Справа № 540/148/20
Суддя: Морська Г.М.
Дата ухвалення: 2020-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/148/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Морської Г.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Державного кадастрового реєстратора Відділу у Скадовському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області Шличкової Олени Миколаївни, Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач 1), ОСОБА_2 (далі - позивач 2), ОСОБА_3 (далі - позивач 3) звернулися до суду із адміністративним позовом до Державного кадастрового реєстратора Відділу у Скадовському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області Шличкової Олени Миколаївни (далі - відповідач), у якому просять визнати протиправними рішення Державного кадастрового реєстратора Відділу у Скадовському районі Головного управління Держгеокадстру у Херсонській області Шличкової Олени Миколаївни від 25.11.2019 року №РВ-019, №РВ-019, №РВ-019 та від 19.07.2019 року №019 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру та зобов`язати Державного кадастрового реєстратора Відділу у Скадовському районі Головного управління Держгеокадстру у Херсонській області Шличкову Олену Миколаївну внести відомості до Державного земельного кадастру про земельні ділянки Плахотнюк Наталії Юріївни, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі виготовленого і погодженого Проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність у розмірі, що не перевищує розмір земельної частки (паю) громадянам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 для ведення фермерського господарства загальною площею 25,8979 га із земель державної власності сільськогосподарського призначення, що знаходяться у постійному користуванні гр. ОСОБА_2 , згідно державного акту на право постійного користування землею, серії ІV-ХС №010871, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №12, які розташовуються за межами населених пунктів на території Благодатненської сільської ради Скадовського району Херсонської області.

Ухвалою від 24.01.2020р. у справі відкрите провадження у справі, визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справі (у письмовому провадженні).

Ухвалою від 18.02.2020 р. визначено подальший розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та залучено до участі у справі в якості співвідповідача справі Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області (далі - відповідач 2), судове засідання призначене на 11.03.2020р.

Ухвалою від 02.03.2020р. за клопотанням відповідача 1 судове засідання відкладене до 20.03.2020р. та призначене у режимі відеконференції.

У судове засідання 20.03.2020р. сторони не прибули. Відповідач 2 надіслав до суду клопотання про відкладення судового засідання. Ухвалою від 20.03.2020 р. відмовлено Головному управлінню Держгеокадастру у Херсонській області у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи та визначено подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі наданого Головним управлінням Держземагентсва у Херсонській області від 18.11.2014 р. №21-1788/18-14-СГ дозволу членам селянського (фермерського) господарства «Північне» на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок в розмірі, що не перевищує розмір земельної частки (паю) на території Радгоспненської сільської ради Скадовського району Херсонської області для ведення фермерського господарства: Плахотнюк Наталії Юріївні, Плахотнюку Михайлу Михайловичу, Плахотнюку Віталію Михайловичу, командитний товариством «Науково-впроваджувальна фірма «Новітні технології» був виготовлений проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність у розмірі , що не перевищує розмір земельної частки (паю) громадянам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 для ведення фермерського господарства загальною площею 25,8979 га із земель державної власності сільськогосподарського призначення, що знаходиться у постійному користуванні ОСОБА_2 , згідно державного акту на право постійного користування землею IV-ХС №010871. З метою проведення державної реєстрації сформованих земельних діялнок на підставі погодженого у встановленому порядку проекту землеустрою, сертифікований інженер-землепорядник подав через інформаційну систему Держгеокадастру, представлену у формі Інтернет-сторінки відповідні заяви з документами. Однак, 19.07.2019 р. та 25.07.2019 р. державним кадастровим реєстратором відділу у Скадовському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області прийняті рішення про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру. Позивачі вважають зазначені відмови протиправними, оскільки відповідач як посадова особа, в супереч ч.2 ст.19 Конституції України діяв не на підставі та не у межах повноважень, передбачених ЗУ «Про державний земельний кадастр» та Порядком ведення Державного земельного кадастру. Разом з тим, посилаючись на ст.129-1 Конституції України та ст.382 КАС України, з метою забезпечення виконання рішення, у разі задоволення позову, вважають за необхідне зобов`язати відповідача подати, у визначений строк, звіт про виконання судового рішення. У зв`язку із зазначеним, просять позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

