Справа № 804/6757/16
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2020-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2020 року Справа № 804/6757/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Серьогіної О.В.
за участі секретаря судового засідання Трайдук С.В.
за участі:
представника позивача Коваленко Д.В.
відповідача ОСОБА_1
представника відповідача Коваленко Д.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовом Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -
11.10.2016 року Державна податкова інспекція у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення боргу.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 має податковий борг з орендної плати з фізичних осіб, який виник у зв`язку з несплатою у встановленні терміни сум грошових зобов`язань донарахованих контролюючим органом згідно із податковими повідомленнями-рішеннями № 6030-15 від 25.07.2014 року, № 9944-17 від 18.12.2015 року, № 792-1302 від 24.06.2016 року на загальну суму 1 021 472,00 грн. Позивачем було оскаржено податкове повідомлення-рішення № 6030-15 від 25.07.2014 року в судовому порядку, проте постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.04.2015 року йому було відмовлено в задоволенні позовних вимог. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2015 року вказана постанова була залишена без змін. Отже, податковий борг на суму 377 909,55 грн. за податковим повідомленням-рішенням № 6030-15 від 25.07.2014 року є узгодженим. Податкові повідомлення-рішення № 9944-17 від 18.12.2015 року та № 792-1302 від 24.06.2016 року відповідачем не оскаржувались, проте сума боргу добровільно не сплачена, а тому підлягає примусовому стягненню, з огляду на що, позивач просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.03.2016 року (суддя Гончарова І.А.) було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.07.2017 року провадження у справі № 804/6757/16 було зупинено до вирішення та набрання законної сили рішенням у справі № 804/4099/17.
Відповідно до розпорядження в.о. керівника апарату суду «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи» №3040-д від 11.12.2017 року було призначено повторний автоматизований розподіл справи.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.12.2017р. справа № 804/6757/19 була передана в провадження судді Барановсього Р.А.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.12.2017 року (суддя ОСОБА_2 ) вказану справу було прийнято до провадження. Провадження у справі не поновлювалось.
Відповідно до розпорядження керівника апарату суду «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи» № 1089-д від 25.09.2019 року у зв`язку з відрахуванням судді ОСОБА_2 зі штату суду було призначено повторний автоматизований розподіл справи.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.09.2019 року справа № 804/6757/19 була передана в провадження судді Серьогіної О.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.10.2019 року було прийнято до розгляду вказану адміністративну справу, поновлено провадження, здійснено заміну позивача Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на Головне управління ДФС у Дніпропетровській області, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 28.10.2019 року о 11:00.
20.11.2019 року від Головного управління ДФС у Дніпропетровській області надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій позивач просить:
- стягнути податковий борг з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (код РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави в сумі 384742,66 грн. з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.11.2019 року вказані уточнення до позову були прийняті судом до розгляду.
Ухвалами Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.01.2020 року було здійснено заміну позивача на Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, розпочато розгляд справи спочатку та зупинено провадження у зв`язку з хворобою позивача до 24.02.2020 року.

24.02.2020 року від ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначено, що підставою для звернення до суду слугувало узгодження суми грошових зобов`язань на підставі податкового повідомлення-рішення від 25.07.2014 року № 6030-15 у зв`язку з набрання судовим рішенням законної сили по справі № 804/3313/15. Відповідно до вимог ст. 59 Податкового кодексу України, позивачем сформовано податкову вимогу форми «Ф» № 2382-25 від 08.09.2014 р. про обов`язок відповідача сплатити податковий борг з орендної плати у розмірі 377 909,55 грн.. Виходячи зі змісту постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.04.2015 року по справі № 804/3313/15 ОСОБА_1 отримав податкове повідомлення-рішення від 25.07.2014 року №6030-15 лише 11.09.2014 року. Таким чином, податкову вимогу форми «Ф» № 2382-25 від 08.09.2014 р. сформовано та направлено до моменту отримання податкового повідомлення-рішення, а отже сформовано на неузгоджене грошове зобов`язання, що фактично є порушенням пункту 59.3 ст. 59 Податкового кодексу України. Відповідач вважає, що позивач безпідставно звернувся до суду та допустив порушення пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України, оскільки сформував податкову вимогу форми «Ф» № 2382-25 від 08.09.2014 р на неузгоджену суму грошових зобов`язань. Крім того, в матеріалах справи відсутні документи підтверджуючи наявність податкового боргу. Крім того, позивачем невірно визначено особу, до якої звернуто адміністративний позов. Так, податкове повідомлення-рішення від 25.07.2014 року № 6030-15, яке позивач вважає підставою для стягнення боргу, прийняте щодо фізичної особи ОСОБА_1 , натомість адміністративний позов звернуто до фізичної особи - підприємця. Враховуючи викладені обставини, позивачем не дотримано процедуру визначену Податковим кодексом України щодо стягнення податкового боргу та не надано документи підтверджуючі наявність вказаного податкового боргу, у зв`язку з чим позов не підлягає задоволенню.

