Справа № 380/405/20
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2020-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/405/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Гулкевич І.З. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом комунального підприємства «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради Львівської області (вул.Федьковича,11, м. Дрогобич, 82100) до Державної податкової служби України (пл. Львівська,8, м. Київ, 04053) про визнання протиправною та скасування податкової консультації,-

встановив:

комунальне підприємство «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради Львівської області звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить: визнати протиправною та скасувати податкову консультацію Державної податкової служби України від 25.11.2019 р № 1524/6/99-00-04-04-03-15/ІПК.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що визначення відповідачем коефіцієнту рентабельності на рівні трикратної облікової ставки НБУ, у відповідності до пункту 252.16 статті 252 Податкового кодексу України (далі - ПК України), як зазначено у оскаржуваній податковій консультації, є неправомірним, а тому висновки, викладені в спірній податковій консультації є необґрунтованими та підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 20.01.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Відзив обґрунтований тим, що відповідно до вимог статей 52-53 Податкового кодексу України, надана податкова консультація від 25.11.2019 № 1524/6/99-00-04-04-03-15/ІПК є такою, що не суперечить нормам законодавства, не порушує змісту норм, відповідає змісту відповідного податку чи збору.

Представником позивача подано відповідь на відзив, в якій зазначив, що відповідачем процитовано у відзиві на позовну заяву зміст оскаржуваної податкової консультації та деяких інших положень нормативно-правових актів. Однак, жодним чином не доказано правомірність оскаржуваної консультації, на противагу положенням ч.2 ст. 77 кодексу адміністративного судочинства України. Просить позовні вимоги задовольнити повністю.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що комунальне підприємство «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради Львівської області звернулося до Державної податкової служби України 08.11.2019 з проханням надати індивідуальну податкову консультацію чи вправі комунальне підприємство «Дрогобичводоканал», під час визначення розрахункової вартості одиниці товарної продукції гірничого підприємства видобутої корисної копалини використовувати тимчасові коефіцієнти для інших гірничодобувних підприємств.

25.11.2019 Державна податкова служба України надано платнику податкову консультацію №1524/6/99-00-04-04-03-15. Відповідно до висновків даної консультації, позивачу необхідно обчислювати податкові зобов`язання з рентної плати із застосуванням Коефіцієнта, що дорівнює трикратному розміру облікової ставки Національного банку України.

Вважаючи надану Державною податковою службою України індивідуальну податкову консультацію протиправною, позивач звернувся до суду із даним позовом про її скасування.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Підпунктом 14.1.172 п.14.1. ст.14 Податкового кодексу України, визначено, що податкова консультація це індивідуальна податкова консультація та узагальнююча податкова консультація, що надаються в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до пп.14.172-1 цього пункту індивідуальна податкова консультація це роз`яснення контролюючого органу, надане платнику податків щодо практичного використання окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, та зареєстроване в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій.

Порядок звернення платників податків за податковими консультаціями, а також розгляду таких звернень контролюючими органами та надання відповідей на них врегульовано ст.ст.52 і 53 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.52.1 ст.52 Податкового кодексу України, за зверненням платників податків контролюючі органи надають їм безоплатно індивідуальні податкові консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 25 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.

Пунктом 53.2 ст.52 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків може оскаржити до суду наказ про затвердження узагальнюючої податкової консультації або надану йому індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії, викладені в письмовій формі, які, на думку такого платника податків, суперечать нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Скасування судом наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.

Відповідно до висновків Державної податкової служби України у спірній індивідуальній податковій консультації, комунальному підприємству «Дрогобичводоканал» необхідно визначати податкові зобов`язання з рентної плати за користування надрами із застосуванням коефіцієнта рентабельності, що дорівнює трикратному розміру облікової ставки Національного банку України.

Проте, із таким висновком контролюючого органу неможливо погодитись, з огляду на наступне.

Статтею 252 ПК України порядок сплати, об`єкт та суб`єкти сплати рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин (далі - платники рентної плати).

У відповідності до положень пунктів 252.2. та 252.3. статті 252 ПК України платники рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин здійснюють для цілей оподаткування окремий (від інших видів операційної діяльності) бухгалтерський та податковий облік витрат і доходів за кожним видом мінеральної сировини за кожним об`єктом надр, на який надано спеціальний дозвіл.