17.02.2020 р. відповідач надіслала до суду відзив, із якого слідує, що державний кадастровий реєстратор, після отримання заяви про проведення державної реєстрації земельної ділянки перевіряє відповідність документів вимогам закону та за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації. Вказує, що за результатами розгляду поданих позивачами заяв, було встановлено невідповідність поданих документів вимогам законодавства. Наголошує, що у проекту землеустрою відсутній розрахунок земельної частки (паю) відповідної території, визначеної згідно схеми поділу колишніх колективних сільськогосподарських підприємств «Світанок» та «Скадовськ», що не дає змогу перевірити чи розміри земельних ділянок, які формуються, не перевищують розмір земельної частки (паю) члена колективного сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. Окрім того, зазначає, що передача у власність земельної ділянки (для ведення фермерського господарства) можлива тій самій особі, якій земельна ділянка передана у користування. Тому позивачі не мають не мають права на відведення земельних ділянок для ведення фермерського господарства у розмірі частки (паю) із земель державної власності, раніше переданих у постійне користування ОСОБА_2 .

Також, при виданні наказу про надання дозволу на розробку землевпорядної документації від 18.11.2014 р. №21-1788/14-14-СГ, як акту ундивідуальної дії, Головне управління Держземагентства у Херсонській області встановило строк його чинності (1 рік), зі спливом якого наказ вичерпує свою дію.

Окрім того, відповідач повідомила, що земельна ділянка площею 25,8979, яка перебуває у постійному користуванні ОСОБА_2 відповідно до державного акту від 21.06.2001 р. IV-ХС 010871, внесена до державного земельного кадастру з присвоєним кадастровим номером :06:001:0526 у зв`язку з проведенням інвентаризації сільськогосподарських земель державної власності.

Відповідач вважає прийняті рішення законними та обґрунтованими, а тому не підлягають скасуванню. Разом з тим, оскільки прийняття рішення щодо внесення відповідної інформації до Державного земельного кадастру за своєю природою відносяться до виключної компетенції державного кадастрового реєстратора, вважає неможливим зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

22.02.2020 р. позивачі засобами поштового зв`язку надіслали відповідь на відзив на позовну заяву, у якій зазначають, що відповідач під час прийняття оскаржуваних рішень вийшла за межі своїх повноважень та компетенції, передбачених ЗУ «Про Державний земельний кадастр». Окрім того, питання про перелік документів, які входять до проекту землеустрою врегульовані ЗУ «Про землеустрій», а державні кадастрові реєстратори не є органами, що здійснюють регулювання у сфері землеустрою. Вважають, що переоцінка проекту землеустрою після його експертизи та ставлення під сумнів законність передачі у власність позивачам земельних ділянок, є протиправними діями відповідача, оскільки не входять до переліку його повноважень.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

14.10.2014 р. Плахотнюк Н ОСОБА_4 , Плахотнюк М.М., ОСОБА_3 , звернулися до Головного управління Держземагентства у Херсонській області із заявами про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність, як члену фермерського гоподарства, земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю), що розташована на території Радгоспненської сільської ради Скадовського району для ведення фермерського господарства із земель наданих у постійне користування СФГ «Північне».

Наказом Головного управління Держземагентства у Херсонській області від 18.11.2014 р. №21-1788/18-14-СГ ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок в розмірі, що не перевищує розмір земельної частки (паю), на території Радгоспненської сільської ради Скадовського району Херсонської області із земель державної власності сільськогосподарського призначення, що знаходяться у користуванні гр. ОСОБА_2 згідно державного акту на право постійного користування землею, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №12, за межами населених пунктів на території Радгоспненської сільської ради Скадовського району Херсонської області для ведення фермерського господарства.

26.02.2019 р. ОСОБА_2 , як голова селянського (фермерського) господарства «Північне» звернувся до НВФ «Нові технології» із заявою в якій просив на підставі наказу від 18.11.2014 р. №21-1788/18-14-СГ розробити проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, що не перевищує розмір земельної частки (паю) громадянам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Також, просив площу несільськогосподарських угідь, а саме польових доріг та лісосмуг виключити з загальної площі земельної ділянки та передати у державну власність.

На підставі розробленого проекту землеустрою КТ науково-впроваджувальна фірма «Нові Технології» 15.07.2019 р. звернулася із заявами в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , в яких просила зареєструвати земельні ділянки площею 8,6797 га та 1,2 га які розташовані за адресою Херсонська область АДРЕСА_1 район, на території Благодатенської сільської ради.

