Справа № 344/7069/17
Суддя: Антоняк Т. М.
Дата ухвалення: 2020-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/7069/17
Провадження № 2-а/344/113/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Антоняка Т.М.,

секретаря Максимів Н.С.,

за участю сторін:

представників позивача: Бабюк Ю.М., Ляхновської І.П., Шевченко Н.Г.,

представників відповідача: Пасічник Л.В., Коваль Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити певні дії, мотивуючи позовні вимоги тим, що з 02.01.2016 року позивач набув право на пенсію на пільгових умовах (список № 2) відповідно до п. «б» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», так як професії та роботи, в яких він був зайнятий, передбачені Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, після досягнення 55 років, при загальному стажі роботи від 25 років 6 місяців до 30 років (залежно від дати звернення з приводу призначення пенсії), з яких не менше 12 років 6 місяців - в зазначених шкідливих умовах праці. 03.01.2017 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах. Проте, відповідно до листа Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську № 213/Б-15 від 18.05.2017 року йому було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 у відповідності до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» згідно норм ЗУ «Про пенсійне забезпечення». Свою відмову відповідач мотивує тим, що ОСОБА_1 не представлено пільгові довідки і не підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення по списку № 2 за результатами атестації робочих місць для зарахування періоду роботи згідно записів трудової книжки до пільгового стажу роботи за списком №2. Вважає таку відмову незаконною з наступних підстав. Стаж роботи позивача, який зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, тобто до стажу роботи за Списком №2, становить 16 років 2 місяці 16 днів (при необхідному для нього - 10 років, так як станом на дату звернення із заявою про призначення пенсії позивачу виповнилось 56 років). З 01.08.1989 року по 10.10.1989 року (2 місяці 10 днів) ОСОБА_1 працював майстром в проектно-будівельному об`єднанні будівельно-монтажного тресту «Івано-Франківськбуд», який реорганізований в ЗАТ «Прикарпатжитлобуд». А з 11.10.1989 року по 05.05.1999 року (9 років 6 місяців 25 днів) - на посаді виконроба на цьому ж підприємстві. Такий стаж роботи підтверджується записами в трудовій книжці (стор. 8, 9, 10), наказом від 01 серпня 1989 року про прийняття на роботу на посаду майстра, наказом від 09 жовтня 1989 року про переведення на посаду виконроба, довідкою № 36/1 від 08 липня 2016 року, виданою ЗАТ «Прикарпатжитлобуд», довідкою про заробітну плату для обчислення пенсії № 36 від 08.07.2016 року, особою карткою. З 05.05.1999 року по 29.12.2000 pоку (1 рік 7 місяців 25 днів) - на посаді майстра в повному товаристві фірма «К.Г.Д.». Стаж роботи на вказаному підприємстві підтверджується записами в трудовій книжці (стор. 10, 11, 12), довідкою № 10 від 13 липня 2016 року, виданою ТОВ «К.Г.Д.» (у 2004 році повне товариство фірма «К.Г.Д.» було реорганізовано в Товариство з обмеженою відповідальністю «К.Г.Д.»). З 14.05.2002 року по 28.12.2005 року (З роки 7 місяців 15 днів) - на посаді виконроба в ТОВ «Західбудінвест». Такий стаж роботи підтверджується записами в трудовій книжці (стор. 16, 17), наказом від 14 травня 2002 року про прийняття на роботу та наказом від 28 грудня 2005 року про звільнення. З 01.11.2005 року по 01.03.2007 pоку (1 рік 4 місяці 1 день) - на посаді виконроба приватної фірми «Галицький двір». Період роботи у вказаному підприємстві підтверджується записами в трудовій книжці (стор. 18, 19). Вказані професії «майстер», «виконроб» передбачені Списком № 2 у відповідності з Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року за № 10, постановами Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994 року та № 36 від 16.01.2003 року, що і не заперечує відповідач у своїй відмові, а навпаки стверджує даний факт. Таким чином, стаж роботи ОСОБА_1 за Списком № 2 складає 16 років 2 місяці 16 днів, загальний - понад 26 років, а тому ОСОБА_1 має право на призначення пенсії на пільгових умовах по Списку № 2 згідно пункту «б» статті 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення». У відповідності до п.1 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 року, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Записи, які містяться в трудовій книжці ОСОБА_1 не викликають сумнівів, оскільки заповнені належним чином, містять підписи відповідальних осіб за місцем роботи та печатки підприємств. За приписами ст. 62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Окрім того, посади передбачені списком № 2 чітко зазначені у трудовій книжці ОСОБА_1 . Довідками, що підтверджують право ОСОБА_1 на пенсію на пільгових умовах, є довідка № 36/1 від 08 липня 2016 року, видана ЗАТ «Прикарпатжитлобуд» та довідка №10 від 13 липня 2016 року, видана ТОВ «К.Г.Д.». У вказаних довідках зазначаються первинні документи на підставі яких їх видано: копії наказів та карточка Т-2. Відповідачем взагалі не було взято до уваги представлені ОСОБА_1 . Документи та не було надано їм жодного аналізу. Вказані вище документи беззаперечно вказують на те, що протягом всього періоду роботи умови праці ОСОБА_1 та посади не змінювались, однак відповідачем не було прийнято їх до уваги і про причини їх неприйняття позивача також не повідомлено. Згідно п. 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого Постановою КМУ № 442 від 01.08.1992 pоку, атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на п`ять років. Зазначений Порядок набув чинності 21.08.1992 року, а це значить, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці до 21.08.1992 pоку, відповідне право протягом цього періодуне повинно бути підтверджено результатами атестації. Відповідальність, згідно абз. 2 п. 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці,затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442 , за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. Вини ОСОБА_1 у тому, що підприємства могли несвоєчасно проводити чергову атестацію, немає, докорінних змін умов і характеру праці ОСОБА_1 не відбулось, а тому підстав для виключення періодів роботи, протягом яких він виконував роботи за Списком №2, немає. Таким чином, дії відповідача щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 є незаконними. Просить визнати дії управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 протиправними та зобов`язати управління Пенсійного понду України в м. Івано-Франківську призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 03.01.2017 року - з дати звернення із заявою про призначення пенсії, враховуючи періоди його роботи за Списком №2: з : 1.08.1989 року по 10.10.1989 року, 11.10.1989 року по 05.05.1999 року, 05.05.1999 року по 29.12.2000 року, 14.05.2002 року по 28.12.2005 року, 01.11.2005 року по 01.03.2007 року; стягнути з відповідача судові витрати по справі в розмірі оплаченого судового збору.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі з мотивів, наведених в позовній заяві, просили задовольнити позов.

Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечили з підстав наведених у письмовому запереченні (а.с.41-43), просили в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено, що публічно-правовий спір між сторонами виник з приводу усунення порушеного права особи, яка працювала на роботах із шкідливими і важкими умовами праці на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

В судовому засіданні встановлено, що в період: з 01.08.1989 року по 10.10.1989 року ОСОБА_1 працював майстром в проектно-будівельному об`єднанні будівельно-монтажного тресту «Івано-Франківськбуд», яке реорганізовано на підставі наказу №519 від 03.12.1991 року в орендне проектно-будівельне об`єднання "Прикарпатжитлобуд"; з 11.10.1989 року по 05.05.1999 року ОСОБА_1 працював на посаді виконроба в орендному проектно-будівельному об`єднанні "Прикарпатжитлобуд", яке згідно розпорядження Івано-Франківського міськвиконкому №244р від 17.08.1994 року перетворено в закрите акціонерне товариство "Прикарпатжитлобуд"; з 05.05.1999 року по 29.12.2000 pоку ОСОБА_1 працював на посаді майстра будівельного відділу в повному товаристві фірма «К.Г.Д.»; з 14.05.2002 року по 28.12.2005 року ОСОБА_1 працював на посаді виконроба в ТзОВ «Західбудінвест»; з 01.11.2005 року по 01.03.2007 pоку ОСОБА_1 працював на посаді виконроба приватної фірми «Галицький двір», що підтверджується копією трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , заповненої 31.07.1979 року (а.с. 11-16).

Згідно копії Наказу Проектно-будівельного об`єднання будівельно-монтажного тресту «Івано-Франківськбуд» від 01.08.1989 року №631к ОСОБА_1 прийнято на роботу з 01.08.1989 року майстром дільниці №1 (а.с. 18).

Відповідно до Наказу Проектно-будівельного об`єднання будівельно-монтажного тресту «Івано-Франківськбуд» від 09.10.1989 року №850к ОСОБА_1 майстра управління потоку №3 переведено з його згоди, на постійній основі з 11.10.1989 року в управління потоку №1 виконробом (а.с. 19).

Як вбачається з копії Наказу ЗАТ "Прикарпатжитлобуд" від 05.05.1999 року №84к ОСОБА_1 , виконроба управління потоку №1 звільнено з роботи 05.05.1999 року в зв`язку з переведенням в фірму "К.Г.Д." (а.с. 20).

Згідно Довідки ЗАТ "Прикарпатжитлобуд" від 08.07.2016 року №36/1 ОСОБА_1 працював на підприємстві ЗАТ "Прикарпатжитлобуд" з 01.08.1989, наказ №631к від 01.08.1989 року, по 05.05.1999 року, наказ №84к від 05.05.1999 року. Підприємство "Івано-Франківський ДБК" на підставі наказу №212 від 04.05.1988 року реорганізований в проектно-будівельне об`єднання тресту "Івано-Франківськбуд". На підставі наказу №519 від 03.12.1991 року Івано-Франківське ПБО реорганізовано в орендне проектно-будівельне об`єднання "Прикарптажитлобуд". Згідно розпорядження Івано-Франківського міськвиконкому наказ №244 від 17.08.1994 року Івано-Франківське ОПБО перетворено в закрите акціонерне товариство "Прикарптажитлобуд" (а.с. 21).

