Справа № 160/3286/20
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2020-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

49089 м. Дніпро, вул. Академіка Янгеля, 4, (веб адреса сторінки на офіційному веб порталі судової влади України в мережі Інтернет - http://adm.dp.court.gov.ua)

25 березня 2020 року Справа 160/3286/20

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Жукова Є.О., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення за період з 21.07.2016 р. по 01.03.2018 р. протиправною; зобов`язання нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 21.07.2016 р. по 01.03.2018 р., -

ВСТАНОВИВ:

24.03.2020 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення за період з 21.07.2016 р. по 01.03.2018 р. протиправною; зобов`язання нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 21.07.2016 р. по 01.03.2018 р.

Згідно зі ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи є передбачені нормами Кодексу адміністративного судочинства України підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі.

Вивчивши подані позовні матеріали, суд приходить до висновку про те, що адміністративний позов подано з порушенням вимог, встановлених статтею 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом; спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності; спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб; спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за винятком спорів, пов`язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю; спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень".

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд встановив наступне.

Вивчивши подані позовні матеріали, суд приходить до висновку про те, що адміністративний позов подано з порушенням вимог, встановлених статтею 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст.118 КАС України, процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ст.245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю;

7) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об`єднання громадян;

8) примусовий розпуск (ліквідацію) об`єднання громадян;

9) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України;

10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів;

11) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України або про продовження строку такого затримання;

12) затримання іноземця або особи без громадянства до вирішення питання про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні;

13) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

14) звільнення іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

15) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

У разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Якщо судом визнано нормативно-правовий акт протиправним і нечинним повністю або в окремій частині і при цьому виявлено недостатню правову врегульованість відповідних публічно-правових відносин, яка може потягнути за собою порушення прав, свобод та інтересів невизначеного кола осіб, суд має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти новий нормативно-правовий акт на заміну нормативно-правового акта, визнаного незаконним повністю або у відповідній частині.

У випадках, визначених у частинах третій - п`ятій цієї статті, суд може визначити відповідачу - суб`єкту владних повноважень розумний строк виконання рішення суду.

На підставі викладеного вище, суд зазначає, що позивачу необхідно надати до суду письмові пояснення щодо причин пропуску строків звернення до адміністративного суду, у відповідності до ст. ст. 72 79 КАС України, з позовними вимогами щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення за період з 21.07.2016 р. по 01.03.2018 р.; зобов`язання нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 21.07.2016 р. по 01.03.2018 р., враховуючи перебіг процесуального строку, у відповідності до ст. ст. 118, 122 КАС України, оскільки з даної позовної заяви від 24.03.2020 р. вх.№20116/20, позивачем не було зазначено чіткого обґрунтування коли саме останній дізнався про порушення його прав щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення за період з 21.07.2016 р. по 01.03.2018 р., та з яким саме підстав змушена була звернутись до суду саме 24.03.2020 р., та письмові пояснення щодо відповідності заявлених позовних вимог, відповідно до змісту ст.245 КАС України.

При цьому, суд зазначає, що згідно частини 1 статті 4 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік з 1 січня 2020 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2 102,00 гривень.

За подання до адміністративного суду позовної заяви фізичною особою немайнового характеру встановлюється ставка судового збору 0, 4 розміру прожиткового мінімуму.

Зі змісту позовної заяви, предметом зазначеного позову є визнання бездіяльності щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення за період з 21.07.2016 р. по 01.03.2018 р. протиправної; зобов`язання нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 21.07.2016 р. по 01.03.2018 р.,

Відтак, позовні вимоги є вимогами немайнового характеру, а отже судовий збір сплачується за ставкою 0, 4 розміру прожиткового мінімуму, тобто 840,80 грн.

З урахуванням зазначеного вище суд зазначає, що позивачу необхідно сплатити судовий збір за подання даної позовної заяви у розмірі 840,80 грн., або докази, які підтверджують право позивача на звільнення останнього, при поданої позовної заяви до суду, від сплати судового збору, у відповідності до ст.5 ЗУ «Про судовий збір».

З урахуванням зазначеного вище суд зазначає, що позивачу ОСОБА_1 необхідно надати до суду: докази поважності пропуску строку звернення до суду, у відповідності до ст. ст. 118, 122 КАС України, пояснення щодо відповідності заявлених позовних вимог, відповідно до змісту ст.245 КАС України, документ про сплату судового збору у розмірі 840,80 грн., або докази, які підтверджують право позивача на звільнення останнього, при поданої позовної заяви до суду, від сплати судового збору, у відповідності до ст.5 ЗУ «Про судовий збір».

За таких обставин, суд вважає за необхідне позовну заяву залишити без руху із наданням строку для усунення зазначених вище недоліків.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 171, 173 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення за період з 21.07.2016 р. по 01.03.2018 р. протиправної; зобов`язання нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 21.07.2016 р. по 01.03.2018 р., - залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків позовної заяви до 10 квітня 2020 року.

Роз`яснити позивачу, що недоліки позовної заяви можуть бути усунені шляхом надання до суду: доказів поважності пропуску строку звернення до суду, у відповідності до ст. ст. 118, 122 КАС України, письмових пояснень щодо відповідності заявлених позовних вимог, відповідно до змісту ст.245 КАС України, доказів, які підтверджують право позивача на звільнення останнього, при поданої позовної заяви до суду від сплати судового збору, у відповідності до ст.5 ЗУ «Про судовий збір», або документа про сплату судового збору у розмірі 840,80 грн., за позовні вимоги немайнового характеру сплаченого за наступними реквізитами:

Отримувач коштів: УК у Чечел.р.м.Дніпра/Чечел.р/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37989253

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA4004008

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Суд роз`яснює позивачу, що у випадку, якщо недоліки позовної заяви не будуть усунені у зазначений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута. Залишення позовної заяви без руху не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали направити особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є.О. Жукова