Справа № 200/1668/20-а
Суддя: Хохленков О.В.
Дата ухвалення: 2020-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2020 р. Справа№200/1668/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Хохленкова О.В. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає наступне. 03.07.2019 року вона звернулася до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії за віком, до якої було додано усі необхідні документи.

За результатами розгляду заяви № 3026 про призначення пенсії, ОСОБА_1 отримала рішення Покровського об`єднаного УПФУ Донецької області про відмову в призначенні пенсії від 01.08.2019 року посилаючись на те, що період роботи з 26,09.1977 року по 10.08.1981 року не можливо зарахувати до страхового стажу, у зв`язку з тим, що в даті прийому на роботі має місце виправлення, відтиск штампу назви підприємства при прийомі на роботу не чіткий.

Крім того, період роботи з 16.02.1983 року по 13.10.1989 року на Шахті «Мушкетовська» - запис завірено нечітким відтиском печатки.

А також, період роботи з 13.12.1993 року по 01.11.1996 року - на Автотранспортному підприємстві № 0551 - запис при звільненні не завірено печаткою.

З рішенням Покровського об`єднаного УПФУ Донецької області про відмову в призначенні пенсії від 01.08.2019 року позивачка не погодилася. Нею була направлена скарга до Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Покровського об`єднаного УПФУ Донецької області про відмову у призначенні пенсії та зобов`язати повторно розглянути документи. На скаргу, отримала рішення про розгляд скарги від 17.10.2019 року № 4920-Ж-01. За результатом розгляду скарги ОСОБА_1 її задоволено частково. Встановлено, що трудова книжка містить всі необхідні записи (дата та номер наказу) про прийняття на роботу 26.09.1977 року. Запис про звільнення з 01.11.1996 відсутній оскільки заявниця продовжувала працювати до 01.08.2000 року, про що міститься відповідний запис (дата та номер наказу). При зверненні за призначенням пенсії були надані всі необхідні документи про підтвердження періодів роботи з 26.09.1977 року по 10.08.1981 року та з 13.12.1993 року по 01.11.1996 року, зазначені періоди можливо зарахувати до стажу. Але, період роботи з 16.02.1983 року по 13.10.1989 року не має можливості зарахувати до трудового стажу оскільки запис про звільнення завірено нечітким відтиском печатки.

Отримав повідомлення від Покровського об`єднаного УПФУ Донецької області, позивачка дізналася про призначення пенсії з 03.07.2019 року, з врахуванням трудового стажу 30 років 01місяців 26 днів, розмір її пенсії становить 3925,27 гривень.

На даний час пенсія виплачується з 12 січня 2020 року, але позивачка вважає що через неврахування до трудового стажу періоду роботи з 16.02.1983 року по 13.10.1989 року їй було призначено пенсію, яка за розміром не відповідає її страховому стажу. До того ж у «спірний» період з 16.02.1983 року по 13.10.1989 року вона була у відпустці по вагітності і пологам, а також по догляду за дитиною. Проте це не зараховано до страхового стажу. Вважає рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про не зарахування до трудового стажу період роботи з 16.02.1983 року по 13.10.1989 року незаконним та необґрунтованим, таким, що порушує гарантоване Конституцією України право на соціальний захист з наступних підстав та просить суд:

1. Визнати протиправним дії Покровського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , період роботи з 16.02.1983 року по 13.10.1989 року на шахті «Мушкетовська»,

2. Визнати протиправним дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП; НОМЕР_1 , період роботи з 16.02.1983 року по 13.10.1989 року на шахті «Мушкетовська»,

3. Зобов`язати Покровське об`єднане Управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно переглянути заяву № 3026 від 03.07.2019 року про призначення пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , врахувавши до страхового стажу: період роботи на посаді бухгалтера розрахункового відділу з 16.02.1983 року по 13.10.1989 року на шахті «Мушкетовська»,

4. Зобов`язати Покровське об`єднане Управління Пенсійного фонду України Донецької області провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП; НОМЕР_1 пенсію за віком, зарахувавши стаж роботи, записаний в трудовій книжці, на посаді бухгалтера розрахункового відділу з 16.02.1983 року по 13.10.1989 року на шахті «Мушкетовська», з дати подачі заяви про призначення пенсії а саме з 3 липня 2019 року.

У зв`язку з тим, що позовна заява була подана без дотримання вимог статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2020 року позовна заява була залишена без руху.

Зазначеною ухвалою позивачеві був встановлений строк для усунення недоліків, шляхом надання суду доказів сплати судового збору в належному розмірі.

Позивачка виконала вимоги ухвали, тим самим усунувши недоліки позовної заяви.

