Справа № 420/1537/20
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2020-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1537/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2020 року Одеський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Левчук О.А., розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за позовною заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Щеглової Є.В. від 14.02.2020 ВП № 58981470 про накладення штрафу у розмірі 10200 грн.

В обґрунтування вимог позивач зазначає, що управлінням здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 та її розмір з 01.05.2019 року становить 21156,00 грн. Доплата пенсії з дня набрання рішенням суду законної сили, тобто з 02.04.2019 року по 30.04.2019 року в сумі 5979,80 грн зарахована на поточний рахунок ОСОБА_1 06.05.2019. Доплата за період з 01.03.2018 по 01.04.2019 в сумі 88684,20 грн., буде виплачена згідно з Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649, та Порядком ведення обліку рішення суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженим Правлінням Пенсійного фонду України від 26.09.2018 № 20-1. При цьому, державним виконавцем не враховано, що ч. 2 постанови № 649 встановлено, що для виконання рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних та інших пов`язаних з ними виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затвердженого цією постановою. При цьому, Порядок є чинним та незаконним не визнавався, а тому є єдиним джерелом права, що вирішує питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду.

Представником відповідача до суду надано відзив на позовну заяву в якому представник Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вказує, що боржником рішення суду не виконано, оскільки сума заборгованості була нарахована та посилання на Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим постановою КМУ від 22.08.2018 № 649 є безпідставним, оскільки боржником не вчинено жодних дій щодо виконання вказаного порядку. Таким чином, рішення суду не виконано та боржник ухиляється від його виконання в повному обсязі. При цьому, відсутність грошових коштів у бюджеті не є підставою для невиконання рішення суду, оскільки виконання рішення суду є обов`язковим, що передбачено Конституцією України. таким чином, державний виконавець діяв в рамках, визначених законом.

Ухвалою суду від 16 березня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, з урахуванням особливостей встановлених ст. ст. 268-272, 287 КАС України щодо розгляду окремих категорій термінових справ.

Від представника позивача та представника відповідача надійшли клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 194, ч. 9 ст. 205, ч. 3 ст. 268 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходилась справа № 420/6048/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, за участю третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/6048/18 від 15 січня 2019 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з 01.03.2018 року здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 виходячи з розрахунку 80 процентів від грошового забезпечення для обчисленню пенсії, на підставі Довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій від 23.08.2018 року №1-26.7-3909 наданої Державним підприємством обслуговування повітряного руху України без обмежень максимального розміру та стягнути заборговану суму згідно проведеного перерахунку, з урахуванням індексації пенсії, на користь ОСОБА_1 (а.с. 9-13).

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - залишено без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 січня 2019 року - без змін (а.с. 14-18).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15 січня 2019 року по справі № 420/6048/18 набрало законної сили.

15 квітня 2019 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по справі № 420/6048/18 (а.с. 52-53).

23 квітня 2019 року ОСОБА_1 подано заяву про примусове виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 січня 2019 року по справі № 420/6048/18, до якої додано виконавчий лист № 420/6048/18 від 15.04.2019 року (а.с. 51).

24 квітня 2019 року Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області на підставі заяви та виконавчого листа по справі 420/6048/18 відкрито виконавче провадження № 58981470 (а.с. 54-55).

16 травня 2019 року Головним управлінням ПФУ в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень подано лист, яким повідомлено на підставі рішення суду проведено перерахунок пенсії, після якого розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.05.2019 року становить 21156,00 грн. Доплата пенсії з дня набрання рішенням суду законної сили, тобто з 02.04.2019 року по 30.04.2019 року в сумі 5979,80 грн зарахована на поточний рахунок ОСОБА_1 06.05.2019. Доплата за період з 01.03.2018 по 01.04.2019 в сумі 88684,20 грн., буде виплачена згідно з Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649, та Порядком ведення обліку рішення суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженим Правлінням Пенсійного фонду України від 26.09.2018 № 20-1 (а.с. 60).

