Справа № 308/11920/16-а
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2020-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2020 рокуЛьвівСправа № 308/11920/16-а пров. № 857/Н-72/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Довгої О.І., Макарика В.Я.,

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2017 року за виключними обставинами у справі №308/11920/16-а за позовом ОСОБА_1 до Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання відмови протиправною та зобов`язання до вчинення дій, прийнятої в складі колегії суддів: головуючого судді Довгополова О.М., суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В., м. Львові за наслідками апеляційного перегляду постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 грудня 2016 року за апеляційною скаргою Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області ,-

ВСТАНОВИВ:

15 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області, у якому просив визнати протиправною відмову у перерахунку його пенсії за вислугу років та зобов`язати здійснити перерахунок пенсії за вислугу років з 01.01.2016 відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» на підставі довідки прокуратури Львівської області від 16.09.2016 № 18/1295, виходячи з розрахунку 80% від місячного заробітку без обмеження граничним розміром.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 грудня 2016 року позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області у проведенні перерахунку пенсії позивачу. Зобов`язано Ужгородське об`єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ на підставі довідки прокуратури Львівської області від 16 вересня 2016 року №18/1295, виходячи з розрахунку 80% від місячного заробітку та здійснити відповідні виплати з урахуванням отриманих доплат з 01 жовтня 2016 року.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2017 року постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 грудня 2016 року скасовано, відмовлено в задоволенні позову.

20 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з заявою про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами.

Вимоги заяви обгрунтовує тим, що підставою для перегляду рішення апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст.361 КАС України є прийняття Другим сенатом Конституційного Суду України рішення від 13 грудня 2019 року №7-р(ІІ)/2019 у справі №3-209/2018 (2413/18, 2807/19), яким визнано таким, що не відповідає Коституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.2 ст.368 Кодексу адміністративного судочинства України неявка заявника або інших учасників справи не перешкожає судовому розгляду, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши заяви, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами слід відмовити та залишити постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2017 року в силі, з огляду на наступне.

Відмову в задоволенні позовних вимог суд апеляційної інстанції у постанові від 29 серпня 2017 року мотивував тим, що підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам визначались ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII. Однак, з 15.07.2015 набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.20114 №1697-VII, яким зокрема було врегульовано порядок пенсійного заабезпечення працівників прокуратури. Так, ч.20 ст.86 цього Закону передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури призначаються Кабінетом Міністрів України. Проте, станом на день звернення ОСОБА_1 до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії Кабінетом Міністрів України не прийнято відповідного рішення про визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, тобто не було визначеної законом підстави для здійснення такого перерахунку. В свою чергу, положення ч.18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-XII щодо перерахунку пенсії втратили чинність з дня набрання чинності Законом від 14.10.2014 №1697-VII.

Слід зазначити, що постановою Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 грудня 2018 року за наслідками перегляду судового рішення апеляційної інстанції за касаційною скаргою ОСОБА_1 постанову Львівського апеляційного адміністративного суду залишено без змін.

Щодо посилання позивача на рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(ІІ)/2019, як на підставу для перегляду судового рішення апеляційного суду за виключними обставинами, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 частини 5 статті 361 КАС України підставою для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Відповідно до статті 1 Закону України Про Конституційний Суд України від 13.07.2017 №2136-VIII Конституційний Суд України є органом конституційної юрисдикції, який забезпечує верховенство Конституції України, вирішує питання про відповідність Конституції України законів України та у передбачених Конституцією України випадках інших актів, здійснює офіційне тлумачення Конституції України, а також інші повноваження відповідно до Конституції України.

Рішенням Другого Сенату Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(II)/2019 (справа №3-209/2018 (2413/18, 2807/19) положення частини 20 статті 86 Закону України Про прокуратуру від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, визнано таким, що не відповідає Конституції України.

Конституційний Суд України у вказаному рішенні установив, що: - частина 20 статті 86 Закону України Про прокуратуру від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення; - частина 20 статті 86 Закону України Про прокуратуру від 14 жовтня 2014 року №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Конституційний Суд України констатував, що питання пенсійного забезпечення прокурорів, у тому числі умови та порядок перерахунку призначених їм пенсій, має визначати Верховна Рада України законом, а не Кабінет Міністрів України підзаконним актом.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що оспорюване положення Закону порушує конституційні засади поділу державної влади в Україні на законодавчу, виконавчу і судову, призводить до порушення регулювання основ соціального захисту прокурорів, оскільки за його змістом регулювання порядку перерахунку призначеної пенсії працівникам прокуратури має здійснюватися актом Кабінету Міністрів України, а не законом України.

Положеннями статті 91 Закону України „Про Конституційний Суд України" від 13 липня 2017 року № 2136-VIII (ділі - Закон) визначено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення. Вказане відповідає положенням Конституції України: „Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення" (частина друга статті 152).

Так, у Рішенні від 24 грудня 1997 року №8-зп у справі №3/690-97 Конституційний Суд України зазначив, що частина друга статті 152 Конституції України закріплює принцип, за яким закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. За цим принципом закони, інші правові акти мають юридичну силу до визнання їх неконституційними окремим рішенням органу конституційного контролю.

У Рішенні від 30 вересня 2010 року №20-рп/2010 у справі № 1-45/2010 за конституційним поданням 252 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України Про внесення змін до Конституції України від 8 грудня 2004 року № 2222-IV (справа про додержання процедури внесення змін до Конституції України) Конституційний Суд України вказав, що незалежно від того, наявні чи відсутні в рішеннях, висновках Конституційного Суду України приписи щодо порядку їх виконання, відповідні закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані за цими рішеннями неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, рішення Конституційного Суду України не має ретроактивності та змінює законодавче регулювання лише для правовідносин, що матимуть місце з дати ухвалення рішення, та не може застосовуватись до правовідносин, які виникли до прийняття такого рішення.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 23 січня 2019 року (справа №820/2462/17) та від 19 листопада 2018 року (справа №755/4893/18 (755/18431/15-а).

Таким чином, положення частини 20 статті 86 Закону України Про прокуратуру від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, визнані неконституційними та втратили чинність з 13 грудня 2019 року, як встановлено статтею 91 Закону України Про Конституційний Суд України, тобто, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення №7-р(II)/2019 (справа №3-209/2018(2413/18, 2807/19), що також прямо встановлено даним рішенням.

З огляду на наведене, вказане рішення Конституційного Суду України не може вплинути на спірні правовідносини, оскільки такі виникли до прийняття рішення Конституційним Судом.

З врахуванням вказаних законодавчих положень та обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2017 року у справі №308/11920/16-а за виключними обставинами слід відмовити та залишити вказане судове рішення в силі.

Відповідно до положень статті 369 КАС України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 243, 310, 321, 325, 328, 368, 369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2017 року за виключними обставинами у справі №308/11920/16-а відмовити, постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2017 року за виключними обставинами у справі №308/11920/16-а залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді О. І. Довга
В. Я. Макарик