В судове засідання з`явились представник позивача, відповідач та представник відповідача.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити його з підстав, викладених в уточненій позовній заяві.

Відповідач та представник відповідача просили суд відмовити в задоволенні позову, з підстав викладених у відзиві на позов.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши матеріали всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.

Судом встановлено, що 30.06.2014 року Державною податковою інспекцією у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області було винесено податкове повідомлення-рішення № 6030-15, яким відповідачу нараховано грошове зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб в сумі 377 909, 55 грн.

Не погодившись із зазначеним податковим повідомленням-рішенням ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив визнати неправомірним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області від 30.06.2014 року № 6030-15; визнати неправомірним та скасувати рішення ГУ ДФС у Дніпропетровській області №434/10/04-36-10-08-09 від 14.11.2014 р.; визнати неправомірним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України про результати розгляду скарги № 1243/ч/99-99-10-01-02-25 від 12.02.2015 р.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.04.2015 року в задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Не погодившись із вказаною постановою ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2015 року апеляційна скарга ОСОБА_1 була залишена без задоволення, а постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.04.2015 року залишена без змін.

Таким чином, податковий борг за податковим повідомленням-рішенням від 30.06.2014 року № 6030-15 набув статус узгодженого.

Згідно із п.п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України, нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного Податковим кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Відповідно до пп. 129.3.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України, нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.

Таким чином, відповідачу була нарахована пеня з орендної плати з фізичних осіб в загальній сумі 6 833,11 грн.

Відповідно до ст. 16.1.4 Податкового кодексу України до обов`язків платника податків входить, сплата належних сум податків і зборів у встановлені законами терміни.

Статтею 31 Податкового кодексу України встановлено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Згідно із п. 36.1 ст. Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Виконанням податкового обов`язку визнається сплата повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (п. 38.1 ст. 38 Податкового кодексу України).

Відповідно до ст.59 Податкового Кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п.59.5 ст.59 Податкового Кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

На виконання вимог вказаної статті 08.09.2014 року була сформована податкова вимога № 2382-25 на суму 377 909,55 грн., яка була отримана відповідачем 30.09.2014 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення (а.с.25).

У спірному випадку позивач вжив усі заходи, передбачені ПК України для стягнення податкового боргу з платника податків фізичної особи, контролюючим органом дотримані передумови для звернення до суду з позовними вимогами про стягнення заборгованості.

Наявність податкового боргу з орендної плати з фізичних осіб підтверджується роздруківкою зворотнього боку облікової картки платника податків ОСОБА_1 .

Судом не приймаються до уваги посилання відповідача на окремі недоліки позовної заяви, а саме щодо не вірного зазначення дати податкового повідомлення-рішення № 6030-15, оскільки під час судового розгляду судом було встановлено, що підставою виникнення податкового боргу в сумі 377 909,55 грн. було саме податкове повідомлення-рішення № 6030-15 від 30.06.2014 року.

Вказані відповідачем обставини у відзиві на позовну заяву не спростовують факту наявності податкового боргу в загальній сумі 384 706,64 грн.

Згідно п. 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Згідно із п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п.п 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючий орган має право звертатись до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Пунктом 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України встановлено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та вважає за необхідне їх задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача - суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст. ст. 72-77, 133, 139, 242-246, 255, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути податковий борг з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (код РНОКПП НОМЕР_1 ) в сумі 384 708,64грн. на користь держави з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 23 березня 2020 року.

Суддя О.В. Серьогіна