Об`єктом оподаткування рентною платою за користування надрами для видобування корисних копалин по кожній наданій у користування ділянці надр, що визначена у відповідному спеціальному дозволі, є обсяг товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини), що є результатом господарської діяльності з видобування корисних копалин у податковому (звітному) періоді, приведеної у відповідність із стандартом, встановленим галузевим законодавством, до якої належать:

обсяг товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини), що є результатом господарської діяльності з видобування корисних копалин з надр на території України, її континентального шельфу і виключної (морської) економічної зони, у тому числі обсяг мінеральної сировини, що утворюється в результаті виконання первинної переробки, що провадиться іншими, ніж платник рентної плати, суб`єктами господарювання на умовах господарських договорів про послуги з давальницькою сировиною;

обсяг товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини), що є результатом господарської діяльності з видобування корисних копалин з відходів (втрат, хвостів тощо) гірничого виробництва, у тому числі обсяг мінеральної сировини, що утворюється в результаті виконання первинної переробки, що провадиться іншими, ніж платник рентної плати, суб`єктами господарювання на умовах господарських договорів про послуги з давальницькою сировиною, якщо для її видобутку відповідно до законодавства необхідно отримати спеціальний дозвіл;

обсяг товарної продукції - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини), що є результатом господарської діяльності з видобування корисних копалин з надр на території України, її континентального шельфу і виключної (морської) економічної зони, у тому числі обсяг мінеральної сировини, що утворюється під час виконання робіт, для проведення яких необхідно отримання погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, у тому числі під час виконання робіт в акваторіях водних об`єктів.

У відповідності до пункту 252.16. статі 252 ПК України 252.16. Розрахункова вартість одиниці відповідного виду товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) (Цр) обчислюється за такою формулою:

Цр = Вмп + (Вмп х Крмпе)/ Vмп,

де Вмп - витрати, обчислені згідно з пунктами 252.11 - 252.15 цієї статті (у гривнях);

Крмпе - коефіцієнт рентабельності гірничого підприємства, обчислений у матеріалах геолого-економічної оцінки запасів корисних копалин ділянки надр, затверджених центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр (десятковий дріб). Гірничі підприємства, що порушили строк регулярної повторної геолого-економічної оцінки запасів корисних копалин ділянки надр, обчислюють податкові зобов`язання із застосуванням коефіцієнта рентабельності, що дорівнює трикратному розміру облікової ставки Національного банку України;

Vмп - обсяг (кількість) товарної продукції гірничого підприємства - видобутих корисних копалин (мінеральної сировини), що видобута за податковий (звітний) період.

Системний аналіз вказаних приписів ПК України дає підстави для висновку, що Гірничі підприємства мають обчислювати податкові зобов`язання, виходячи із структури показника Крмпе - коефіцієнта рентабельності, визначеному із трикратного розміру облікової ставки Національного банку України лише з підстави порушення такими підприємствами строку регулярної повторної геолого-економічної оцінки запасів корисних копалин ділянки надр.

Як вбачається з матеріалів справи та, що не заперечується самим відповідачем, комунальне підприємство «Дрогобичводоканал» не допустило порушення вказаного строку регулярної повторної геолого-економічної оцінки запасів корисних копалин ділянки надр, так як по факту відповідна експертиза не проводилась взагалі. Тому у позивача не виникає правих підстав для застосування показника Крмпе, виходячи із трикратного розміру облікової ставки Національного банку України з метою обчислення податкових зобов`язань.

Пунктом 6 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.1994 №865 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 04.10.2000 N 1512), державній експертизі та оцінці підлягають запаси корисних копалин усіх розвіданих родовищ, у тому числі техногенних, а також запаси корисних копалин, що додатково розвідані в процесі розроблення родовищ, та запаси, що залишаються в надрах у разі ліквідації гірничодобувного підприємства.

За змістом пункту 26 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.1994 № 865 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 04.10.2000 №1512), ДКЗ систематично проводить аналіз державного балансу запасів корисних копалин і дає рекомендації для користувачів надр щодо подання на повторну або первинну державну експертизу матеріалів геолого-економічної оцінки відповідних родовищ корисних копалин.

