Справа № 640/18835/19
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2020-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2020 року м. Київ № 640/18835/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді-доповідача Келеберди В.І., суддів - Амельохіна В.В., Качура І.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу Товариства з обмеженою відповідальністю "КФ "УКРФІНКОМ" до Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Гречаної Руслани Тарасівни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Хрещатик", Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Хрещатик" Шевченко Олександр Володимирович, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ "КБ "Хрещатик" Луньо Ілля Вікторович про визнання протиправними та скасування дій та рішень,

ВСТАНОВИВ:

до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "КФ "УКРФІНКОМ" (далі також - позивач) з позовом до Національного банку України (далі також - НБУ, відповідач 1), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі також - відповідач 2), приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Гречаної Руслани Тарасівни (далі також - відповідач 3), в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати Постанову Правління Національного банку України від 05.04.2016 р. № 234 "Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ХРЕЩАТИК" до категорії неплатоспроможних" з моменту її прийняття.

- визнати протиправним та скасувати Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13.06.2019 р. № 1503 "Про продовження тимчасової адміністрації у ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку" з моменту його прийняття.

- визнати протиправними дії Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, які полягають у зверненні з пропозицією до Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "КБ "Хрещатик", яка викладена в листі від 14.06.2019 р. № 40-10286/19.

- визнати протиправним та скасувати Рішення Правління Національного банку України від 18.06.2019 р. № 415-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ХРЕЩАТИК" з моменту її прийняття, у зв`язку з чим зобов`язати Національний банк України (, адреса місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9) повернути Публічному акціонерному товариству "Комерційний банк "Хрещатик" (, адреса місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, будинок 8-А) Банківську ліцензію № 158 від 11.10.2011 р. та Генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій (з додатками] № 158 від 11.10.2011 р.

- визнати протиправним та скасувати Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1548 від 19.06.2019 р. "Про здійснення процедури ліквідації ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК" та делегування повноважень ліквідатора банку" з моменту його прийняття.

- скасувати реєстраційну дію приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гречаної Руслани Тарасівни, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 7346, про внесення запису № 3000175 від 24.06.2019 p. у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про припинення юридичної особи в результаті ліквідації.

- скасувати реєстраційну дію Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гречаної Руслани Тарасівни, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 7346, про внесення запису № 4000175 від 25.06.2019 p. у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про зміну керівника юридичної особи.

- скасувати реєстраційну дію приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гречаної Руслани Тарасівни, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 7346, про внесення запису № 5000175 від 25.06.2019 p. у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про зміну складу підписантів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду (Постанова від 05.02.2019 року у справі №826/2184/17) та Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду (Постанова від 11.06.2019 року у справі №826/15723/17) акціонер банку має право звернутися до суду про скасування рішень щодо неплатоспроможності та ліквідації банку, оскільки сам банк та його органи управління позбавлені можливості на звернення до суду за захистом порушених прав банку та його акціонерів.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про акціонерні товариства», акціонерами товариства визнаються фізичні особі, які є власниками акцій товариства.

Товариство з обмеженою відповідальністю «КФ УКРФІНКОМ» є власником простих іменних акцій в бездокументарній формі Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» (далі також - ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК»).

Вважає, протиправними оскаржувані постанову та рішення, прийняті з порушенням вимог чинного законодавства та такими, що порушують права позивача як акціонера та власника істотної участі ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК».

Також вважає, що дії Виконавчої дирекції Фонду, які полягають у зверненні з пропозицією до НБУ про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик», яка викладена в листі від 14.06.2019 року № 40-10286/19, є похідними від Рішення Фонду № 1503 та здійсненні з метою його реалізації, у зв`язку з чим, такі дії також є протиправними.

Крім цього, зазначає, що Рішення Правління НБУ № 415-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» від 18.06.2019 року та Рішення Виконавчої дирекції Фонду № 1548 «Про здійснення процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» від 19.06.2019 року, а також проведені на підставі них реєстраційні дії порушили права позивача на отримання прибутку від свого майна (акцій) та здійснення управління майном як акціонером, відповідно вважає їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки на думку позивача єдиною підставою для їх прийняття були вищевказані Постанова НБУ № 234 та Рішення Фонду № 1503.

