Справа № 336/7063/19
Суддя: Щаслива О. В.
Дата ухвалення: 2020-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

19.03.20Справа № 336/7063/19
Пр. № 2-а/336/19/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2020 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Щасливої О.В.,

розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського капрала поліції Управління патрульної поліції в Запорізькій області Іщенка Романа Олександровича, третя особа - Управління патрульної поліції в Запорізькій області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, яку винесено 29 жовтня 2019 року поліцейським капралом поліції Управління патрульної поліції в Запорізькій області Іщенком Р.О. за ознаками правопорушення, що передбачене ст. 121 ч. 6 КупАП.

В обґрунтування вимог в заяві зазначив, що оскаржувана постанова містить висновки про рух транспортного засобу під його керуванням о 15 годині 20 хвилини 29 жовтня 2019 біля будинку АДРЕСА_1 року з порушенням п. п. 30.1. Правил дорожнього руху України, що виразилось у встановленні в автомобілі газобалонного обладнання, яке не зареєстроване у десятиденний строк. Вважає, що висновок інспектора не ґрунтується на фактичному вчиненні ним правопорушення, оскільки він здійснював рух з дотриманням правил безпеки дорожнього руху, не лише не порушуючи встановлений законом строк реєстрації обладнання автомобіля газовим балоном, а взагалі у відсутність таких переобладнань, використовуючи як пальне бензин марки А-92. Означеним доводам автор постанови не протиставив жодних фактичних даних.

Окрім того, що в постанові наявний необґрунтований висновок щодо складу правопорушення в його діях, цей документ винесений з порушеннями законодавства про адміністративні правопорушення. До таких порушень відноситься, зокрема, та обставина, що всупереч вимог ст. 279 КУпАП позивачеві під час роз`яснення його прав йому не роз`яснили належним чином його право на захист, що позбавило можливості отримання ефективної правничої допомоги з самого початку провадження і є грубим порушенням змісту ст. 6 Конвенції про захист прав громадянина та основоположних свобод. Автором протоколу не були опитані свідки, що, на думку позивача, також є порушенням законодавства про адміністративні правопорушення. Умовивід автора протоколу про наявність в діях особи означених порушень правил безпеки руху, не доведений жодними доказами, є посяганням на таку засаду правової держави, як презумпція невинуватості. Відповідач не склав навіть акту перевірки технічного стану автомобіля, який міг би бути безсумнівним доказом правомірності висновків поліцейського. Не дивлячись на те, що притягнутий до адміністративної відповідальності послідовно заперечував сам факт вчинення інкримінованого йому правопорушення, поліцейським не був складений протокол про адміністративне правопорушення, а постанову було винесено на місці зупинки транспортного засобу без надання позивачу жодної можливості підготуватися до захисту свого порушеного права.

Вказані порушення, вважає позивач, свідчать про незаконність притягнення до адміністративної відповідальності, наслідком чого має стати скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

У зв`язку з викладеним просить про скасування постанови через відсутність в його діях ознак складу правопорушення.

Позивач до суду не з`явився, надавши суду письмове звернення, яке містить прохання про вирішення справи у його відсутність, а також прохання про задоволення позову, що у відповідності до ч. 3 ст. 194 КАС України не є перешкодою для вирішення справи без участі позивача.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце вирішення справи, до суду не з`явився; відзиву на позов, заяви про проведення судового засідання у його відсутність не надав.

Вказані обставини згідно із п. 2 ч. 3 ст. 205 КАС є підставою для проведення судового розгляду без участі відповідача.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних міркувань.

Судом встановлено, що 29 жовтня 2019 року поліцейським капралом поліції Управління патрульної поліції в Запорізькій області Іщенком Р.О. відносно позивача винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 121 ч. 6 КупАП за ознаками керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим в Україні в установленому порядку (а. с. 4).

Фактичні обставини вчинення правопорушення, як випливає із змісту постанови, зводяться до того, що позивач о 15 годині 20 хвилини 29 жовтня 2019 року керував транспортним засобом біля будинку № 140 по вул. Космічній в м. Запоріжжі року з порушенням п. 30.1. Правил дорожнього руху України, що виразилось у встановленні в автомобілі газобалонного обладнання, яке не зареєстроване у десятиденний строк.

Відповідно до ст. 9 КупАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною шостою статті 121 КУпАП, за ознаками якої складений протокол, передбачений, зокрема, такий склад адміністративного правопорушення, як керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку.

Надаючи правову оцінку діям позивача, автор постанови кваліфікував їх саме як керування транспортним засобом, не зареєстрованим в установленому порядку.