Рішенням Державного кадастрового реєстратора від 19.07.2019 р. №РВ-019 було відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру за заявою ОСОБА_2 щодо земельної ділянки 1,2 га, з підстав невідповідності електронного документа установленим вимогам, а саме перетин ділянок з ділянкою :06:001:0492 площа співпадає на 7,7848%.

Рішеннями Державного кадастрового реєстратора від 25.07.2019 р. №РВ-019, №РВ-019, №РВ-019 позивачам було відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру щодо земельних ділянки площею 8,6797 га, з підстав невідповідності поданих документів вимога, установленим ЗУ «Про Державний земельний кадастр» і Порядком ведення Державного земельного кадастру, а саме: проектом землеустрою не передбачено врахування матеріалів (карт агровиробничих груп грунтів, бонітування грунтів, тощо), які стали підставою для встановлення агровиробничих груп грунтів на земельних ділянках, відсутній обгрунтований розрахунок вартості земельних часток паїв згідно фактичного місцерозташування агровиробничих груп грунтів на земельних ділянках з урахуванням балів бонітету грунтів та їх вартості; відповідно до пп.3 п.3 Наказу Головного управління Держземагентства у Херсонській області від 18.11.2014 р. №21-1788/18-14 СГ «Про надання членам СФГ «Північне» дозволу на розробку проекту землеустрою, даний наказ втратив чинність.

Не погодившись із зазначеними рішеннями позивачі звернулися до суду із вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру регулюються Законом україни «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 р. №3613-VI (далі Закон №3613-VI)

Згідно зі статтею 1 Закону № 3613-VI Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Відповідно до ч. 1, 3, 5 статті 5 Закону № 3613-VI ведення Державного земельного кадастру здійснюється шляхом, зокрема, внесення відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру; внесення змін до відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру. Порядок ведення Державного земельного кадастру визначається Кабінетом Міністрів України відповідно до вимог цього Закону. Внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями здійснюється виключно на підставі та відповідно до цього Закону. Забороняється вимагати для внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону № 3613-VI внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Частиною 4 статті 9 Закону № 3613-VI передбачено, що державний кадастровий реєстратор:

- здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей;

- перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства;

- формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг;

- здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні;

- присвоює кадастрові номери земельним ділянкам;

- надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні;

- здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі;

- передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки.

За приписами ч.1,2 ст. 24 Закону № 3613-VI державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно ч.4,5 ст. 24 цього Закону передбачено, що для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки; документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа.

Державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації.

Підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини (ч. 6 ст. 24 Закону № 3613-VI).

Для визначає процедури та вимог щодо ведення Державного земельного кадастру постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 р. №1051 затверджено Порядок ведення Державного земельного кадастру (далі - Порядок №1051).

Пунктом 67 Порядку №1051 визначено, що внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється виключно на підставі та відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр" та цього Порядку. Забороняється вимагати для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених Законом України "Про Державний земельний кадастр".

Згідно п.73 Порядку №1051 державний кадастровий реєстратор у строк, що не перевищує 14 робочих днів з дня прийняття заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру: 1) розглядає її разом з документами, зазначеними у пункті 69 цього Порядку, та перевіряє: відповідність документів вимогам, зазначеним у пункті 67 цього Порядку; електронний документ відповідно до пункту 74 цього Порядку; 2) за результатами перевірки вносить відомості (зміни до них) до Державного земельного кадастру або приймає рішення про відмову у внесенні таких відомостей з підстав, зазначених у пунктах 91-137 цього Порядку, за формою згідно з додатком 14.

Приписами п.74 Порядку №1051 передбачено, що Державний кадастровий реєстратор протягом строку, встановленого пунктом 73 цього Порядку, перевіряє електронний документ на відповідність: 1) даним Державного земельного кадастру (геодезичній та картографічній основам, даним кадастрових карт (планів); 2) вимогам до змісту, структури і технічних характеристик такого документа згідно з додатком 1; 3) даним документації із землеустрою та оцінки земель.

