Справа № 260/1747/19
Суддя: Микуляк П.П.
Дата ухвалення: 2020-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

23 березня 2020 року м. Ужгород№ 260/1747/19
Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Микуляк П.П. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" до Солянської сільської ради Великоберезнянського району про визнання незаконним та скасування рішення в частині, -

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з заявою до Солянської сільської ради Великоберезнянського району, яким просить суд визнати незаконним та скасувати п.12.1 Розділу 12 «Землі транспорту» Додатку 1 до Рішення Солянської сільської ради №204 від 27.06.2019 року «Про встановлення ставок та пільг зі сплати земельного податку» .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач відповідно до Державного акту на право постійного користування землею І-ЗК №001521 являється постійним користувачем земельних ділянок, що розміщені на території сільської ради, загальною площею 19,08 Га. та згідно з пп.169.1.2 ст.169 ПК України АТ «Українська залізниця» є платником земельного податку на загальних підставах.

Двадцять третьою сесією VIІ скликання Солянської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області було прийнято Рішення №204 від 27.06.2019 «Про встановлення ставок та пільг зі сплати земельного податку», яким визначено ставки земельного податку.

Пунктом 1 вищезазначеного Рішення встановлено ставки земельного податку згідно з Додатком 1 Розділі 12 «Землі транспорту» пп.12.1 «Розміщення та експлуатація будівель і споруд залізничного транспорту» в розмірі 10% за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено (не залежно від місцезнаходження) та 10% за земельні ділянки за межами населених пунктів, нормативно-грошову оцінку яких не проведено.

Позивач вважає, що встановлені ставки податку не відповідають вимогам ПК України, відтак рішення є незаконним та підлягає скасуванню.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду у відповідності до КАС України, судом прийнято рішення про проведення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд надавав можливість відповідачу подати відзив, одна останній правом на подачу відзиву не скористався, про наслідки не подання відзиву був попереджений.

Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Зважаючи на вимоги ч.6 ст.162 КАС України, суд вважає, що розгляд справи може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 23 сесією VIІ скликання Солянської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області було прийнято Рішення №204 від 27.06.2019 року «Про встановлення ставок та пільг зі сплати земельного податку», яким визначено ставки земельного податку.

Пунктом 12.01 додатку 1 до оскаржуваного Рішення №204 від 27.06.2019 року встановлено ставку земельного податку «Для розміщення та експлуатація будівель і споруд залізничного транспорту» в розмірі 10% за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено (не залежно від місцезнаходження) та 10% за земельні ділянки за межами населених пунктів, нормативно-грошову оцінку яких не проведено.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п. 269.1 ст. 269 ПК України, платниками земельного податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

З 2015 року плату за землю віднесено до місцевих податків.

Відповідно до п. 274.1 ст. 274 ПК України ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 % від їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 % від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 % та не більше 1 % від їх нормативної грошової оцінки.

Ставка податку встановлюється у розмірі не більше 12 % від їх нормативної грошової оцінки за земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні суб`єктів господарювання (крім державної та комунальної форми власності).

Таким чином, нормами податкового законодавства наділено відповідача повноваженнями встановлювати місцеві податки та збори, в тому числі плату за землю у розмірі не вище 3% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено та у випадку, коли такі земельні ділянки перебувають у постійному користуванні суб`єктів господарювання така ставка не може перевищувати 12%, за виключенням суб`єктів господарювання державної та комунальної форми власності.

Загальна площа земельної ділянки залізниці знаходиться в межах Солянської сільської ради, складає 19,08 Га.

У відповідності до ст.65 Земельного кодексу України землями промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення визнаються земельні ділянки, надані в установленому порядку підприємствам, установам та організаціям для здійснення відповідної діяльності. Порядок використання земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення встановлюється законом.

До земель транспорту на підставі ст. 67 Земельного кодексу України належать землі, надані підприємствам установам та організаціям залізничного, автомобільного транспорту і дорожнього господарства, морського, річкового, авіаційного, трубопровідного транспорту та міського електротранспорту для виконання покладених на них завдань щодо експлуатації, ремонту і розвитку об`єктів транспорту.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про транспорт" до земель залізничного транспорту належать землі надані в користування підприємствам і організаціям залізничного транспорту. Цю норму підтверджує також і ст. 68 Земельного кодексу України, в якій зазначено, що до земель залізничного транспорту належать землі смуг відведення залізниць під залізничним полотном та його облаштуванням станціями та іншими будівлями. Землі залізничного транспорту повинні утримуватися у належному санітарному стані. Дана норма зазначена і в ст. 6 Закону України "Про залізничний транспорт".

Частиною 2 ст.73 Господарського кодексу України передбачено, що орган державної влади, до сфери управління якого входить підприємство, є представником власника і виконує його функції у межах, визначених Кодексом та іншими законодавчими актами.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 116 Конституції України, Кабінет Міністрів України здійснює управління об`єктами державної власності відповідно до закону.