27 травня 2019 року ОСОБА_1 подано заяву про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області штрафу за невиконання рішення суду (а.с. 65).

07 червня 2019 року Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області винесено постанову про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області штрафу у розмірі 5100,00 грн. за невиконання у повному обсязі вимог виконавчого листа № 420/6048/18 виданого Одеським окружним адміністративним судом від 15.04.2019 року (а.с. 66-67).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 липня 2019 року по справі № 42/3671/19, залишеного без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2019 року в задоволенні позовної заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправними та скасування постанов головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Гортолум Вікторії Сергіївни ВП № 58981470 від 24.04.2019 про стягнення виконавчого збору у розмірі 16692 грн. та ВП № 58981470 від 07.06.2019 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. відмовлено.

14 лютого 2020 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Щегловою Є.Ю. в межах виконавчого провадження № 58981470 винесено постанову про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області штрафу у розмірі 10200,00 грн. за невиконання у повному обсязі вимог виконавчого листа № 420/6048/18 виданого Одеським окружним адміністративним судом від 15.04.2019 року (а.с. 72-73).

Згідно ст. 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 4, 8 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи. Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Згідно ч. 6 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до ст. 10 ЗУ «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно ч. 1, 2 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. 16 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 75 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З аналізу вищевикладених приписів Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що державному виконавцю надані повноваження щодо накладення стягнення у вигляді штрафу, проте постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише при умові, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати судове рішення, проте, не зробив цього. При цьому, накладення штрафу у подвійному розмірі можливе за умови повторного невиконання рішення боржником без поважних причин.

Судом встановлено, що 07 червня 2019 року Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області винесено постанову про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області штрафу у розмірі 5100,00 грн. за невиконання у повному обсязі вимог виконавчого листа № 420/6048/18 виданого Одеським окружним адміністративним судом від 15.04.2019 року (а.с. 66-67).

Крім того, постановою від 07 червня 2019 року Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

14 лютого 2020 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Щегловою Є.Ю. в межах виконавчого провадження № 58981470 винесено постанову про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області штрафу у розмірі 10200,00 грн. за повторне невиконання у повному обсязі вимог виконавчого листа № 420/6048/18 виданого Одеським окружним адміністративним судом від 15.04.2019 року (а.с. 72-73).

Таким чином, головним державним виконавцем після залишення в силі постанови ВП № 58981470 від 07.06.2019 року про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. перевірено виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 січня 2019 року по справі № 420/6048/18 та встановлено повторне невиконання без поважних причин.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 та її розмір з 01.05.2019 року становить 21156,00 грн. Доплата пенсії з дня набрання рішенням суду законної сили, тобто з 02.04.2019 року по 30.04.2019 року в сумі 5979,80 грн зарахована на поточний рахунок ОСОБА_1 06.05.2019. Доплата за період з 01.03.2018 по 01.04.2019 в сумі 88684,20 грн., буде виплачена згідно з Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649, та Порядком ведення обліку рішення суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженим Правлінням Пенсійного фонду України від 26.09.2018 № 20-1.

Так, на підтвердження виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 січня 2019 року по справі № 420/6048/18 позивачем до суду надано перерахунок пенсії, розрахунок на доплату та витяг з реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (а.с. 20-21, 29).

Разом з тим, суд не приймає до уваги доводи представника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 січня 2019 року по справі № 420/6048/18, оскільки як вбачається з наданих перерахунків пенсії, та не заперечується позивачем, ОСОБА_1 здійснено лише перерахунок пенсії та доплату пенсії, проте, здійснення перерахунку пенсії є лише передумовою її виплати та не свідчить про виконання рішення суду у повному обсязі.

При цьому, доказів на підтвердження здійснення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області виплати пенсії ОСОБА_1 позивачем суду не надано.

Надання до суду витягу з реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою від 24.02.2020 року, не свідчить про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 січня 2019 року по справі № 420/6048/18 в повному обсязі.