Відповідно до п. 74-1 Порядку №1051, у разі коли підставою для відмови у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру є невідповідність поданих документів вимогам законодавства, Державний кадастровий реєстратор у рішенні про відмову зазначає відомості, що виявлені у поданих документах та свідчать про їх невідповідність вимогам законодавства з посиланням на нормативно-правовий акт та його положення, з якими виявлено невідповідність поданих документів.

У відзиві відповідач зазначає, що в результаті розгляду заяв позивачів, нею було встановлено невідповідність поданих документів вимогам законодавства, а саме: всупереч вимогам ст.32 земельного кодексу України, ст.13 ЗУ «Про землеустрій» позивачами, як членами фермерського господарства площа земельних ділянок яким вираховується з розміру земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, до проекту землеустрою не включено матеріали розрахунку (за потреби - перерахунку) вартості і розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, як це передбачено п. «г» ст.49-1 ЗУ «Про землеустрій».

Суд не погоджується із таким твердженням відповідача, з наступних підстав.

Стаття 49-1 ЗУ «Про землеустрій» передбачає вимоги до проектів землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), згідно якої Проекти землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) включають, серед іншого, матеріали розрахунку (за потреби - перерахунку) вартості і розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно наказу Головного управління Держземагентства від 18.11.2014 р. №21-1788/18-14-СГ , позивачам надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок в розмірі, що не перевищує розмір земельної частки (паю).

Відповідно до ст.50 Земельного кодексу України проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають: завдання на розроблення проекту землеустрою; пояснювальну записку; копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності); рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом); письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду; матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки); відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); копії правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна для об`єктів будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками, які розташовані на земельній ділянці; розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом); розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом); акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки); акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки); перелік обмежень у використанні земельних ділянок; викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); кадастровий план земельної ділянки; матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки); матеріали погодження проекту землеустрою.

З аналізу вищезазначених норм слідує, що нормами Земельного кодексу при розробці проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки не передбачено включення до проекту матеріалів розрахунку (за потреби - перерахунку) вартості і розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах

Окрім того, у рішеннях про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, підставою такої відмови відповідач зазначає втрату чинності наказу Головного управління Держземагентва у Херсонській області від 18.11.2014 р. №21-1788/18-14-СГ, оскільки в п.3 ч.3 наказу Головне управління встановило строк дії акта індивідуальної дії, зазначивши : «…погоджений проект землеустрою, за наявності витягу з Державного земельного кадастру, подати Головному управлінню Держземагентва у Херсонській області на затвердження протягом 1 року з дня видання цього наказу…».

Проте, слід зазначити, що відповідно до ст.22 ЗУ «Про землеустрій» рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування про надання дозволу на розробку документації із землеустрою приймається виключно у строки та лише у випадках, передбачених цим Законом та Земельним кодексом України. Зазначене рішення надається безоплатно та має необмежений строк дії.

З системного аналізу вищезазначених норм земельного законодавства, суд дійшов висновку що державний кадастровий реєстратор, під час розгляду заяв позивачів, діяла поза межами повноважень передбачених ЗУ «Про Державний земельний кадастр» та Порядком ведення Державного земельного кадастру, відтак вбачаються підстави для визнання дій державного кадастрового реєстратора Відділу у Скадовському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області Шличкової Олени Миколаївни протиправними, а рішення підлягають скасуванню.

Також, суд оцінюючи оскаржені рішення на предмет їх правомірності у контексті статті 1 Першого Протоколу до Конвенції, суд виходить з того, що таке втручання не було законним, оскільки як вже було встановлено, не ґрунтувалось на підставах, визначених чинним національним законодавством.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі Рисовський проти України (№ 29979/04) визнав низку порушення пункту 1 статті 6 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції у справі, пов`язаній із земельними правовідносинами; в ній також викладено окремі стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи змісту принципу доброго врядування.

Цей принцип, зокрема, передбачає, що у разі якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (див. рішення у справах Beyeler v. Italy № 33202/96, Oneryildiz v. Turkey № 48939/99, Moskal v. Poland № 10373/05).