Ухвалою від 25 лютого 2020 року суд відкрив провадження по справі, призначивши до розгляду на 24 березня 2020 року за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

11 березня 2020 року Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду Донецької області надало через канцелярію суду відзив на адміністративний позов, відповідно до якого просив суд відмовити в задоволені позовних вимог.

Свою позицію відповідач вмотивовував наступним. Жучкова 0.0. звернулась до Управління з заявою про призначення пенсії за віком згідно ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням Управління від 01.08.2019 було відмовлено у призначенні пенсії. Відповідно до наданих документів та на підставі ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж ОСОБА_2 0.0 ОСОБА_3 складає - 23 роки 04 місяців 23 дні. До страхового стажу не враховано періоди роботи: з 16.02.1983 року по 13.10.1989 року - на шахті ОСОБА_4 (запис звірено нечітким відтиском печатки);

За таких обставин вирішено відмовити позивачці в призначенні пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу - 26 років.

16 березня 2020 року Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надало через канцелярію суду відзив на адміністративний позов, відповідно до якого просив суд відмовити в задоволені позовних вимог.

Головне управління заперечує в повному обсязі проти позовних вимог Позивача та вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок) передбачається, що основним документом, який підтверджує стаж ,є трудова книжка.

Згідно з п. З означеного Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

До страхового стажу, при розгляді скарги, не враховано період роботи з 16.02.1983 року по 13.10.1989 року оскільки запис завірено нечітким відтиском печатки.

Окрім того, Головне управління не визначає та приймає рішення щодо виникнення права у позивачки на пенсійне забезпечення.

На цих підставах просить відмовити ОСОБА_1 у задоволені позову.

24 березня 2020 року представники відповідачів у призначене судове засідання не з`явились. Були належним чином повідомлені про час та місце розгляду даної справи.

Позивач у призначене судове засідання не з`явився. Був належним чином повідомлений про час та місце розгляду даної справи.

З метою запобігання поширенню гострих респіраторних захворювань та коронавірусу COVID-19, який віднесено до особливо небезпечних інфекційних хвороб суд зазначає, що неявка сторін не перешкоджає розгляду даної адміністративної справи.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що перешкод для розгляду справи немає, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Суд дослідивши подані матеріали справи встановив наступне.

Позивачка, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянкою України, про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Будьонівським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 30.05.2001 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації, згідно паспортних даних: АДРЕСА_1 (а.с.6-8).

Згідно трудової книжки НОМЕР_3 ОСОБА_1 працювала з 16.02.1983 року по 13.10.1989 року на шахті «Мушкетівська» (а.с.16-22).

Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 1427- від 03.07.2019 року, фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 (а. АДРЕСА_3 .9).

Рішенням б/н від 01.08.2019 року ОСОБА_1 було відмовлено в призначені пенсії за віком через відсутність необхідного страхового стажу роботи (а.с.11-12).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно положень ст. 3 Основного Закону людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Закон України Про пенсійне забезпечення№1788 від 05.11.1991 року, відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення 60 років за наявності не менше 15 років стажу.

Особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: зокрема з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років, з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року не менше 26 років.

Згідно зі ст. 62 Закону України Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Аналогічне положення закріплене пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) відповідно до якого, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пункт 3 зазначеного Порядку також вказує, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, записи про прийняття на роботу та про звільнення провадяться з додержанням певних правил, а саме необхідним є вказівка порядкового номеру запису (графа 1), дата прийняття на роботу/звільнення (графа 2), факт прийняття на роботу із вказівкою посади, відділу, підрозділу тощо/причина звільнення (графа 3), підстава внесення запису - наказ (розпорядження), його дата і номер (графа 4).

Відповідно до п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року № 58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

При цьому, приписи законодавства встановлюють, що записи у трудовій книжці підтверджують стаж, а уточнюючі довідки підтверджують такий стаж тільки коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах.

Спірний період роботи ОСОБА_1 з 16 лютого 1983 року по 13 жовтня 1989 року на шахті «Мушкетовська» відповідачем не зарахований до страхового стажу позивачки, через нечіткий відтиск печатки в трудовій книжці.

Порядок ведення трудових книжок встановлений Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 за №58 (далі-Інструкція №58).

Відповідно до п. 2.12. Інструкції №58 після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей.

Відповідно до п.2.4 Інструкції №58 визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Ведення трудових книжок працівників підприємства, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), оскільки записи до трудової книжки вносяться виключно власником або уповноваженим ним органом, наявність неправильно занесених записів до трудової, не може ставитись в провину власнику трудової книжки.

Між тим, у трудовій книжці позивача щодо спірного періоду зроблені відповідні записи, відображені відповідні відомості про особу, яка вчинила ці записи, міститься підпис, наказ та дата. Достовірність записів сумніву не викликає.

В свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

З огляду на наведене, тобто нечіткий відтиск печатки в трудовій книжці позивачки не може бути підставою для відмови в зарахуванні до її трудового стажу спірного періоду роботи.

Правова позиція щодо спірних правовідносин викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 по справі № 677/277/17.

Також Верховний Суд у постановах від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а та від 04.09.2018 у справі № 423/1881/17 висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що період роботи позивачки з 16.02.1983 року по 13.10.1989 року на шахті «Мушкетовська» підлягає зарахуванню до її стажу роботи для призначення пенсії.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Відповідно до ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 16.02.1983 року по 13.10.1989 року на шахті «Мушкетовська», суд зазначає наступне.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у даному випадку не визначає та не приймає рішення щодо виникнення права у позивача на пенсійне забезпечення. Таке рішення приймає територіальний орган Пенсійного Фонду України, яким є Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду Донецької області.

Рішення про не зарахування до страхового стажу періоду роботи з 16.02.1983 року по 13.10.1989 року Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не приймало. Ним було прийнято рішення про розгляд скарги № 4920-Ж-01 від 17.10.2019 року, яким частина аргументів позивачки була врахована, а частина що стосується періоду роботи з 16.02.1983 року по 13.10.1989 року на шахті «Мушкетовська», не була врахована.

Таким чином, позовні вимоги в частині визнання протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 16.02.1983 року по 13.10.1989 року на шахті «Мушкетовська» задоволенню не підлягають.

Разом з цим, відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В даному випадку, суд вбачає за можливе з метою належного та ефективного захисту прав позивачки вийти за межі позовних вимог та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про розгляд скарги № 4920-Ж-01 від 17.10.2019 року в частині не зарахування періоду роботи ОСОБА_1 з 16.02.1983 року по 13.10.1989 року на шахті «Мушкетовська».

Тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 пенсію за віком, зарахувавши стаж роботи, записаний в трудовій книжці, на посаді бухгалтера розрахункового відділу з 16.02.1983 року по 13.10.1989 року на шахті «Мушкетовська», з дати подачі заяви про призначення пенсії а саме з 3 липня 2019 року.

Статтею 23 Закону № 1058-IV визначено, що спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються органами Пенсійного фонду та у судовому порядку.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 2.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затверджених затвердженого постановою правління пенсійного фонду України 30.04.2002 року за п.8-2 (надалі Положення), серед основних завдань управління є, зокрема завдання призначення (перерахунку) пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці та підготовка документів для їх виплати.

Відповідно до п.п. 6 п. 2.2 Положення, управління, відповідно до покладених на нього завдань призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до чинного законодавства.

Суд зазначає, що, в даному випадку, з урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії та визначення підстав, за яких призначається, перераховується пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, перерахунку.

Якщо суд зобов`язує відповідача зарахувати період роботи позивачки з 16.02.1983 року по 13.10.1989 року на шахті «Мушкетовська» до її стажу роботи для призначення пенсії, то відповідно до вимог закону, відповідач, після зарахування цього періоду, має призначити та нарахувати пенсію позивачці.

З огляду на зазначене, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині зобов`язання провести перерахунок та виплатити пенсію за віком є передчасними та такими що не підлягають задоволенню.

Таким чином, суд приходить до висновку, щодо часткового задоволення позовних вимог позивачки.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує кожному право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо порушення передбаченого Конвенцією права було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

З системного аналізу положень Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що законодавством передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача зобов`язувати суб`єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно абзацу другому частини 4 статті 245 КАС Україні у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

У відповідності до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тож, сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним дії Покровського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області (85323, Донецька область, місто Мирноград, вулиця Центральна, будинок 13, ) щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) період роботи з 16.02.1983 року по 13.10.1989 року на шахті «Мушкетовська».

Зобов`язати Покровське об`єднане Управління Пенсійного фонду України Донецької області (85323, Донецька область, місто Мирноград, вулиця Центральна, будинок 13, ) повторно розглянути заяву № 3026 від 03.07.2019 року про призначення пенсії ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) врахувавши до страхового стажу період роботи на посаді бухгалтера розрахункового відділу з 16.02.1983 року по 13.10.1989 року на шахті «Мушкетовська».

Скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про розгляд скарги № 4920-Ж-01 від 17.10.2019 року в частині не зарахування періоду роботи ОСОБА_1 з 16.02.1983 року по 13.10.1989 року на шахті «Мушкетовська».

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Покровського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області (85323, Донецька область, місто Мирноград, вулиця Центральна, будинок 13, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) суму судового збору в розмірі 840,80 (вісімсот сорок) грн. 40 коп.

Повний текст рішення складено та підписано 24 березня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної

сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя О.В. Хохленков