Справа № 369/10858/19
Суддя: Медведський М. Д.
Дата ухвалення: 2020-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/369/32/20
РІШЕННЯ

Іменем України

28.02.2020 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Медведського М.Д.

при секретарі Головатюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора поліції УПП Київської області Шовкун Дмитра Валерійовича, третя особа Управління патрульної поліції в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та закриття справи про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із вказаним позовом.

В обґрунтування позову зазначив, що з 2001 року працює начальником дільниці теплових мереж на КП «Вишнівськтеплоенерго» Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Згідно розпорядження міського голови м. Вишневе від 11.07.2019 р. № 3/03-180, у зв`язку з необхідністю виконання великого обсягу робіт по підготовці системи теплозабезпечення міста, тому в місті було проведено планове відключення гарячого водопостачання з 22.07.2019 року по 19.08.2019 року для проведення ремонтних та профілактичних робіт на теплових мережах, які були доручені позивачу та його підлеглим на підставі дозволу виданого КП «Вишнівськтеплоенерго» виконавчим комітетом Вишневої міської ради № 44.

Таким чином, аварійні роботи проводились з дотримання відповідного порядку порушення об`єктів благоустрою за наявністю відповідного дозволу органу місцевого самоврядування.

Однак, не дивлячись на зазначені обставини стосовно позивача, на його думку незаконно, 07.08.2019 року було складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ДПО18 № 692521 за ч. 2 ст. 140 КУпАП, зокрема, у постанові вказано, що позивач будучи відповідальною особою здійснював земляні роботи без погодження з уповноваженим органом поліції в порушення ст. 52-3 ЗУ «Про дорожній рух».

Відповідач надіслав до суду письмовий відзив, в якому зазначив, що отримання позивачем дозволу виконавчого комітету органу місцевого самоврядування не звільняє позивача від обов`язку отримувати ордер на обмеження дорожнього руху в порядку ЗУ «Про дорожній рух». Проведення аварійних робіт в межах смуги відведення автомобільної дороги та обмеження руху транспортних засобів без такого ордеру, виданого компетентними органами Національної поліції утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КУпАП. Таким чином, на думку відповідача, позов є безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

В судове засідання позивач не з`явився, до суду направив заяву про слухання справи у його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити позов.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки, причини неявки суду не відомі. Відзив по справі від відповідача не надходив

Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4цього Кодексу.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити в тому числі найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;дату розгляду справи;відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;опис обставин, установлених під час розгляду справи;зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;прийняте у справі рішення.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як встановлено судом, 07.08.2019 року Інспектором управління патрульної поліції Київської області Шовкуном Дмитром Валерійовичем щодо Карандака Миколи Миколайовича було винесено постанову ДПО18 № 692521 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 140 КУпАП, згідно якої 07.08.2019 року о 13:20 по вул. Київській м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області правопорушник здійснював земляні роботи будучи відповідальної особою за ремонт тепломережі виконував роботи без погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції чим порушив вимоги ст. 52-3 ЗУ «Про дорожній рух».

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, однак відповідачем не подано суду жодних доказів на підтвердження того, що правопорушення позивача мало місце.

Суд зауважує, що відповідальність за ч. 2 ст. 140 КУпАП настає за порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції: встановлення рекламоносіїв, технічних засобів організації дорожнього руху, проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах; розроблення проектної документації на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та об`єктів дорожнього сервісу; здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування.

Таким чином, диспозиція ч. 2 ст. 140 КУпАП є бланкетною, оскільки не містить в собі переліку конкретних дій/бездій за вчинення/невчинення яких настає адміністративна відповідальність, а лише відсилає до змісту норм порядків погодження певних видів діяльності іншими актами законодавства, який оскаржуваною постановою визначений ст. 52-3 ЗУ «Про дорожній рух».

