Справа № 640/1815/20
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2020-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2020 року м. Київ № 640/1815/20

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі судді Шевченко Н.М., розглянувши в письмовому порядку адміністративну справу за позовом Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови,

У С Т А Н О В И В :

Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації (надалі по тексту також - позивач, Управління) звернулось до суду з адміністративним позовом до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (надалі по тексту також - відповідач), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 14.01.2020 про накладення штрафу у розмірі 5 100 грн, винесену внаслідок та в рамках виконання провадження № 60756220.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем не здійснено перевірку виконання рішення боржника, а постанова про накладення штрафу не містить зазначених мотивів, з яких виконавець прийняв таке рішення. Крім цього, зауважено, що затримка у виконанні рішення була в зв`язку з поважними причинами.

Відповідач своєї позиції не виклав щодо зазначених позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Частинами 1, 3 ст. 268 КАС України визначено, що у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Сторони в судове засідання не з`явилися, сповіщені належним чином про день, час та місце розгляду справи, з урахуванням чого, адміністративна справа відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України розглядається у порядку письмового провадження.

Вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.09.2019 у справі № 761/46178/17 зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації відновити ОСОБА_1 , встановлену частиною першою статті 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22 жовтня 1993 року №3551-ХІІ (зі змінами), пільгу на отримання 50-процентної знижки плати за користування комунальними послугами, з 19 березня 2019 року та зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації здійснити перерахунок ОСОБА_1 плати за житлово-комунальні послуги з 01 липня 2015 року по 18 березня 2019 року з урахуванням 50-процентної знижки, що встановлена статтею 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22 жовтня 1993 року №3551-XII (зі змінами) як відшкодування шкоди, завданої ОСОБА_1 застосуванням Управлінням праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації частини шостої статті 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22 жовтня 1993 року №3551-ХІІ у редакції Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року №76-VIII (підпункт 1 пункту 9 розділу I), які визнані неконституційними Рішенням Конституційного Суду України від 18 грудня 2018 року №12-р/2018 (справа про соціальний захист ветеранів війни та членів їхніх сімей).

На підставі вказаного рішення видано виконавчий лист від 08.11.2019 № 761/46178/17.

Постановою від 02.12.2019 відкрито виконавче провадження № 60756220 по виконанню виконавчого листа Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.11.2019 № 761/46178/17.

Постановою від 14.01.2020 накладено штраф на Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації у розмірі 5 100 грн за невиконання рішення суду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець, зокрема, зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Приписами ч.ч. 5 та 6 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

За рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження (ч. 1 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження»).

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч. 2 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження»).

Статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Системний аналіз викладених правових норм свідчить про те, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин. Поважними причинами невиконання боржником рішення можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення боржника, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для виконання рішення у встановлений виконавцем строк та повинні бути підтверджені належними доказами.

Як зазначено позивачем у листі від 11.01.2020 № 02/35-345 до відповідача щодо стану виконання рішення ВП № 60756220, Управлінням праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації відновлено ОСОБА_1 встановлену ч.1 ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-ХІІ (зі змінами) пільгу на отримання 50-% знижки плати за користування комунальними послугами з 01.10.2019. Також, позивачу та його дружині нараховані пільги на житлово-комунальні послуги на 2 особи в грошовій готівковій формі за період жовтень-грудень 2019 року. Зазначені пільги розраховані 18.12.2019 позивачем самостійно на підставі п.п. 5, 6 постанови Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 № 373. Суми розрахованих пільг в розмірі 2 982,72 грн перераховані ОСОБА_1 в грошовій готівковій формі на його соціальний рахунок.

При цьому, суд звертає увагу, що резолютивною частиною рішення Окружного адміністративного суду м. Києва у справі № 761/46178/17 зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації відновити ОСОБА_1 , встановлену частиною першою статті 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22 жовтня 1993 року №3551-ХІІ (зі змінами), пільгу на отримання 50-процентної знижки плати за користування комунальними послугами, з 19 березня 2019 року та зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації здійснити перерахунок ОСОБА_1 плати за житлово-комунальні послуги з 01 липня 2015 року по 18 березня 2019 року з урахуванням 50-процентної знижки, що встановлена статтею 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22 жовтня 1993 року №3551-XII (зі змінами) як відшкодування шкоди, завданої ОСОБА_1 застосуванням Управлінням праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації частини шостої статті 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22 жовтня 1993 року №3551-ХІІ у редакції Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року №76-VIII (підпункт 1 пункту 9 розділу I), які визнані неконституційними Рішенням Конституційного Суду України від 18 грудня 2018 року №12-р/2018 (справа про соціальний захист ветеранів війни та членів їхніх сімей).

