Справа № 160/10190/19
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2020-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Рішенням від 11.03.2020 р. позовну заяву задоволено, а саме:

визнано протиправним та скасовано рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA500170/000024/2 від 17.07.2019 р.;

визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийняття митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500170/2019/00172.

в порядку розподілу судових витрат стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ТД Оптіма документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 8565,24 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці Держмитслужби.

У судовому засіданні 11.03.2020 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено 17.03.2020 р.

17.03.2020 р. на електронну адресу суду надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю ТД Оптіма в якій позивач просить долучити до матеріалів справи копії доказів оплати правової допомоги та стягнути з відповідача кошти за її оплату з додатками.

Судом встановлено, що при поданні позову позивач зазначив орієнтовний розмір судових витрат на правову допомогу. Також, окремим пунктом позовних вимог позивач просив стягнути витрати на професійну правничу допомогу, розмір яких визначити в день прийняття рішення по справі.

Згідно ч. 1 ст. 44 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

Учасники справи мають право, зокрема, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб (п.3 ч. 3 ст.44 КАС України).

У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

З огляду на викладене, суд встановив наявність підстав для ухвалення додаткового рішення по справі.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що клопотання подано до закінчення строку на виконання судового рішення та для вирішення питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу необхідно викликати сторін у судове засідання, про що 18.03.2020 р. винесено відповідну ухвалу.

Судове засідання призначено на 25.03.2020 р. об 11:40 год.

Сторони повідомлення про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується матеріалами справи.

З огляду на оголошення загальнодержавного карантину згідно постанови КМУ судове засідання було знято з розгляду на виконання постанови КМУ №211 від 11.03.2020 р. «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу CODIV-19» та у зв`язку із впровадженням низки заходів на виконання рішення уряду відносно даного питання, а також з метою дотримання основних принципів здійснення судочинства суд вважає за можливе здійснити розгляд справи без участі сторін, в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частина 3 ст. 132 КАС України закріплює, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно ст. 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1).

Учасники справи, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі можуть оскаржити судове рішення щодо судових витрат, якщо це стосується їхніх інтересів.

Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Матеріалами справи підтверджено, що для представництва інтересів в суді позивач уклав Договір про надання правової допомоги з Адвокатським об`єднанням «Адвокатська сім`я Лисенко» №1/03/10/19 від 03.10.2019 р.

Позивачем при поданні позову було подано розрахунок судових витрат, які заявлені у загальному розмірі 27300,00 грн., а саме:

вивчення та аналіз документів, наданих ТОВ «ТД Оптіма» щодо Рішення про коригування митної вартості товарів №UА 500170/2019/000024/2 (надалі - Рішення) та Картки відмови у митному оформленні товарів від 17.07.2019 р. (надалі - Картки), написання позовної заяви про визнання протиправним та скасування Рішення та Картки тривалістю 14 годин у загальній сумі 18200,00 грн.;

написання заяви про подання додаткових документів в порядку ст. 55 МКУ щодо Рішення та Картки тривалістю 1 година у сумі 1300,00 грн.;

участь у судових засіданнях тривалістю 6 годин у загальній сумі 7800,00 грн.;

оплата судового збору за подання позовної заяви 8565,24 грн.

11.03.2020 р. позивачем подано клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів оплати послуг правової допомоги, а саме:

-Акт приймання-передачі наданих послуг від 16.10.2019 року та платіжне доручення №3273 від 15.11.2019 року як докази оплати послуг адвоката у загальному розмірі 19500,00 грн., а саме:

за вивчення та аналіз документів, наданих ТОВ «ТД Оптіма» щодо Рішення про коригування митної вартості товарів №UА 500170/2019/000024/2 (надалі - Рішення) та Картки відмови у митному оформленні товарів від 17.07.2019 р. (надалі - Картки), написання позовної заяви про визнання протиправним та скасування Рішення та Картки тривалістю 14 годин вартістю 18200,00 грн.