Посилаючись на такі та інші твердження, позивач звертається до суду з даним адміністративним позовом та просить його задовольнити.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.10.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі №640/1883/19, відмовлено у задоволенні клопотання про розгляд справи в закритому судовому засіданні, визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін колегією у складі трьох суддів, запропоновано відповідачам подати відзиви на позовну заяву та зобов`язано подати наявні докази, залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Публічне акціонерне товариство "комерційний банк "Хрещатик", Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Хрещатик" Шевченка Олександра Володимировича та Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ "КБ "Хрещатик" Луньо Іллю Вікторовича. Також, вказаною ухвалою витребувано додаткові письмові докази.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.10.2019 року відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "КФ "УКРФІНКОМ" в задоволенні клопотання про об`єднання даної справи № 640/18835/19 з адміністративною справою № 826/6665/16.

03.12.2019 року на адресу суду надійшов відзив приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Гречаної Р.Т., у якому остання зазначила, що реєстраційні дії вчинені у повній відповідності до діючого законодавства та встановленого порядку на підставі поданих документів.

05.12.2019 року через канцелярію суду представником НБУ подано відзив, у якому Національний банк вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Зазначає, що НБУ під час застосування до ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» заходів впливу діяв виключно у межах та спосіб, встановлений Конституцією України та законами України, з метою захисту інтересів вкладників та кредиторів ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.12.2019 року зупинено провадження даній справі до розгляду Шостим апеляційним адміністративним судом апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "комерційний банк "Хрещатик" на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 жовтня 2019 року та повернення матеріалів справи до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2019 року апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "комерційний банк "Хрещатик" на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 жовтня 2019 року у даній справі закрите, як помилково відкрите, на підставі чого ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.01.2020 року поновлено провадження у даній справі №640/18835/19.

Згідно витягу з протоколу автоматичного визначення від 19.02.2020 року сформовано колегію суддів для розгляду справи №640/18835/19, а саме: суддя-доповідач - Келеберда В.І., судді - Амельохін В.В., Качур І.А.

24.02.2020 року на адресу суду надійшов відзив ФГВФО, у якому відповідач 2 просить про розгляд справи за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи, про встановлення порядку подання доказів та вирішення питання щодо здійснення розгляду справи в закритому судовому засіданні та про залишення позову без розгляду в частині оскарження постанови Правління Національного банку України від 05.04.2016 р. № 234 "Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ХРЕЩАТИК" до категорії неплатоспроможних" з моменту її прийняття. В іншій частині вважає позов безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки приймаючи рішення про процедури ліквідації банку у Фонду є чіткий законодавчий обов`язок щодо прийняття таких рішень і повністю відсутня свобода розсуду щодо прийняття таких рішень. Крім цього, вважає, що оскаржувані рішення породили правові наслідки і скасування таких рішень є категорично неприпустимим.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.03.2020 року відмовлено у задоволенні клопотання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, відмовлено у задоволенні клопотання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про встановлення порядку подання доказів та здійснення розгляду справи в закритому судовому засіданні, відмовлено у задоволенні клопотання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про залишення позову без розгляду.

Оцінивши у порядку письмового провадження належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, судом встановлено наступне.

Постановою правління Національного банку України від 05 квітня 2016 року №234 «Про віднесення ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» до категорії неплатоспроможних» (далі - Постанова №234) ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05 квітня 2016 року №463 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» розпочато процедуру виведення банку з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 05 квітня 2016 року по 04 травня 2016 року (включно).

Рішенням правління Національного банку України від 02 червня 2016 року №46-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» відкликано банківську ліцензію та ліквідовано ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 03 червня 2016 року №913 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та делегування повноважень ліквідатора банку» розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» з 06 червня 2016 року по 05 червня 2018 року включно.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 грудня 2018 року, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2019 року (справа №826/3021/18) вказані рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05 квітня 2016 року №463 та від 03 червня 2016 року №913 та рішення правління Національного банку України від 02 червня 2016 року №46-рш скасовані.

