Справа № 233/802/20
Суддя: Каліуш О. В.
Дата ухвалення: 2020-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

233 № 233/802/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2020 року м. Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Каліуш О. В., за участі секретаря судового засідання Франчук А. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Харківській області департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Катамадзе Еднарі Нугзаровича, третя особа Управління патрульної поліції в Харківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

12.02.2020 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Харківській області департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Катамадзе Е. Н., в якому просить:

1) визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову серії ДП18 № 527600 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 03.02.2020;

2) закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення;

3) стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу у зв`язку з оскарженням постанови серії ДП 18 № 527600 від 03.02.2020.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач послався на те, що 03.02.20 відповідачем відносно нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 527600.

Відповідно до змісту постанови його було визнано винуватим у здійсненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 140 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у сумі 340,00 грн. Відповідно до змісту постанови йому нібито інкримінується порушення пунктів 1.5,2.1 ПДР України та ст. 52-3 Закону України «Про дорожній рух» та ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» під час здійснення пасажирських перевезень за маршрутом «Харків Бахмут».

З огляду на той факт, що жодного правопорушення ним вчинено не було, а факти зазначені у постанові не відповідають дійсним обставинам справи, вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає скасування за відсутності складу правопорушення з огляду на таке.

Частина 2 ст. 140 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції, зокрема, здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування.

Він працює водієм ПуАТ «Костянтинівське АТП 11409», має всі необхідні документи, наявність яких передбачена п.2.1 ПДР України, а його дії як водія ТЗ відповідали вимогам п. 1.5 ПДР України. Відповідачем не надано доказів того, що погодження схеми руху входить до його посадових обов`язків як водія, тобто не з`ясовано наявність у нього спеціального статусу, як суб`єкта відповідальності, а посилання на пункти 1.5 та 2.1 ПДР та Закони України «Про дорожній рух» та «Про автомобільний транспорт», зважаючи на банкетний характер ст. 140 КУпАП є загальними та жодним чином не доводять його провини.

Крім того, відповідачем було порушено процесуальні вимоги під час розгляду справи, а саме: не розглянуто справу за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати справи, позбавлено його можливості скористатися в повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

Відповідач Інспектор відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП лейтенант поліції Катамадзе Е. Н. подав суду відзив на позовну заяву (а.с. 51-66), в якому просив відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 посилаючись на те, що діяв з дотриманням норм чинного законодавства, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами та Конституцією України і правомірно виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 140 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 здійснював пасажирські перевезення без погодженого і затвердженого паспорту маршруту та схеми маршруту всупереч ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» та в супереч п. 1.5 ПДР України, своїми діями загрожував безпеці як пасажирам, котрих він перевозив, так і інших учасників дорожнього руху. Крім того, вважає необґрунтованим розмір витрат на правничу допомогу, оскільки договір про її надання та додаткова угода з наведеним переліком, обсягом та вартістю послуг, звіт витраченого часу адвоката не підписані позивачем.

Позивач відповідь на відзив не подав.

Третя особа Управління патрульної поліції в Харківській області письмових пояснень на позов не подало.

Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12.02.20 відкрито провадження в цій справі, справу призначено до розгляду у судове засідання (а.с.28).

21.02.20 розгляд цієї справи відкладено за клопотання відповідача для підготовки відзиву на позовну заяву.

27.02.20 розгляд справи відкладено за клопотання представника позивача для підготовки відповіді на відзив.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23.03.20 заяву ОСОБА_1 про зміну предмету адміністративного позову та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення повернуто позивачу.

Позивач, представник позивача, відповідач, представник третьої особи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, їх неявка згідно із ч.3 ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд прийшов до таких висновків.

Судом установлено, що постановою серії ДП18 № 527600 від 03.02.2020 у справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню за ч.2 ст.140 КУпАП у виді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Як убачається із оскаржуваної постанови, 03 лютого 2020 року о 6 годині 10 хвилин в м. Харків по вул. Вернадського, 22ж, ОСОБА_1 , керуючи автобусом БАЗ А079.23, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснював пасажирські перевезення за маршрутом «Харків Бахмут» без погодженої схеми маршруту з уповноваженим підрозділом національної поліції, чим порушив п.п.1.5,2.1 ПДР України, ст. 52-3 Закону України «Про дорожній рух», ст. 39 Закону України «Про автомобільній транспорт».