Пунктами 1 та 2 Статуту Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", що затверджено постановою Кабінету Міністрів України за № 735 від 2 вересня 2015 р. визначено: Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" є юридичною особою, що утворене відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 р. № 200 "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

Товариство утворено як публічне акціонерне товариство, 100 % акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Укрзалізниці, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовано шляхом злиття, згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 р. № 200 "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця". Постановою Кабінету Міністрів України від 31.10.2018 р. № 938 "Деякі питання акціонерного товариства "Українська залізниця" публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" перейменоване на акціонерне товариство "Українська залізниця".

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", до статутного капіталу Товариства внесено:

майно залізничного транспорту загального користування; 100 відсотків акцій акціонерних товариств, що проводять ремонт тягового рухомого складу та виготовляють залізобетонні конструкції і шпали, повноваження з управління корпоративними правами яких здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту;

акції (частки, паї), що належать державі у статутному (складеному) капіталі господарських товариств, утворених за участю підприємств залізничного транспорту;

право постійного користування земельними ділянками, наданими для розміщення підприємств залізничного транспорту;

право господарського відання магістральними залізничними лініями загального користування та розміщеними на них технологічними спорудами, передавальними пристроями, що безпосередньо використовуються для забезпечення процесу перевезень, а саме: залізничні станції та колії загального користування, тягові підстанції, контактна мережа та інші пристрої технологічного електропостачання, системи сигналізації, централізації, блокування та управління рухом поїздів, об`єкти і майно, призначені безпосередньо для виконання аварійно-відновлювальних робіт.

Внесення права користування земельними ділянками, наданими для розміщення підприємств залізничного транспорту, до статутного капіталу Товариства здійснюється відповідно до нормативної оцінки таких ділянок, а у разі її відсутності - відповідно до експертної оцінки.

Внесення нерухомого майна залізничного транспорту до статутного капіталу Товариства може здійснюватися на підставі обліку майна на балансах Державної адміністрації залізничного транспорту України, підприємств залізничного транспорту відповідно до законодавства без попередньої державної реєстрації права власності на таке майно.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що п.12.01 додатку 1 до оскаржуваного рішення прийнятий з порушенням вимог Податкового законодавства України, оскільки при прийнятті спірного рішення не взято до уваги, що вимоги ч.2 ст.274 ПК України не поширюються на користувачів державної та комунальної форми власності.

Ставка земельного податку за земельні ділянки повинна регулюватись вимогами п.274.1 ст.274 ПК України, де ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 % від їх нормативної грошової оцінки.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, суд дійшов висновку, що встановлюючи земельний податок на землі залізничного транспорту, які перебувають у постійному користуванні суб`єктів господарювання державної форми власності, на рівні 10% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, відповідач діяв неправомірно, всупереч норм, встановлених п. 274.1 ст. 274 ПК України, а тому відповідне рішення в частині встановлення ставки земельного податку за землі залізничного транспорту в розмірі 10% від нормативної грошової оцінки землі порушують права позивача, як платника земельного податку та підлягають скасуванню.

Також, суд звертає увагу, що саме з часу набрання оскарженого рішення чинності воно підлягає обов`язковому виконанню позивачем та несе для нього правові наслідки, а тому суд вважає, що вказане рішення в частині встановлення ставки земельного податку підлягає скасуванню з моменту його прийняття.

За правилами встановленими ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відтак, суд враховує, що в даній справі обов`язок доказування правомірності спірного рішення покладено на відповідача та він не навів суду переконливих, належних та допустимих доказів правомірності оскарженого рішення.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить висновку, що вимоги позивача щодо визнання незаконним та скасування пункту 12.01 додатку 1 до рішення Солянської сільської ради №204 від 27.06.2019 року відповідають вимогам законодавства та встановленим судом обставинам справи, що підтверджені належними та допустимими доказами, відповідачем не спростовані (відзив на позовну заяву подано не було), у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. 5, 9, 19, 77, 139, 189, 241 - 246, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Тверська, 5, м. Київ, 03680, ) в особі регіональної філії "Львівська залізниця" (вул. Гоголя, 1, м. Львів, 79000, ) до Солянської сільської ради Великоберезнянського району (с. Сіль, буд. 69, Великоберезнянський район, Закарпатська область, 89021, код ЄДРПОУ - 04350984) про визнання незаконним та скасування рішення в частині - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати п.12.01 Додатку 1 до рішення Солянської сільської ради №204 від 27.06.2019 року «Про встановлення ставок та пільг із сплати земельного податку».

Стягнути за рахунок бюджетних Солянської сільської ради Великоберезнянського району (с. Сіль, буд. 69, Великоберезнянський район, Закарпатська область, 89021, код ЄДРПОУ - 04350984) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Тверська, 5, м. Київ, 03680, ) в особі регіональної філії "Львівська залізниця" (вул. Гоголя, 1, м. Львів, 79000, ) судовий збір в розмірі 1921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна грн. 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.255 КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя П.П.Микуляк