Але Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13 червня 2019 року №1503 «Про продовження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» продовжено процедуру виведення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ХРЕЩАТИК» з ринку шляхом продовження в ньому тимчасової адміністрації строком на п`ять днів з 14 червня 2019 року (пункт 2). Пунктом 7 цього ж рішення вирішено звернутись до Національного банку України з пропозицією про відкликання банківської ліцензії ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та ліквідацію банку.

Листом директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 14 червня 2019 року № 40-10286/19 до Національного банку України, який отриманий згідно відмітки 14 червня 2019 року, згідно з частиною другою статті 44 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у зв`язку із закінченням строку тимчасової адміністрації банку та відповідно до плану врегулювання надана пропозиція про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» з 19.06.2019 року.

Розглянувши пропозицію Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, викладену в листі від 14 червня 2019 року № 40-10286/19, рішенням правління Національного банку України від 18 червня 2019 року №415-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» вирішено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 19 червня 2019 року №1548 «Про здійснення процедури ліквідації ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та делегування повноважень ліквідатора банку» вирішено: 1. Припинити тимчасову адміністрацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ХРЕЩАТИК» з 20.06.2019. 3. Процедуру ліквідації здійснювати протягом двох років з 20.06.2019 по 19.06.2021 включно.

Державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гречаною Русланою Тарасівною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань внесено записи № 3000175 від 24 червня 2019 року про припинення юридичної особи, № 4000175 про внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах - зміну відомостей про керівника юридичної особи, та №5000175 про внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах від 25 червня 2019 року.

Оцінюючи спірні правовідносини, суд зазначає, наступне.

Позивач посилається на необґрунтованість Постанови №234, оскільки вона не містить посилання на її прийняття.

Відповідно до статті 76 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) вказано шість пунктів, які встановлюють підстави для визнання банку неплатоспроможним.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, 2. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Але, конкретної підстави для визнання банку неплатоспроможним в Постанові №234 не вказано, що свідчить про її необґрунтованість.

Разом з тим, виходячи зі змісту Постанови №234 та відзиву Національного банку України, підставою для віднесення банку до категорії неплатоспроможних стало зменшення розміру регулятивного капіталу або нормативів капіталу банку до однієї третини від мінімального рівня, встановленого законом та/або нормативно-правовими актами Національного банку України, тобто пункт 2 статті 76 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин). Як вказано в Постанові №234 за даними статистичної звітності ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» за формою №611 «Звіт про дотримання економічних нормативів та лімітів відкритої валютної позиції» станом на 01 квітня 2016 року, відбулося зменшення розміру регулятивного капіталу та нормативу достатності (адекватності) регулятивного капіталу (Н2) до однієї третини від мінімального рівня, установленого Інструкцією про порядок регулювання діяльності банків в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 28 серпня 2001 року № 368. Фактичне значення нормативу достатності (адекватності) регулятивного капіталу (Н2) становило 0,45% (за встановленого нормативного значення не менше 10%, одна третина - 3,33%). Крім того, ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» продовжує здійснювати діяльність із порушення нормативно-правових актів Національного банку України, а саме Інструкції №368 щодо дотримання нормативу миттєвої ліквідності (Н4), нормативу короткострокової ліквідності (Н6), нормативу максимального розміру кредитного ризику на одного контрагента (Н7), нормативу великих кредитних ризиків (Н8), нормативу максимального розміру кредитного ризику за операціям з пов`язаними з банком особами (Н9) та інші вимоги.

Разом з тим відповідно до Постанови №234 ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» листом від 31 березня 2016 року надав до Національного банку України план реструктуризації, затверджений 18 березня 2016 року рішенням загальних зборів акціонерів банку. Відповідно до Постанови №234 зазначений план реструктуризації не передбачає повного виконання вимог Національного банку України, передбачених Постановою правління Національного банку України від 31 грудня 2015 року № 1002/БТ, щодо здійснення докапіталізації банку в необхідному розмірі.