В той же час, ст. 52-3 ЗУ «Про дорожній рух» встановлює повноваження Національної поліції у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серед яких, зокрема:

погодження відповідно до вимог цього Закону, інших законодавчих актів проектів на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, залізничних переїздів, комплексів дорожнього сервісу та інших споруд у межах відведення автомобільних доріг або червоних ліній міських вулиць і доріг;

погодження поданих у встановленому порядку пропозицій стосовно обладнання засобами організації дорожнього руху місць виконання дорожніх робіт, проектів та схем організації дорожнього руху, маршрутів руху пасажирського транспорту, маршрутів організованого руху громадян і місць їх збору, порядку проведення спортивних та інших масових заходів, які можуть створити перешкоди дорожньому руху

Таким чином, з логічно-лінгвістичного аналізу даної норми вбачається, що ст. 52-3 ЗУ «Про дорожній рух» лише наділяє Національну поліцію певними повноваженнями щодо погодження певних видів діяльності, однак не встановлює будь-яких конкретних порядків чи способів погодження здійснення такої діяльності, так само не встановлює будь-яких обов`язків для осіб, які здійснюють таку діяльність, порушення яких може бути складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КУпАП, з урахуванням бланкетного характеру диспозиції ч. 2 ст. 140 КУпАП.

Суд враховує, що згідно змісту оскаржуваної постанови позивача притягнуто до відповідальності за здійснення земляних робіт під час ремонту тепломережі без погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції.

В той же час, ст. 52-3 ЗУ «Про дорожній рух» не наділяє Національну поліцію повноваженнями із видачі дозволів, або інший спосіб погодження, здійснення земляних робіт з ремонту теплотраси.

Так само, з письмового відзиву відповідача не вбачається будь-якого законодавчого обґрунтування необхідності або обов`язку позивача у отриманні, саме погодження органу Національної поліції для здійснення земляних робіт під час ремонту тепломережі.

Натомість, в письмовому відзиві відповідач зазначає про те, що позивач повинен був отримати в уповноваженому підрозділі Національної поліції ордеру для визначення умов обмеження чи закриття автомобільного руху в порядку ст. 26 ЗУ «Про дорожній рух», в тому числі під час проведення дорожніх робіт.

Дані твердження суд вважає, такими, що підтверджують незаконність оскаржуваної постанови, оскільки фактично зводяться до того, що позивач не порушував порядок проведення земляних робіт, а порушив порядок проведення робіт на автомобільних дорогах або вулицях у спосіб бездіяльності у формі неотримання ордеру на умови обмеження чи заборони дорожнього руху в порушення ст. 26 ЗУ «Про дорожній рух».

В той же час, сама оскаржувана постанова не містить будь-яких відомостей про встановлений уповноваженими посадовими особами Національної поліції факт обмеження чи заборони дорожнього руху на автомобільній дорозі внаслідок тих аварійних земляних робіт, за ведення яких відповідав позивач.

Окрім цього, зазначені повноваження органів Національної поліції щодо видачі ордерів на обмеження чи заборони дорожнього руху встановлені в ст. 26 ЗУ «Про дорожній рух» та відсутні в ст. 52-3 ЗУ «Про дорожній рух», за порушення якої позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності згідно змісту оскаржуваної постанови.

Стороною відповідача до відзиву долучена роздруківка фотографії невідомого походження, з якої вбачається проведення ремонтних робіт теплотраси за межами полос руху автомобільної дороги без будь-яких видимих обмеження чи заборон для дорожнього руху транспортних засобів автомобільною дорогою.

Інших доказів на підтвердження правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 140 КУпАП за порушення вимог ст. 52-3 ЗУ «Про дорожній рух», суду не надано.

За таких підстав, оскільки відповідачем, на якого ч. 2 ст. 71 КАС покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, не надано належних та допустимих доказів у підтвердження правомірності своїх дій, а отже не доведено належними та допустимими доказами, передбаченими ст. 251 КУпАП, факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а позивач оспорює допущене порушення, суд вважає за доцільне постанову про адміністративне правопорушення скасувати.

Щодо задоволених позовних вимог в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, то суд виходить з наступного.

Стаття 247 КУпАП визначає обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення, зокрема, згідно з п.1 ч.1 даної норми Закону провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення;

Тому виходячи з вищевказаного, оскільки відповідачем не надано суду доказів на підтвердження того, що подія адміністративного правопорушення мала місце, суд приходить до висновку про задоволення вимог у повному обсязі та закриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 1, 6, 77,78, 79, 241,246, 268, 269, 271, 286 КАС України ст.ст.9, 10, 22, 33, 268, 287 - 289 КУпАП, суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Інспектора поліції УПП Київської області Шовкун Дмитра Валерійовича, третя особа Управління патрульної поліції в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та закриття справи про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 692521 від 07 серпня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КУпАП скасувати.

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КУпАП. - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.Д. Медведський