Справа № 295/16944/19
Суддя: Кузнєцов Д. В.
Дата ухвалення: 2020-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2020 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцов Д.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Поліцейського взводу 1 роти Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Сингаївського Євгена В`ячеславовича про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із указаним позовом, в якому просить визнати протиправною і скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 06.11.2019 року серії ДП18 № 528635. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 06.11.2019 року поліцейським взводу 1 роти УПП в Житомирській області ДПП Сингаївським Є.В. було складено постанову, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст. 126 та ч. 2 ст. 36 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Згідно зі змістом постанови, 06.11.2019 року позивач, керуючи транспортним засобом «Opel Vectra», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вул. Параджанова, 49, у м. Житомирі, при цьому державні номерні знаки були закриті сторонніми предметами, що не давало змоги визначити їх символи з 20 метрів, а також не пред`явив посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та страховий поліс. Позивач вказану постанову вважає необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки номерні знаки з відстані 20 метрів добре проглядалися, що було перевірено позивачем на місці зупинки транспортного засобу. ОСОБА_1 вважає, що оскільки підстава його зупинки була незаконна, так як він не порушував ПДР України, а тому й вимога пред`явити посвідчення водія та реєстраційний документ транспортного засобу, також не законна.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 14.11.2019 року у зазначеній справі відкрито провадження та прийнято рішення проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Від поліцейського роти №1 батальйону УПП в Житомирській області ДПП Сингаївського Є.В. надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову за безпідставністю. В обґрунтування вимог відзиву зазначено, що за ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів з номерним знаком, що закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів. Також, ПДР України закріплено обов`язок водія пред`явити на вимогу поліцейського посвідчення водія, реєстраційні документи на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивачем було порушено вимоги вказаних пунктів правил дорожнього ружу, у зв`язку з чим його було притягнуто до адміністративної відповідальності. До відзиву УПП в Житомирській області додано диск із відеозаписом.

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, вивчивши й дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.11.2019 року поліцейським взводу 1 роти УПП в Житомирській області ДПП Сингаївським Є.В. було винесено постанову серії ДП18 №528635 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121, 1 ст. 126, ч. 2 ст. 36 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Як вбачається зі змісту постанови серії ДП18 № 528635, 06.11.2019 року ОСОБА_1 по вул. Параджанова , 49 , у м. Житомирі, керував транспортним засобом «Opel Vectra», державний номерний знак НОМЕР_1 , на якому державні номерні знаки були закриті сторонніми предметами, що не давало змоги визначити їхні символи з 20 метрів, а також не пред`явив посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та страховий поліс, чим порушив п. 2.4 «а» ПДР України.

Не погоджуючись з діями відповідача, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина 6 ст. 121 КУпАП передбачає, що керування водієм транспортним засобом, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 36 КУпАП визначено, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

На позивача накладено адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Пунктом 30.2 ПДР України визначено, що на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка, а в правій верхній частині вітрового скла (на внутрішньому боці) транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю, закріплюється самоклейна мітка радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом (крім причепів і напівпричепів). Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чистими і достатньо освітленими.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Аналіз наведеної норми дає підстав для висновку, що порушення ПДР, за що передбачена відповідальність Кодексом про адміністративні правопорушення України, має підтверджуватися відповідними доказами, невичерпний перелік яких наведений у ст. 251 Кодексу.

З огляду на викладене суд вважає, що відповідачем не надано жодного доказу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, а саме що водій керував транспортним засобом, з номерним знаком, який був закритий іншими предметами, що не давало змоги визначити його символи з відстані 20 метрів. Зокрема, на наданому відповідачем відеозаписі зафіксовано, що державний номерний знак на автомобілі позивача закрито сіткою, однак доказів того, що наявність такої сітки перешкоджало визначенню символів знаку з відстані 20 метрів суду не надано.

Відтак, у даному спорі відповідачем не доведено правомірність та законність прийнятої поліцейським постанови у частині притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Разом з тим, відповідно до п.п. 2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса.

Згідно з п.п. а) п. 2.4 ПДР, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Отже, з наведеного вбачається, що відповідач, як уповноважена особа підрозділу Національної поліції на яку покладено завдання регулювати дорожній рух та здійснювати контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, мав право вимагати у позивача пред`явлення посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та страховий поліс про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

При цьому зі змісту позовної заяви та із відеозапису, доданого відповідачем до відзиву та розміщеного на DVD-диску вбачається, що позивач в порушення вимог ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» та п. 2.4 «а» ПДР не пред`явив на вимогу поліцейського для перевірки документи, зазначені в п. 2.1 ПДР.

У цьому питанні згідно з вимогами ч. 5 ст. 242 КАС України суд враховує також правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 25.09.2019 у справі №127/19283/17, за змістом якої Верховний Суд наголосив, право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та страховий поліс про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи. У тексті даної постанови серед іншого вказано, що на думку скаржника, він мав право не пред`являти вказані документи на вимогу поліцейського для перевірки, доки останній не доведе, що зупинка його транспортного засобу була законною. Такі доводи позивача, на думку Верховного Суду, не ґрунтуються на вимогах законодавчих актів та не мають відношення до обов`язку водія транспортного засобу мати при собі та пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки зазначені вище документи.

З огляду на викладене, суд ставиться критично до посилання позивача на незаконність вимоги поліцейського пред`явити посвідчення водія та реєстраційний документ, так як чинним законодавством України передбачений обов`язок водія пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки зазначені вище документи. Докази протилежного матеріали справи не містять.

Таким чином суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та скасування постанови у частині притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП. В решті позов задоволенню не підлягає у зв`язку з недоведеністю позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 121, 126, 251, 283, 293 КУпАП, ст. ст. 5, 6, 72-77, 242-246, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 06.11.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 528635, винесену поліцейським взводу 1 роти Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Сингаївським Євгеном В`ячеславовичем, у частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, а також закрити провадження по справі в цій частині у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В іншій частині постанову від 06.11.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 528635 - залишити без змін.

В задоволенні решти вимог позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Богунський районний суд міста Житомира до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного рішення суду - 20.03.2020.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Поліцейський взводу 1 роти Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Сингаївський Євген В`ячеславович (адреса: м. Житомир, вул. Покровська, 96).

Суддя