Стосовно цих обставин суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2 статті 76 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) Національний банк України зобов`язаний прийняти рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних у разі зменшення розміру регулятивного капіталу або нормативів капіталу банку до однієї третини від мінімального рівня, встановленого законом та/або нормативно-правовими актами Національного банку України.

Але на момент виникнення спірних правовідносин, тобто на 05 квітня 2016 року, діяли спеціальні нормативно-правові акти, якими встановлювався порядок визнання банку неплатоспроможним.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про заходи, спрямовані на сприяння капіталізації та реструктуризації банків» на період дії цього Закону закони України та інші нормативно-правові акти у сфері банківської діяльності діють з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Відповідно до частини 9-1 статті 8 Закону України «Про заходи, спрямовані на сприяння капіталізації та реструктуризації банків» Національний банк України не відносить банк до категорії проблемних або неплатоспроможних з підстав, визначених у пункті 1, абзацах першому, третьому пункту 4 та пункті 4 1 частини першої статті 75; пункті 2 частини першої статті 76 Закону України "Про банки і банківську діяльність", за умови подання банком Національному банку України програми капіталізації / плану реструктуризації, складених, у тому числі, за результатами діагностичного обстеження, а також плану заходів щодо приведення діяльності банку у відповідність з вимогами законодавства щодо операцій з пов`язаними з банком особами та забезпечення виконання зазначених програм/планів у визначені в них строки.

Суд погоджується з доводами позивача, які не спростовані відповідачами, що на момент прийняття Постанови №234 діяв фактичний мораторій на віднесення ПАТ «КБ «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних з підстави, визначеної у пункті 2 частини першої статті 76 Закону України "Про банки і банківську діяльність", враховуючи подання плану реструктуризації банку.

При цьому, суд критично оцінює наведені у відзиві Національного банку України доводи щодо неподачі банком плану реструктуризації який би передбачав повне виконання вимог Національного банку України. Ані в Постанові №234, ані у відзиві не наведено доводів, в чому саме полягала така невідповідність.

Відповідно до частини 2 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. За відсутності доводів та доказів невідповідності плану реструктуризації встановленим вимогам, суд приходить до висновку про порушення Національним банком України вимог частини 9-1 статті 8 Закону України «Про заходи, спрямовані на сприяння капіталізації та реструктуризації банків» при прийнятті Постанови №234 та наявності підстав для її скасування.

Інші наведені в Постанові №234 порушення, в тому числі порушення нормативів ліквідності, не є підставами для віднесення банку до категорії неплатоспроможних, передбаченими статтею 76 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до розділу І. ЗАГАЛЬНІ ПОЛОЖЕННЯ Інструкції № 368 " (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) Національний банк установлює порядок визначення регулятивного капіталу банку та такі економічні нормативи, що є обов`язковими до виконання всіма банками нормативи капіталу мінімального розміру регулятивного капіталу (Н1), достатності (адекватності) регулятивного капіталу (Н2), достатності основного капіталу (Н3). Інші нормативи є нормативами ліквідності. Отже, їх порушення не могло бути підставою для віднесення банку до категорії неплатоспроможних, передбаченими статтею 76 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин).

Суд звертає увагу, що план реструктуризації передбачав зростання показників капіталу, позитивне значення нормативу Н2 згідно з планом реструктуризації мало бути досягнуто до 01.05.2016 року, а до 01.10.2016 р. - на рівні не менше 5%. Це також відповідало вимогам постанови Правлення Національного банку України від 15 квітня 2015 року № 260 «Про здійснення діагностичного обстеження банків» з подальшими змінами. Але, у банку не було можливості виконати план реструктуризації та досягти цих та інших показників саме через віднесення банку до категорії неплатоспроможних на підставі Постанови №234. Отже, саме дії Національного банку України, а не ПАТ «КБ «Хрещатик» та його акціонерів, призвели до віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Оцінюючи рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13 червня 2019 року №1503 «Про продовження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», суд зазначає наступне.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 грудня 2018 року, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2019 року (справа №826/3021/18) рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05 квітня 2016 року №463 та від 03 червня 2016 року №913 та рішення правління Національного банку України від 02 червня 2016 року №46-рш скасовані. Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд погоджується з доводами позивача, що враховуючи прийняття цих рішень в адміністративній справі в ПАТ «КБ «Хрещатик» була відсутня тимчасова адміністрація, оскільки рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05 квітня 2016 року №463 про її запровадження було скасовано.

