що за ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вказавши у позовній заяві про визнання протиправною відмови, позивач не вірно обрала спосіб захисту порушеного права, оскільки відповідач не вчинив необхідних дій, які передбачені законом, а невчинення суб`єктом владних повноважень дій свідчить про допущену бездіяльність, тому для повного захисту порушених прав позивача суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність відповідача в цій частині.

Підсумовуючи наведене та враховуючи допущену з боку відповідача бездіяльність у призначенні пільгової пенсії позивачу суд вважає, що для відновлення порушених прав позивача слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області розглянути питання про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 5 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV, з урахуванням висновків суду викладених у мотивувальній частині судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачені позивачем судові витрати слід частково стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, ) розглянути питання про призначення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) пенсії за віком на пільгових умовах з 08.11.2019, згідно п. 5 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV, з урахуванням висновків суду викладених у мотивувальній частині судового рішення.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана з врахуванням особливостей закріплених п. 15.5 Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня підписання рішення суду.

Суддя В.В. Гаращенко