Справа № 620/3217/19
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2020-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/3217/19 Суддя (судді) першої інстанції: Соломко І.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,

суддів: Лічевецького І.О.,

Мельничука В.П.,

При секретарі: Пономаренко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 січня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною бездільяність та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо: не проведення перерахунку та виплати призначеної позивачу пенсії, виходячи з грошового забезпечення встановленої для відповідної категорії осіб у розмірі 88% відповідних сум грошового забезпечення відповідно до статей 13, 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», починаючи з 01.01.2019; не виплати позивачу сум пенсії, нарахованих згідно рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.12.2018 по справі № 620/3649/18 в розмірі 60000 грн;

- зобов`язати відповідача провести позивачу перерахунок та виплату пенсії, виходячи з грошового забезпечення встановленої для відповідної категорії осіб у розмірі 88% відповідних сум грошового забезпечення відповідно до статей 13, 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», починаючи з 01.01.2019;

- стягнути з відповідача на користь позивача 60000 грн невиплачених сум пенсії нарахованих згідно рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.12.2018 № 620/3649/18.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач протиправно не проводить перерахунок та виплату призначеної позивачу пенсії, нарахованих згідно рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.12.2018 по справі № 620/3649/18.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 січня 2020 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - закрито.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення, а справу направити до суду першої інстанції для розгляду по суті.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.12.2018 у справі №620/3649/18 відповідачем не виконується ні в частині проведення перерахунків, ні в частині виплат.

Крім того, вказує, згідно листа від 08.08.2019 №896/124/01-21-2019 пенсійним фондом повідомлено, що суми перерахованих пенсій буде виплачено у майбутньому, зважючи на постанову Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018.

Звертає увагу, що на даний час розмір пенсії складає 8427 грн 76 коп., що є порушенням його соціальних та майнових прав, бездіяльність щодо не проведення перерахунку пенсії і є предметом даного спору, та вказані правовідносини склались поза межами спору у справі №620/3649/18, тому підстави для закриття провадження у справі - відсутні.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до частини другої ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Апеляційний розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у силу вимог частини четвертої ст. 229 КАС України, оскільки сторони у судове засідання не з`явились.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є пенсіонером та перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ в розмірі 88 % сум грошового забезпечення за 31 рік вислуги.

У подальшому, 23.03.2018 на підставі пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі постанова №103), позивачу здійснено перерахунок пенсії, виходячи з основного розміру пенсії 70% грошового забезпечення.

Не погоджуючись з такими діями пенсійного фонду, позивач звернувся до суду.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.12.2018 по справі №620/3649/18 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправні дії відповідача та зобов`язано провести перерахунок пенсії позивачу у розмірі 88 % відповідних сум грошового забезпечення відповідно до статей 13, 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», починаючи з 01.01.2016 (а.с.13-17).

На виконання зазначеного рішення суду відповідачем здійснено перерахунок розміру пенсії позивачу з 01.01.2016 по 24.01.2019, за наслідком якого були нараховані кошти в сумі 60066,60 грн, що підтверджується розрахунком на доплату (виплату, утримання) пенсії від 08.02.2019, та після перерахунку розмір пенсії позивач складає 88% та з 01.03.2019 становить 8399,73 грн.

Листом від 02.08.2019 №2910/02/М-12 пенсійним фондом повідомлено, що -загальний розмір пенсії на 01.07.2019 з урахуванням підвищення учаснику бойових дій та цільової грошової допомоги на прожиття складає 8416 грн 48 коп. Доплата за рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.12.2018 по справі №620/3649/18 у розмірі 60066 грн 60 коп. буде проведена відповідно Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649.

Вважаючи, що рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.12.2018 по справі №620/3649/18 не виконується ні в частині проведення перерахунку, ні в частині виплат, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Закриваючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що обраний позивачем у цій справі спосіб захисту - зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Чернігівській області здійснити виплату позивачу суму недоплаченої частини основного розміру пенсії за період з 01.01.2016 по 24.01.2019 на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.12.2018 по справі № 620/3649/18, є одним із способів належного виконання вказаного судового рішення.

Оскільки спір у справі, що розглядається, виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення, вказане зумовлює наявність підстав для закриття провадження у справі.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до частини першої ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

У силу вимог статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Згідно частини другої ст. 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Положеннями ст. 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, до яких належать, зокрема, зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення тощо.

Крім того, приписами частини першої ст. 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Аналіз зазначених норм свідчить, що є наступні види судового контролю за виконанням судового рішення, такі як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (ст. 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (ст. 383 КАС України).

Отже, процесуальним законом встановлено спеціальний порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звернув увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Крім того, Верховний Суд зазначив, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст. 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.12.2018 по справі №620/3649/18 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправні дії відповідача та зобов`язано провести перерахунок пенсії позивачу у розмірі 88 % відповідних сум грошового забезпечення відповідно до статей 13, 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», починаючи з 01.01.2016 (а.с.13-17).

Заявляючи у даній справі позовні вимоги щодо не проведення перерахунку та виплати призначеної йому пенсії, виходячи з грошового забезпечення встановленої для відповідної категорії осіб у розмірі 88% відповідних сум грошового забезпечення відповідно до статей 13, 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», починаючи з 01.01.2019 та не виплати йому сум пенсії, нарахованих згідно рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.12.2018 по справі № 620/3649/18 в розмірі 60000 грн, ОСОБА_1 фактично не погоджується з рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.12.2018 по справі № 620/3649/18.

Тобто, позивач у цій справі обрав спосіб захисту шляхом подання позову про визнання протиправними дій, вчинених на виконання рішення суду.

Однак, обраний позивачем у цій справі спосіб захисту є лише одним із способів належного виконання вказаного судового рішення від 26.12.2018 по справі № 620/3649/18.

У даному випадку новий спір не виник, а має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але вже на стадії виконання судового рішення.

Отже, у спірних правовідносинах наявні обставини, з якими стаття 383 КАС України пов`язує виникнення підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Такий порядок оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, прийнятого на виконання судового рішення, є більш оптимальним для особи, яка вважає що її права порушені, з огляду, зокрема, на положення частини п`ятої статті 383 КАС України, відповідно до якої, розгляд заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень здійснюється судом протягом 10 днів, з дня її отримання.

Колегія суддів звертає увагу, що винесення судового рішення, яке передбачає оцінку судового рішення прийнятого в іншій справі, буде суперечити статті 129-1 Конституції України.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 355/1648/15-а.

Відповідно, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не подавати новий адміністративний позов.

Підсумовуючи вище наведене, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Тобто, якщо позивач вважав, протиправними рішення, дії чи бездіяльність відповідача, вчинені на виконання вищевказаного рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.12.2018 по справі № 620/3649/18, то він може звернутись до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача, а не пред`являти новий адміністративний позов.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 серпня 2019 року у справі № 522/10140/17 та від 21 листопада 2019 року у справі №802/1933/18-а.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки є така, що набрала законної сили постанова суду з того самого фактичного предмету спору і між тими самим сторонами, а тому наявні підстави для закриття провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 238 КАС України.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують докази, досліджені та перевірені в суді першої інстанції та не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, що є підставою для неправильного вирішення справи.

Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 229, 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 січня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді І.О. Лічевецький

В.П. Мельничук