Відповідно до пункту 16 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних. Не пізніше наступного робочого дня після початку тимчасової адміністрації Фонд розміщує інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в банку на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет і не пізніше ніж через 10 днів публікує її в газетах "Урядовий кур`єр" або "Голос України".

Тобто, повноваження у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо банку виникає на підставі рішення про запровадження тимчасової адміністрації та в порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Отже, за відсутності такого рішення про запровадження тимчасової адміністрації або у разі його скасування судом у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відсутні повноваження на вчинення будь-яких дій стосовно банку, в тому числі на звернення до Національного банку з пропозицією щодо його ліквідації. Також, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не передбачено повноважень Фонду гарантування вкладів на продовження тимчасової адміністрації в банку, якщо її не існувало на день прийняття рішення про продовження.

Суд звертає увагу, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є стороною справи № 826/3021/18 та був обізнаний про прийняті рішення. У зв`язку з цим, враховуючи положення статті 129-1 Конституції України, він був зобов`язаний враховувати рішення в цій справі під час прийняття рішення про продовження тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК».

Доводи відповідачів щодо законності дій та рішень Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не відповідають законодавству та не спростовують висновків про протиправність рішення виконавчої дирекції від 13 червня 2019 року №1503

Стосовно звернення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до Національного банку України з пропозицією про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» суд зазначає наступне.

Фонд тим самим рішенням №1503 вирішив звернутись до Національного банку України з пропозицією про відкликання банківської ліцензії ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та ліквідацію банку (пункт 7). Листом директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 14 червня 2019 року № 40-10286/19 до Національного банку України, який отриманий згідно відмітки 14 червня 2019 року, згідно з частиною другою статті 44 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у зв`язку із закінченням строку тимчасової адміністрації банку та відповідно до плану врегулювання надана пропозиція про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» з 19.06.2019 року.

Але, таке рішення прийнято з порушенням законодавства України.

Відповідно до статті 39 «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) протягом 30 днів з дня початку тимчасової адміністрації виконавча дирекція Фонду затверджує план врегулювання з обов`язковим дотриманням принципу найменших витрат для Фонду. План врегулювання складається відповідно до вимог, встановлених актами Фонду. У плані врегулювання на підставі оцінки фінансового і майнового стану банку визначаються заходи щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку в один із таких способів: 1) ліквідація банку з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб у порядку, встановленому цим Законом; 2) ліквідація банку з відчуженням у процесі ліквідації всіх або частини його активів і зобов`язань на користь приймаючого банку; 3) відчуження всіх або частини активів і зобов`язань неплатоспроможного банку на користь приймаючого банку з відкликанням банківської ліцензії неплатоспроможного банку та подальшою його ліквідацією; 4) створення та продаж інвестору перехідного банку з передачею йому активів і зобов`язань неплатоспроможного банку і подальшою ліквідацією неплатоспроможного банку; 5) продаж неплатоспроможного банку інвестору. Переможцями відкритого конкурсу щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку в один із способів, визначених пунктами 4 і 5 цієї частини, можуть бути об`єднання інвесторів. Виконавча дирекція Фонду зобов`язана не пізніше трьох робочих днів з дня початку процедури виведення банку з ринку прийняти рішення про відповідність/невідповідність банку, який віднесений до категорії неплатоспроможних, критеріям, встановленим нормативно-правовими актами Фонду, за результатами аналізу звітності такого банку, наданої Національним банком України. У разі відповідності банку таким критеріям виконавча дирекція Фонду затверджує план врегулювання, в якому зазначено, що найменш витратним способом виведення банку з ринку є спосіб, передбачений пунктом 1 цієї частини, та подає Національному банку України пропозицію щодо відкликання банківської ліцензії та ліквідації такого банку. У такому разі тимчасова адміністрація припиняється у день отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про ліквідацію неплатоспроможного банку в разі відповідності банку одному з критеріїв, встановлених нормативно-правовим актом Фонду.