Відповідно до копії Довідки про заробітну плату для обчислення пенсії ЗАТ "Прикарптажитлобуд" від 08.07.2016 року №36 ОСОБА_1 нараховувалась та виплачувалась заробітна плата в період з серпня 1989 року по грудень 1994 року. На всі виплати нараховано страхові внески (єдиний внесок) (а.с. 22).

Як вбачається з копії Довідки Товариства з обмеженою відповідальністю "К.Г.Д." від 13.07.2016 року №10 ОСОБА_1 працював в ПТ Фірмі "К.Г.Д." з 05.05.1999 року наказ №59-К/2 від 30.04.1999 року за основним місцем роботи на посаді майстра будівельного відділу по 19.12.2000 року наказ №145-К/1 від 29.12.2000 року. Згідно свідоцтва №32-п від 07.05.2004 року Повне товариство Фірма "К.Г.Д." реорганізовано в Товариство з обмеженою відповідальністю "К.Г.Д." (а.с. 24).

Згідно копії Наказу ТзОВ "Західбудінвест" від 14.05.2002 року №18-к прийнято на роботу на посаду виконроба ОСОБА_1 з 14.05.2002 року (а.с. 26).

Відповідно до копії Наказу ТзОВ "Західбудінвест" від 28.12.2005 року №46к звільнено з роботи ОСОБА_1 з 28.12.2005 року за згодою сторін згідно ст.36 п.1 КзпП України (а.с. 28).

03.01.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську із заявою про ппризначення пенсії за віком за списком №2 (а.с. 17). Згідно відповіді УПФУ в м.Івано-Франківську від 18.05.2017 року №213/Б-15 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, мотивуючи тим, що згідно записів трудової книжки він працював з 01.08.1989 року по 10.10.1989 року майстром, з 11.10.1989 року по 05.05.1999 року на посаді виконроба в проектно-будівельному об`єднанні будівельно-монтажного тресту "Івано-Франківськбуд" (який реорганізований в ЗАТ "Прикарпатжитлобуд"), з 05.05.1999 року по 29.12.2000 року в повному товаристві фірма "К.Г.Д." на посаді майстра, з 14.05.2002 року по 28.12.2005 року на посаді виконроба в ТзОВ "Західбудінвест" та з 01.11.2005 року по 01.03.2007 року виконробом приватної фірми "Галицький двір". Вказані професії передбачені Списком №2 у відповідності з постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року за №10, постановами КМУ №162 від 11.03.1994 року та №36 від 16.01.2003 року. Так як не представлено пільгові довідки і не підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку №2 за результатами атестації робочих місць для зарахування періоду роботи згідно записів трудової книжки до пільгового стажу роботи за Списком №2 немає підстав (а.с. 29).

Згідно частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, до компетенції адміністративних судів віднесена перевірка, чи вчинені дії суб`єктом владних повноважень на підставі, у межах повноважень та спосіб, що визначені Конституцією України та законами України.

У відповідності до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першоюстатті 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Частинами першою, другоюстатті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 3 Конституції України передбачено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до частин першої та другої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ.

Відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII на пільгових умовах право на пенсію за віком незалежно від місця останньої роботи мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону № 1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Професія "майстер будівельних та монтажних робіт" та "виконавець робіт" (буровим роботам), безпосередньо зайняті на бурових передбачена списком №2 у відповідності до постанови Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року №10.

З метою забезпечення соціального захисту працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1994 року №10 затверджено Список №2 виробництв, робіт, професій, посад та показників з шкідливими і тяжкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію по віку (по старості) на пільгових умовах.

Наведений стаж позивача відноситься до пільгового стажу, оскільки, посади "майстер будівельних та монтажних робіт" та "виконавець робіт" передбачені Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад та показників з шкідливими і тяжкими умовами праці, заяйнятість в яких дає право на пенсію по віку (по старості) на пільгових умовах (розділ XXVII "Будівництво, реконструкція, технічне переоснащення, реставрація та ремонт будинків, споруд та інших об`єктів", позиції 2290000б-23419 та 2290000б-24441).

Крім того, наведений стаж позивача відноситься до пільгового стажу, оскільки, посади "майстер будівельних та монтажних робіт" та "виконавець робіт" передбачені: Списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою КМУ від 11.03.1994 року №162, що діяв у період роботи позивача (розділ XXVII "Будівництво, реконструкція, технічне переоснащення, реставрація та ремонт будівель, споруд та інших об`єктів", позиції 2290000б-23419 та 2290000б-24441); Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою КМУ від 16.01.2003 року №36, що діяв у період роботи позивача (п. 27.1б).