Процедура державної реєстрації (перереєстрації), яка є єдиною на території України, зняття з обліку

автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих

на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей,

причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них

транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби),

оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків внормована «Порядком

державної реєстрації (перерєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них траснпортних засобів та мопедів».

За змістом означеного «Порядку…» державна реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку

транспортних засобів проводиться з метою державного обліку зареєстрованих транспортних засобів які вносяться до Єдиного державного реєстру

транспортних засобів, держателем якого є МВС.

Аналізуючи зміст висновків автора оскаржуваної постанови, суд не може погодитися з умовиводами про наявність в діях позивача ознак керування транспортним засобом, не зареєстрованим в установленому порядку, оскільки викладені поліцейським фактичні обставини правопорушення не відповідають вказаним діям, що передбачені частиною статті обвинувачення, так як державна реєстрація транспортного засобу та реєстрація переобладнань транспортного засобу не є тотожними поняттями.

За умови доведеності встановлення газобалонного обладнання, яке позивач, як і автор протоколу, іменує ГБО, його дії належало б кваліфікувати за частиною першою статті 121 КУпАП як керування водієм транспортним засобом, що переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Проте позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, яке він не скоював, і самі по собі ці обставини свідчать про незаконність притягнення особи до відповідальності.

У зв`язку з неналежною кваліфікацією дій особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, суд не вбачає підстав для з`ясування питання, чи наявні ознаки та докази правопорушення, яке мав на увазі автор постанови.

Дійшовши висновку про незаконність притягнення позивача до адміністративної відповідальності саме за частиною 6 ст. 121 КУпАП, суд не погоджується з доводами позову про порушення поліцейським процедури притягнення до адміністративної відповідальності, виходячи з такого.

В силу ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а за змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясовувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність і т. і.

Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення внормований статтею 279 КУпАП, яка передбачає роз`яснення посадовою особою (органом), уповноваженим на розгляд справи про адміністративне правопорушення, особі, що притягується до відповідальності, її прав та обов`язків.

Зазначаючи, що поліцейським було роз`яснено його права, позивач зауважує на тому, що право на захист йому було роз`яснено неналежним чином.

Хоча в силу ст. 77 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень тягар доведення правомірності рішень, дій чи бездіяльності покладений на відповідача, проте однією з засад адміністративного судочинства є змагальність сторін, що означає обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких гуртуються її вимоги та заперечення, а той факт, що процесуальним опонентом є суб`єкт владних повноважень не звільняє сторону від доказування в розумінні ст. 78 КАС України.

Який зміст вкладає позивач в словосполучення «неналежним чином», він не пояснює, разом з тим, не заперечуючи про роз`яснення його прав; як і не зазначає, чому саме право на захист серед інших прав було роз`яснено неналежно.

Метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, що означає наявність такої передумови для захисту права, як його порушення суб`єктом владних повноважень.

Суд не вбачає ознак порушення права в доводах позивача про недотримання відповідачем процедури притягнення до відповідальності, а самі доводи знаходить такими, що наповнені лише формальним змістом, що не дає підстав для їхнього використання при ухваленні рішення на користь вимог позову.

Не вбачає суд ознак неправомірності і в нескладанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки випадки, коли такий протокол не складається, чітко внормовані статтею 258 КУпАП (протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу(частина 3 ст. 258).

Хоча статтею 258 КУпАП і передбачений обов`язок уповноваженої посадової особа скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, проте винятком з цього правила є притягнення до відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

І так як поліцейський виніс оскаржувану постанову за ознаками правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, його дії щодо відмови у складанні протоколу є такими, що ґрунтуються на законі.

Як випливає із змісту ч. 2 ст. 9 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У зв`язку з наведеним суд вважає за необхідне захистити право позивача, хоча й не з тих підстав, про які не просить особа, що піддана адміністративній відповідальності, оскільки таке вирішення спору відповідатиме меті адміністративного судочинства про ефективний захист учасника публічно-правових відносин.

Відповідно до ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (п. 2 ч. 1 ст. 245 КАС України).

З огляду на викладене суд вбачає всі підстави для захисту права позивача шляхом визнання оскаржуваної постанови протиправною і скасування оскаржуваної постанови.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 194, 242-246, 293, 295 КАС України, ст. ст. 1, 7, 9, 251, 280, 121 ч. 6, 22, 258, 288 КУпАП, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського капрала поліції Управління патрульної поліції в Запорізькій області Іщенка Романа Олександровича задовольнити.

Визнати протиправною і скасувати постанову від 29.10.2019 року про накладення адміністративного стягнення за ознаками ч. 6 ст. 121 КупАП на ОСОБА_1 , винесену поліцейським капралом поліції Управління патрульної поліції в Запорізькій області Іщенком Романом Олександровичем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.В. Щаслива