Але Фондом гарантування вкладів фізичних осіб не надано доказів затвердження плану врегулювання в порядку, встановленому статтею 39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб. Суд зазначає, що такий план і не міг бути прийнятий, оскільки продовження тимчасової адміністрації та звернення з пропозицією до НБУ здійснено одним рішенням №1503, яким не було затверджено план врегулювання. На день звернення з такою пропозицією, строк тимчасової адміністрації не закінчився, а тому інших підстав для звернення з пропозицією не було.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині визнання протиправним та скасування рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13 червня 2019 року №1503 «Про продовження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» та визнання протиправними дій виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, які полягають у зверненні з пропозицією до Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик», викладеною у відповідному листі, які похідних від протиправного рішення.

Стосовно рішення правління Національного банку України від 18 червня 2019 року №415-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик», суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої та третьої статті 44 «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Національний банк України приймає рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду та з інших підстав, передбачених Законом України "Про банки і банківську діяльність", а Національний банк України зобов`язаний прийняти рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку протягом п`яти днів з дня отримання пропозиції Фонду про ліквідацію банку. Національний банк України інформує Фонд про прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку не пізніше дня, наступного за днем прийняття такого рішення.

Отже, підставою для прийняття цього рішення Національним банком України були рішення №1503 та пропозиція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, викладена в листі від 14 червня 2019 року. Тобто, рішення №415-рш є похідним та підлягає скасуванню у зв`язку зі скасуванням та визнанням протиправними підстав для його прийняття.

Відповідно до частини четвертої статті 44 «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд розпочинає процедуру ліквідації банку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, крім випадку, коли ліквідація здійснюється за ініціативою власників банку.

Підставою для прийняття рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 19 червня 2019 року №1548 «Про здійснення процедури ліквідації ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та делегування повноважень ліквідатора банку» є рішення правління Національного банку України від 18 червня 2019 року №415-рш. Тобто, рішення №1548 є похідним та підлягає скасуванню у зв`язку зі скасуванням та визнанням протиправних підстав для його прийняття.

Відповідно до пункту 4 статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Порядок проведення державної реєстрації визначено розділом IV вказаного Закону України. Виходячи з порядку, державна реєстрація є похідною від прийняття рішення уповноваженим органом юридичної особи або суб`єктом владних повноважень та засвідчує факт прийняття такого рішення.

І хоча вищевказані похідні рішення Національного банку України та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, так само як і реєстраційні дії, є формально законними, це не спростовує факту, що першочергова підстава для їх здійснення, а саме постанова №234 та рішення № 1503, є протиправними та підлягають скасуванню. Це відповідає позиції Верховного Суду, викладеного у постанові від 11.06.2019 р. у справі № 826/15723/17, відповідно до якої похідні рішення у межах процедуру виведення банку з ринку не можуть діяти після скасування рішення про визнання банку неплатоспроможним, оскільки прийняття таких рішень поза межами даної процедури не передбачено.

Щодо вимог позивача про визнання протиправними та скасування оскаржуваних рішень з моменту їх прийняття, суд зазначає, що пунктом 2 частиною 1 сттатті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Разом з цим, у статті 245 КАС України, яка регламентує повноваження суду при вирішенні справи, зокрема пунктом 2 частини 2 визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З урахуванням того, що чинним КАС України не визначено такого способу захисту, як визнання протиправним та скасування індивідуального акту саме з моменту його прийняття, а позивачем не наведено належних обґрунтувань щодо необхідності застосування судом саме такого способу захисту порушених прав позивача, суд відмовляє у задоволенні вимог в частині визнання протиправними та скасування оскаржуваних рішень з моменту їх прийняття.