Натомість, позивачем відновлено пільги ОСОБА_1 з 01.10.2019, а не з 19.03.2019, як то передбачено вказаним рішенням суду, а другий пункт рішення взагалі не виконано.

Позивач в позові вказує на наступне.

Зобов`язання відшкодовувати витрати за надані житлово-комунальні послуги пільговим категоріям громадян носять змішаний характер і підпадають під правове регулювання не лише Бюджетного кодексу України, який визначає безпосередньо процедури сплати грошових коштів, а також регулюються відповідними законами та нормативно-правовими актами України, які визначають правову підставу надавати житлово-комунальні послуги на пільговій умові певним категоріям осіб та порядок використання бюджетних коштів для виплати таких допомог.

На виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 № 389, протягом періоду з 01 липня 2015 року по 01 жовтня 2019 року, організації - надавачами житлово-комунальних послуг: ПАТ «Київенерго» (), ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» (), TOB «Київські енергетичні послуги» (41916045), ДП «КиївГазЕнерджи» (), КП «Київтеплоенерго» (), ПрАТ «АК«Київводоканал» (), КП «Керуюча компанія, з обслуговування житлового фонду Шеченківського району м. Києва» (), КП «Київкомунсервіс» () ( далі - постачальники ЖКП) не надавали ОСОБА_1 (як такому на кого поширюється дія: Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") житлово-комунальні послуги на пільгових умовах, а саме, з урахуванням 50-процентної знижки, що встановлена статтею 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ (зі змінами).

Як наслідок, впродовж періоду з 01 липня 2015 року по 01 жовтня 2019 року постачальниками ЖКП, надавачами житлово-комунальних послуг ОСОБА_1 , який перебуває на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги, не надано Управлінню/позивачу розрахунки фактично наданих житлово-комунальних послуг. Тобто, ОСОБА_1 не був включений постачальниками ЖКП до розрахунків видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг за період з 01 липня 2015 року по 01 жовтня 2019 року.

Також, підприємства та організації, що надають послуги, щомісяця до 25 числа подають уповноваженому органу на паперових та електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці, у свою чергу, уповноважений орган щомісяця звіряє інформацію, що міститься в реєстрі, з інформацією, яка надходить від підприємств та організацій, що надають послуги, і у разі виявлення розбіжностей щодо загальної кількості пільговиків або розміру пільг, що надаються конкретному пільговику, не провадить розрахунків, що стосуються виявлених розбіжностей, до уточнення цієї інформації.

З огляду на те, що за період з 01 липня 2015 року по 01 жовтня 2019 постачальниками ЖКП не надавались ОСОБА_1 житлово-комунальні послуги на пільгових умовах, Управлінням не здійснювалось звіряння розрахунків із постачальниками ЖКП за цей період та як наслідок не проводилось відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг.

Однак, такі посилання на думку суду є неприйнятними, оскільки висловлені позивачем мотиви щодо не здійснення за період з 01.07.2015 по 01.10.2019 ОСОБА_1 з підстав не надання ЖКП житлово-комунальних послуг на пільгових умовах та нездійснення звіряння розрахунків є по суті ухиленням від виконання рішення суду у справі № 761/46178/17.

Крім цього, до матеріалів справи не надано жодних вчинених дій щодо звернень з відповідними клопотаннями та заявами до відповідних органів для встановлення способу та вирішення процедурних питань з метою належного виконання рішення суду.

Також, позивач не позбавлений права звернутись до суду в порядку ст.254 КАС України щодо роз`яснення судового рішення.

Натомість, позивач не вчинивши дій щодо повного виконання рішення суду надав відповідь виконавчому органу, в якій зазначив про повне виконання спірного виконавчого документу в повному обсязі.

До суду жодних вагомих причин невиконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва у справі № 761/46178/17 позивачем не надано, посилання на відсутність умов та неможливості процедурно виконати дане рішення не може бути поважною причиною для звільнення від наслідків застосування штрафних санкцій за неналежне виконання рішення суду.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем правомірно та обґрунтовано застосовано до Управління штрафні санкції шляхом винесення постанови від 14.01.2020 у виконавчому провадженні № 60756220, оскільки позивачем протягом тривалого часу не виконує рішення суду та не вчиняє належних дій щодо встановлення умов та способу для такого виконання.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи вищевикладене, позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 139, 241, 244, 246, 255, 257, 262, 287, 295- 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Позивач: Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації (пр-т Перемоги, 5, м. Київ, 01135, ).

Відповідач: Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) (пров. Музейний, 2-Д, м. Київ 01001, ).

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України та може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 287, 295- 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Н.М. Шевченко