Також, матеріали справи не містять інформації стосовно надання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) належних доказів здійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 відповідно до рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 січня 2019 року по справі № 420/6048/18, в тому числі витягу з реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, після винесення постанови № 58981470 від 07.06.2019 року про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Згідно ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету визначений Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 649.

Згідно п. 2 Порядку № 649 боржник - орган Пенсійного фонду України, визначений судом боржником у виконанні судового рішення; стягувач - фізична особа, на користь якої винесено рішення.

Відповідно до п. 3, 4 Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 649, боржник веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (далі - реєстр), відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України. Черговість виконання рішень визначається датою їх надходження до боржника.

Порядок ведення обліку рішень суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 26 вересня 2018 року № 20-1, відповідно до пункту 3 Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 649 (далі - Порядок № 649), визначає процедуру функціонування реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (далі - реєстр), та внесення інформації до нього.

Разом з тим, пунктами 1, 2 статті 7 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відповідно до відповідно до ч. 7 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.

Таким чином, порядок виплати пенсії, передбачений Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 649 не може змінювати принцип обов`язковості судових рішень, та не може застосовуватися з метою визначення способу та порядку виплати пенсій, що перераховані особам на підставі судового рішення, що набрало законної сили.

Крім того, норми Конституції України та Закону України «Про судоустрій та статус суддів» є актами вищої юридичної сили, ніж Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 649.

Частиною 2 статті 6 КАС України визначено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Так, у справі «Серінг проти Сполученого Королівства» від 07.07.1989 року Європейський суд визначив, що Конвенція як правовий акт, що забезпечує захист прав людини, передбачає, що її гарантії мають бути реальними та ефективними. Будь-яке тлумачення прав та свобод, що гарантуються, має відповідати загальним рисам Конвенції, мета якої забезпечення і розвиток ідеалів і цінностей демократичного суспільства. Таким чином, на державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили.

Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст.6 Конвенції.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997 року вказав, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду». Право на судовий захист було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Крім того, слід зазначити, що невиконання рішення є втручанням у право на мирне володіння майном, гарантоване ст.1 Першого протоколу до Конвенції. Так, у справі «Півень проти України» Європейський суд констатував порушення ст.6 Конвенції та зазначив, що невиконання судового рішення не може бути виправдане недоліками законодавства, які унеможливлюють його виконання, та відсутністю у законодавстві України нормативної бази щодо завдань, покладених на органи виконавчої влади.

Невиконання рішення державного суду не може бути виправдане і відсутністю бюджетних видатків.

Так, у справі «Шмалько проти України» Європейський суд констатував, що орган державної влади не має права посилатися на брак коштів, щоб виправдати невиконання судового рішення про виплату боргу.

Крім того, у Рішенні від 30 червня 2008 року № 16-рп/009 Конституційний Суд України зазначив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

За таких підстав, суд дійшов до висновку, що головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Щеглова Є.В. приймаючи постанову від 14.02.2020 ВП № 58981470 про накладення штрафу у розмірі 10200 грн. діяв на підставі Закону України Про виконавче провадження та у межах своїх повноважень, а доводи позивача щодо відсутності підстав для накладення штрафу є необґрунтованими та спростовують зібраними по справі доказами.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі вищевикладеного, розглянувши справу в межах позовних вимог на підставі наданих доказів, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови, є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 90, 194, 205, 242-246, 255, 268-272, 287 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, адреса місцезнаходження: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107) до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, адреса місцезнаходження: 65091, м. Одеса, вул. Розумовська, 37) про визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Щеглової Є.В. від 14.02.2020 ВП № 58981470 про накладення штрафу у розмірі 10200 грн., - в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. 287 КАС України, з урахуванням особливостей, встановлених п. 15.5 Розділу VII Перехідних Положень КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 272 КАС України.

Суддя О.А. Левчук

.