Застосовуючи відповідний принцип у даному конкретному випадку, суд зазначає, що позивачі на законних підставах, як члени фермерського господарства, використовують земельну ділянку, цільове призначення якої для ведення селянського (фермерського) господарства, наразі, бажають приватизувати. Зазначена земельна ділянка згідно державного акту на право постійного користуання була надана голові фермерського господарства Плахотнюку М.М. ще у 2001 р. Позивачі, на підставі дозволу органу виконавчої влади розробили проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства, якому була надана експерта оцінка. Тому неврахування зазначеного факту проведеної державної експертизи відповідності проекту землеустрою вимогам чинного законодавства України є порушенням принципу доброго врядування, зокрема в частині послідовного та належного способу дій державного органу.

Згідно приписів ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього кодексу, проте згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч. 1 ст. 90 КАС України).

На виконання вимог статті 77 КАС України відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх доказів, які б спростовували твердження позивачів, а відтак, не довів правомірності своїх дій у повному обсязі.

З огляду на зазначені обставини, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість прийнятих рішень з урахуванням вимог, встановлених ч.2 ст.19 Конституції України та ч.2 ст.2 КАС України, а тому рішення Державного кадастрового реєстратора Відділу у Скадовському районі Головного управління Держгеокадстру у Херсонській області Шличкової Олени Миколаївни від 25.11.2019 року №РВ-019, №РВ-019, №РВ-019 та від 19.07.2019 року №019 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру є протиправними та підлягають скасуванню.

З приводу твердження відповідача про неможливість судового втручання у його дискреційні повноваження суд зазначає наступне.

Поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова може.

Натомість, у цій справі, відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд, зокрема, внести відомості до Державного земельного кадастру або ні. Безперечно, правомірним у даному випадку є лише один варіант поведінки, залежно від фактичних обставин.

Отже, повноваження відповідача у спірних правовідносинах не є дискреційними.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду Касаційного адміністративного суду від 28 лютого 2018 року в справі №816/591/15-а.

У разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження.

Повноваження суду при вирішенні адміністративної справи визначені статтею 245 КАС України, відповідно до пункту 4 частини 2 якої у разі задоволення адміністративного позову суд може визнання бездіяльність суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

З огляду на те, що відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення не врахував висновку державної експертизи проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, суд вважає, що належним способом захисту порушених прав позивачів є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяви позивачів про державну реєстрацію земельної ділянки та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду.

Що стосується посилання позивачів на необхідність встановлення судового контролю, шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1ст.382 КАС Українисуд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З приписів даної норми слідує, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення є правом, а не обов`язком суду, що може використовуватись залежно від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

В той же час позивачами не надано жодного доказу того, що відповідач буде ухилятися від виконання судового рішення, а судом таких обставин не встановлено. Тому, суд не вбачає підстав для задоволення даного клопотання позивача.

Приписами ч.1 ст.139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного кадастрового реєстратора Відділу у Скадовському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області Шличкової Олени Миколаївни від 19.07.2019 р. №РВ-019 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного кадастрового реєстратора Відділу у Скадовському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області Шличкової Олени Миколаївни від 25.07.2019 р. №РВ-019 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного кадастрового реєстратора Відділу у Скадовському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області Шличкової Олени Миколаївни від 25.07.2019 р. №РВ-019 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного кадастрового реєстратора Відділу у Скадовському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області Шличкової Олени Миколаївни від 25.07.2019 р. №РВ-019 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

Зобов`язати державного кадастрового реєстратора Відділу у Скадовському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області Шличкової Олени Миколаївни повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) від 15.07.2019 року про державну реєстрацію земельної ділянки, з урахуванням висновків суду.

Зобов`язати державного кадастрового реєстратора Відділу у Скадовському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області Шличкової Олени Миколаївни повторно розглянути заяву ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) від 15.07.2019 року про державну реєстрацію земельної ділянки, з урахуванням висновків суду.

Зобов`язати державного кадастрового реєстратора Відділу у Скадовському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області Шличкової Олени Миколаївни повторно розглянути заяву ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ) від 15.07.2019 року про державну реєстрацію земельної ділянки, з урахуванням висновків суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру в Херсонській області (73036, м.Херсон, вул.Університетська,136-а, ) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру в Херсонській області (73036, м.Херсон, вул.Університетська,136-а, ) на користь ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру в Херсонській області (73036, м.Херсон, вул.Університетська,136-а, ) на користь ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Г.М. Морська

кат. 109020100