Даючи оцінку оскаржуваній постанові суд прийшов до таких висновків.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, що визначено ст. 245 КУпАП.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів, зокрема, частина друга ст. 140.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

В статті 258 КУпАП зазначені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

За приписами ч.2 наведеної статті протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу (ч.4 ст. 258 КУпАП).

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1). Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2). Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч.3).

Відповідно до ст. 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності діють змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1). Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.2).

За ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом установлено та не заперечується сторонами, що 03 лютого 2020 року о 6 годині 10 хвилин в м. Харків по вул. Вернадського, 22 ж, ОСОБА_1 керував автобусом БАЗ А079.23, державний номерний знак НОМЕР_1 , та здійснював пасажирські перевезення за маршрутом «Харків Бахмут» без погодженої схеми маршруту з уповноваженим підрозділом національної поліції.

Позивач, оскаржуючи постанову у справі про адміністративне правопорушення, оспорює кваліфікацію своїх дій за ч.2 ст. 140 КУпАП.

Так, частина 2 ст. 140 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 140 КУпАП є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у порушенні визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування.

Відповідно до ст. 52-3 Закону України «Про дорожній рух» до повноважень Національної поліції у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху належать, зокрема, погодження поданих у встановленому порядку пропозицій стосовно обладнання засобами організації дорожнього руху місць виконання дорожніх робіт, проектів та схем організації дорожнього руху, маршрутів руху пасажирського транспорту, маршрутів організованого руху громадян і місць їх збору, порядку проведення спортивних та інших масових заходів, які можуть створити перешкоди дорожньому руху, здійснення контролю за безпекою дорожнього руху під час надання послуг з перевезення пасажирів чи вантажів, у тому числі небезпечних, додержанням законодавства у зазначеній сфері, розробленням і видачею в установленому порядку документів щодо погодження маршрутів руху транспортних засобів під час дорожнього перевезення небезпечних вантажів.

Пунктами 2.12 2.14 Порядку розроблення та затвердження паспорта автобусного маршруту, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України 07.05.2010 № 278 (далі Порядок), передбачено, що паспорт маршруту регулярних спеціальних перевезень (в частині схеми автобусного маршруту та характеристики маршруту) згідно з підпунктом 33 пункту 4 Положення про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.04.97 № 341, погоджується відповідним підрозділом Державтоінспекції, зокрема, приміського та міжміського маршруту - підрозділом Державтоінспекції області за місцезнаходженням перевізника. Затвердження паспорта діючого автобусного маршруту регулярних перевезень здійснюється перевізником; затвердження паспорта автобусного маршруту регулярних спеціальних перевезень здійснюється замовником послуг за погодженням з організатором перевезень на відповідній території (у частині маршруту та графіка руху); затвердження паспорта нового автобусного маршруту регулярних перевезень здійснюється організатором перевезень на відповідній території. Інформація про перевізника, який отримав право обслуговувати маршрут регулярних перевезень, вноситься до відповідного реєстру автобусних маршрутів згідно з вимогами наказу Міністерства інфраструктури України від 20 травня 2013 року № 305 «Про затвердження Порядку формування, затвердження та ведення реєстру міжнародних, міжміських та приміських автобусних маршрутів загального користування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 9 липня 2013 року за № 1144/23676. Інформація про погоджені паспорти маршрутів регулярних спеціальних перевезень вноситься до журналу обліку таких паспортів.

Пунктом 1.2 Порядку визначено, що перевізник юридична або фізична особа, яка на підставі одержаної ліцензії надає послуги з перевезення пасажирів автобусами.

Пунктом 1.3. Порядку передбачено, що автомобільний перевізник повинен забезпечити: водія автобуса, що здійснює перевезення пасажирів за маршрутом регулярних перевезень, - таблицею вартості проїзду (крім міських перевезень), схемою маршруту та копією затвердженого організатором перевезень розкладу руху; водія автобуса, що здійснює перевезення пасажирів за маршрутом регулярних спеціальних перевезень, - примірником паспорта маршруту з позначкою "В".