Що стосується доводів відповідача про пропущення строку звернення до адміністративного суду, то суд вважає такі доводи необґрунтованими.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач звернувся з адміністративним позовом до суду 03 жовтня 2019 року. Доводи відповідача щодо пропущення строку звернення стосуються вимоги про визнання протиправною та скасування Постанови №234. Однак, дана постанова тривалий час була скасована судом. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.01.2017 р., яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2017 р. та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20.07.2017 р. у справі № 826/6665/16, Постанова НБУ №234 була скасована. Постановою Касаційного адміністративного суду від 16.05.2019 року вказані судові рішення були скасовані, а справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції. Тобто, протягом 20.04.2017 -16.05.2019 року Постанови №234 не існувало, а вона не могла бути оскаржена позивачем. 16 травня 2019 року ця постанова поновила свою дію у зв`язку з направленням справи на новий розгляд. З цього часу почався відлік строку звернення до адміністративного суду. Звернення до суду відбулось в межах встановленого статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства строку, а тому доводи відповідача щодо його припущення є необґрунтованими.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини другої статті 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вказаним вимогам оскаржувані в даній справі рішення і дії суб`єктів владних повноважень не відповідають.

Крім цього, як вбачається з платіжних доручень від 04 липня 2019 року № 0.0..1, № 0.0..1 та № 4779764 позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено 17289,00 грн судового збору.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно яких при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 139, 242-246, 247, 250, 255, 264 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КФ «УКРФІНКОМ» - задовольнити частково.

2. Визнати протиправною та скасувати Постанову Правління Національного банку України від 05.04.2016 р. № 234 «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ХРЕЩАТИК» до категорії неплатоспроможних».

3. Визнати протиправним та скасувати Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13.06.2019 р. № 1503 «Про продовження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

4. Визнати протиправними дії Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, які полягають у зверненні з пропозицією до Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик», яка викладена в листі від 14.06.2019 р. № 40-10286/19.

5. Визнати протиправним та скасувати Рішення Правління Національного банку України від 18.06.2019 р. № 415-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ХРЕЩАТИК», у зв`язку з чим зобов`язати Національний банк України (, адреса місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9) повернути Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Хрещатик» (, адреса місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, будинок 8-А) Банківську ліцензію № 158 від 11.10.2011 р. та Генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій (з додатками) № 158 від 11.10.2011 р.

6. Визнати протиправним та скасувати Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1548 від 19.06.2019 р. «Про здійснення процедури ліквідації ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та делегування повноважень ліквідатора банку».

7. Скасувати реєстраційну дію Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гречаної Руслани Тарасівни, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 7346, про внесення запису № 3000175 від 24.06.2019 р. у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про припинення юридичної особи в результаті ліквідації.

8. Скасувати реєстраційну дію Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гречаної Руслани Тарасівни, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 7346, про внесення запису № 4000175 від 25.06.2019 р. у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про зміну керівника юридичної особи.

9. Скасувати реєстраційну дію Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гречаної Руслани Тарасівни, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 7346, про внесення запису № 5000175 від 25.06.2019 р. у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про зміну складу підписантів.

10. В решті позовних вимог відмовити.

11. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КФ «УКРФІНКОМ» (04201, м. Київ, вул. Полярна, 19-Б, ) за рахунок бюджетних асигнувань Національного банку України (01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9, ) судовий збір у розмірі 2881,50 грн (дві тисячі вісімсот вісімдесят одна грн 50 коп).

12. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КФ «УКРФІНКОМ» (04201, м. Київ, вул. Полярна, 19-Б, ) за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17, ) судовий збір у розмірі 3842,00 (три тисячі вісімсот сорок дві) грн.

13. Стягнути з Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гречаної Руслани Тарасівни ( АДРЕСА_1 , свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю №7346) судовий збір у розмірі 5763,00 (п`ять тисяч сімсот шістдесят три) грн на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КФ «УКРФІНКОМ» (04201, м. Київ, вул. Полярна, 19-Б, ).

Відповідно до частини першої статті 293 КАС України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 255 КАС України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя-доповідач В.І. Келеберда

Судді В.В. Амельохін

І.А. Качур