Отже, вирішення питання щодо проведення первинної державної експертизи матеріалів геолого-економічної оцінки відповідних родовищ корисних копалин покладено на Державну комісію України по запасах корисних копалин.

Відповідно до пункту 2 Класифікації запасів і ресурсів корисних копалин державного фонду надр, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 05.05.1997 № 432, коефіцієнт рентабельності продукції гірничодобувного підприємства (промислу) - величина, що є співвідношенням фінансового результату операційної діяльності до виробничої собівартості продукції з урахуванням адміністративних витрат і витрат на збут.

За змістом пункту 27 Класифікації запасів і ресурсів корисних копалин державного фонду надр, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 05.05.1997 № 432, за результатами проведених робіт з дорозвідки і експлуатаційної розвідки родовищ (ділянок) корисних копалин, які розробляються, здійснюється переведення попередньо розвіданих запасів у розвідані, підрахунок і облік додатково виявлених запасів. Умовно балансові та позабалансові запаси, що залучаються до розробки, переводяться до балансових. Розкриті, підготовлені і готові до видобутку, а також наявні в охоронних ціликах гірничо-капітальних і гірничо-підготовчих виробок запаси корисних копалин підраховуються і обліковуються окремо згідно з їх промисловим значенням, ступенем геологічного та техніко-економічного вивчення.

У листі від 02.02.2015 № 46/07 Державна комісія України по запасах корисних копалин роз`яснила, що запаси корисних копалин, що рентабельно розробляються на ділянках надр, де геолого-економічна оцінка ще не виконана, належить розглядати як балансові видобувні запаси. Ознакою балансових видобувних запасів корисних копалин, визначеною абзацом 6-м пункту 3-го цієї Класифікації, є рентабельність виробничої діяльності гірничодобувного підприємства з їхньої розробки, яка перевищує ставку рефінансування НБУ.

Листом ДФС України від 12.04.2019 №12293/7/99-99-12-03-04-17доведено лист Державної комісії України по запасах корисних копалин при Державній службі геології та надр України від 28.03.2019 №402/02 до відома. Державна комісія України по запасах корисних копалин здійснила оцінку усередненої величини коефіцієнта рентабельності гірничодобувних підприємств, таким чином, усереднені коефіцієнти рентабельності гірничодобувних підприємств для всіх гірничодобувних підприємств, за виключенням нафтогазових становить 0,185, а для нафтогазових підприємств 1,461. Наведені величини тимчасових коефіцієнтів рентабельності гірничодобувного підприємства, рекомендуються ДКЗ для застосування платниками при обчисленні податкових зобов`язань у 2019 році на ділянках надр, де провадиться господарська діяльність з видобування корисних копалин, але геолого-економічна оцінка запасів корисних копалин та належне визначення Крмпе ще не виконані.

З огляду на встановлені обставини, суд вважає помилковим висновок контролюючого органу про те, що комунальному підприємству «Дрогобичводоканал» необхідно визначати податкові зобов`язання з рентної плати за користування надрами із застосуванням коефіцієнта рентабельності, що дорівнює трикратному розміру облікової ставки Національного банку України.

Враховуючи те, що геолого-економічна оцінка запасів корисних копалин та належне визначення Крмпе ще не виконані, суд вважає, що комунальне підприємство «Дрогобичводоканал» при визначенні податкового зобов`язання з рентної плати за користування надрами має право використовувати усереднені тимчасові коефіцієнти встановлені ДЗК.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 цієї статті).

Відповідно до частини 2 статті 2 названого Кодексу у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Судові витрати відповідно до ст. 139 КАС України підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з Державної податкової служби України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 73, 74, 139, 241-246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Скасувати індивідуальну податкову консультацію Державної податкової служби України від 25.11.2019 №1524/6/99-00-04-04-03-15/ІПК.

Стягнути з Державної податкової служби України (місцезнаходження: 04053, м. Київ, пл. Львівська,8, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь комунального підприємства «Дрогобичводоканал» (місцезнаходження: 82100, Львівська область, м. Дрогобич, вул. Федьковича,11, ) судовий збір в сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення.

Суддя Гулкевич І.З.