Отже, суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КУпАП щодо порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування є посадова особа, до компетенції якої належить погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції здійснення пасажирських перевезень схеми маршруту руху.

Судом установлено, що ОСОБА_1 перебуває у трудових правовідносинах з ПуАТ «Костянтинівським АТП 11409», де з 15.06.2015 року працює водієм (а.с.11,12) та відповідно до посадової інструкції водія автобуса, затвердженої 17 січня 2015 року (а.с. 13-19) до обов`язків позивача не належить погодження схеми руху з уповноваженим підрозділом Національної поліції.

Доказів про те, що позивач ОСОБА_1 , в розумінні п. 1.2 Порядку є перевізником, та є особою, до обов`язків якої належить погодження схеми руху з уповноваженим підрозділом Національної поліції, відповідачем не надано та про наявність таких доказів не зазначено.

Отже, ОСОБА_1 , як водій, який керував автобусом без погодженої з уповноваженим підрозділом Національної поліції схеми руху, не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст 140 КУпАП.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ДП18 № 527600 від 03.02.2020 відносно ОСОБА_1 підлягає скасування, а провадження у справі закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

При цьому, суд вважає необхідним зазначити таке.

Так, дійсно, відповідно до пункту 1.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» водії повинні, зокрема, мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення. Так, водій автобусу, що здійснює регулярні пасажирські перевезення має мати посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України.

Згідно з підпунктом «г» пункту 2.1 Правил дорожнього руху України на маршрутних транспортних засобах водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі схему маршруту та розклад руху.

Проте, порушення позивачем, як водієм автобусу, вказаних положень не може бути підставою для кваліфікації його дій за ч.2 ст. 140 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність за порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування, та не передбачає адміністративної відповідальності за керування автобусом без погодженої з уповноваженим підрозділом Національної поліції схеми руху.

Разом з тим, позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності задоволенню не підлягають, оскільки повноваження суду під час розгляду справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені ч.3 ст. 286 КАС України. Вказаною нормою КАС не передбачено право суду за наслідками розгляду справ цієї категорії визнавати дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень протиправними.

Отже, позов слід задовольнити частково.

Згідно з ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу адвоката позивачем надано копії договору про надання правничої допомоги, додаткової угоди щодо обсягу та вартості наданих послуг в розмірі 2250 грн, яка відповідає звіту адвоката Бабіча В. О. щодо витраченого ним часу на підготовку позову, рахунку на оплату вказаних послуг від 17.02.2020, квитанції №1-3889К АТ «Альфа-Банк» про сплату 2250 грн на користь АО «Декстра» від 17.02.2020, копії яких долучені позивачем.

Оскільки договір про надання правничої допомоги від 10.02.2020 (а.с.20-21), додаткова угода від 10.02.2020 щодо обсягу та вартості наданих послуг (а.с.22) не містять підписів позивача ОСОБА_1 , суд вважає, що позивачем не виконані вимоги, передбачені п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України, щодо надання доказів на підтвердження наявності судових витрат на правничу допомогу адвоката, їх обсягу та вартості. Крім того, вимога щодо стягнення судових витрат саме з інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Катамадзе Е. Г. не відповідає вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням викладеного суд вважає необхідним відмовити у задоволені вимог про стягнення з інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Катамадзе ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 245, 246, 271, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_2 № 715416, виданий Костянтинівським МВ УМВС України в Донецькій області 18.05.2010, адреса: АДРЕСА_1 область АДРЕСА_2 ) до Інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Харківській області департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Катамадзе Еднарі Нугзаровича (адреса: 61033, м. Харків, вул. Шевченка, 315-А), третя особа Управління патрульної поліції в Харківській області (адреса: 61033, м. Харків, вул. Шевченка, 315-А) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ДП18 № 527600 від 03 лютого 2020 року, винесену інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП лейтенантом поліції Катамадзе Е. Н., відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 140 КУпАП скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 140 КУпАП закрити.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Повне судове рішення складено 23 березня 2020 року.

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О. В. Каліуш