написання заяви про подання додаткових документів в порядку ст. 55 МКУ щодо Рішення та Картки тривалістю 1 година у розмірі 1300, 00 грн.;

-Акт приймання-передачі наданих послуг від 29.01.2020 року та платіжного доручення №2110 від 11.02.2020 року як докази оплати послуг адвоката у загальному розмірі 6500,00 грн., а саме:

за участь в судовому засідання 20.01.2020 року тривалістю 3 години вартістю 3900,00 грн.

написання і направлення сторонам та до суду відповіді на відзив тривалістю 2 години вартістю 2600,00 грн.;

-Акт приймання-передачі наданих послуг від 04.03.2020 року та платіжного доручення №2182 від 13.03.2020 року як докази оплати послуг адвоката у розмірі 4500,00 грн. за участь в судовому засідання 14.02.2020 року тривалістю 3,5 години;

-Акт приймання-передачі наданих послуг від 12.03.2020 року та платіжною доручення №2183 від 13.03.2020 року як докази оплати послуг адвоката у розмірі 4500,00 грн. за участь в судовому засідання 11.03.2020 року тривалістю 3,10 години.

Таким чином, розмір попередніх судових витрат за правничу допомогу заявлений у розмірі 27300,00 грн. (в т.ч. судовий збір у розмірі 8565,24 грн.), фактично понесених витрат за наслідками справи заявлений у розмірі 35000,00 грн.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд враховує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічні критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо, - є неспівмірним.

Судом встановлено, що позивачем було оскаржено в межах даної справи рішення та картку відмови митного органу, позовна заява складає 11 сторінок, до якої долучені додатки у кількості 27 шт.

Фактично за участю представника позивача відбулося 2 судових засідання тривалістю кожного менше 1 години кожне, у 1 судове засідання представник позивача прибув, проте судове засідання не було проведено. У 2 судових засідання представник позивача не прибув, до одного з яких надіслав клопотання про відкладення.

Під час розгляду справи представником позивача були подані процесуальні заяви, відповідь на відзив, яка по суті не відходить від правової позиції, викладеній у позові.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про завищення позивачем суми витрат та вважає, що такі витрати підлягають зменшенню у наступних розмірах:

за вивчення та аналіз документів, наданих ТОВ «ТД Оптіма» щодо Рішення про коригування митної вартості товарів №UА 500170/2019/000024/2 (надалі - Рішення) та Картки відмови у митному оформленні товарів від 17.07.2019 р. (надалі - Картки), написання позовної заяви про визнання протиправним та скасування Рішення та Картки 5000,00 грн.;

написання заяви про подання додаткових документів в порядку ст. 55 МКУ щодо Рішення та Картки 200,00 грн.;

участь в судовому засіданні 20.01.2020 р. 1500,00 грн.;

написання і направлення сторонам та до суду відповіді на відзив 500,00 грн.;

участь в судовому засіданні 14.02.2020 р. 1500,00 грн.;

участь в судовому засіданні 11.03.2020 р. 1500,00 грн.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та ст. 6 КАСУ, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії», заява №34884/97, п. 30).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що сума відшкодування судових витрат є частково обґрунтованою, а саме із наданих заявником документів у підтвердження понесених судових витрат можливо встановити та визначити, що витрати, понесені у зв`язку із розглядом даної справи, які згідно зі ст. 139 КАС України підлягають відшкодуванню, склали відповідно до наданої позивачем актів приймання 10200,00 грн.

Керуючись ст. ст. 44, 132, 139, 143, 241-243, 252 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Ухвалити додаткове судове рішення про стягнення судових витрат по справі №160/10190/19 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю ТД Оптіма до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ТД Оптіма документально підтверджені судові витрати на оплату правничої допомоги у розмірі 10200,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань до Одеської митниці Держмитслужби.

Копію додаткового рішення надіслати сторонам по справі.

Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені у відповідності до ч.5 ст.252 КАС України.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.255 КАС України.

Апеляційна скарга подається до Третього апеляційного адміністративного суду із врахуванням п.п 15.5 п.5 розділу VII Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.С. Віхрова