Порядок застосування зазначеного Списку №2 визначається "Порядком застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.05 р. за № 383 і зареєстрований в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за №1451/117731.

Згідно положення п. 3 зазначеного Порядку при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

Наявність у позивача стажу роботи більше 26 років, із них 16 років 2 місяці 16 днів стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 підтверджується ксерокопією трудової книжки ОСОБА_1 (а.с. 11-16). Згідно записів в трудовій книжці та копії паспорта громадянина України Серії НОМЕР_2 від 19.02.1997 року (а.с. 7-8) позивач є 1961 року народження, тобто досягнув 55-ти річного віку.

Пунктом 3 Порядку № 383 встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з пунктом 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку № 383 установлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.

Таким чином основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком № 442 та Методичними рекомендаціями.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Так, згідно з статтею 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено адміністративну відповідальність керівників суб`єктів господарювання.

У разі, якщо непроведення атестації мало своїм наслідком заподіяння шкоди здоров`ю працівнику, керівник підприємства може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за статтею 271 Кримінального кодексу України.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку № 442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці. За змістом пунктів 8 та 9 Порядку № 442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

З вищенаведеного слідує, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 29 Кодексу законів про працю України до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов`язаний роз`яснити працівникові його права і обов`язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору. Частинами першою та другою статті 153 КЗпП України установлено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Із ч.1 ст. 7 Закону України від 14 жовтня 1992 року № 2694-XII «Про охорону праці» слідує, що працівники, зайняті на роботах з важкими та шкідливими умовами праці, безоплатно забезпечуються лікувально-профілактичним харчуванням, молоком або рівноцінними харчовими продуктами, газованою солоною водою, мають право на оплачувані перерви санітарно-оздоровчого призначення, скорочення тривалості робочого часу, додаткову оплачувану відпустку, пільгову пенсію, оплату праці у підвищеному розмірі та інші пільги і компенсації, що надаються в порядку, визначеному законодавством.

Таким чином роботодавець, який використовує найману оплачувану працю, зобов`язаний створювати безпечні та здорові умови праці, а за неможливості цього - поінформувати працівника під розписку про такі умови праці, а саме про наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Окрім того, роботодавець зобов`язаний поінформувати працівника про пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, в тому числі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років.

За таких обставин атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах. Проте, розуміючи положення пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII - «за результатами атестації робочих місць» як обмежувальний захід при призначенні пільгової пенсії, держава покладає відповідальність за непроведення атестації, та відповідно, надмірний тягар, на пенсіонера (позивача у цій справі).

Таким чином, можна зробити висновок, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII.

Відповідно до висновків, викладених у Постанові Великої Палати Верховного суду від 19.02.2020 року по справі №520/15025/16-а, на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці. У вищезазначеній Постанові Велика Палата Верховного Суду вважає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

За таких обставин суд вважає, що відповідач при вирішенні спірного питання не врахував ряд обставин, які в сукупності підтверджують право позивача на пільгову пенсію. Судом встановлено, що не може бути підставою для відмови ОСОБА_1 в призначенні пільгової пенсії відсутність підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення за результатами атестації робочих місць, так як за приписами ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених ч. 1 ст. 35, ч. 2 ст. 38, ч. 3 ст. 42 і ч. 5 ст. 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Зважаючи на дані норми спеціального закону, суд вважає, що відповідачу слід призначити та здійснювати виплату пенсії з 03.01.2017 року, тобто з першого числа місяця, в якому позивач звернувся за перерахунком пенсії

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. .

Отже, на користь позивача слід стягнути з Державного бюджету України 640,00 грн. витрат по оплаті судового збору.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов слід задоволити в повному обсязі.

Враховуючи викладене, відповідно до п. "б" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", Постанови Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року за №10 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, що надають право на пільгове пенсйне забезпечення", Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383, керуючись ст. ст. 2, 5, 19, 77, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з 03.01.2017 року за Списком № 2.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрованому в АДРЕСА_1 , пенсію за віком на пільгових умовах з дати звернення із заявою про призначення пенсії - 03.01.2017 року, враховуючи періоди його роботи за Списком № 2: з 01.08.1989 року по 10.10.1989 року, з 11.10.1989 року по 05.05.1999 року, з 05.05.1999 року по 29.12.2000 року, з 14.05.2002 року по 28.12.2005 року, з 01.11.2005 року по 01.03.2007 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 - 640,00 грн. витрат по оплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Антоняк Т.М.

Повний текст рішення складено та підписано 23.03.2020 року.