Справа № 404/1365/20
Суддя: Кулінка Л. Д.
Дата ухвалення: 2020-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/1365/20
Номер провадження 2-а/404/118/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2020 року Кіровський районний суд міста Кіровограда

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Барахманської А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), до поліцейського Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, рядового поліції Махинько Тетяни Сергіївни (перший батальйон, третя рота), (місцезнаходження: вулиця Юрія Бутусова, 22-б, місто Кропивницький, 25030), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції у місті Кропивницькому Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: вулиця Юрія Бутусова, 22-б, місто Кропивницький, 25030), про визнання неправомірними (протиправними) дії поліцейського рядового поліції, скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

У березні 2020 року ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом про визнання неправомірними (протиправними) дії поліцейського рядового поліції Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Махинько Тетяни Сергіївни та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАК № 2138197 від 21.02.2020 року, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 10 березня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 13-14).

В обґрунтування поданого позову зазначено, що 21 лютого 2020 року відносно позивача поліцейським Управління патрульної поліції в Кіровоградській області, Департаменту патрульної поліції Махинько Тетяною Сергіївною складено постанову серії ЕАК № 2138197 про накладення адміністративного стягнення за частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн.

Вину у вчиненні адміністративного правопорушення позивач не визнає, а вказану постанову вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Позивач до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 21).

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 20), причини неявки суду не повідомив. Відзив у визначений судом строк відповідач не подав, поважність причин неподання відзиву та доказів суду не зазначив.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 19), причини неявки суду не повідомив, пояснень по справі не надав.

Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, положення частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, зважаючи на те, що особиста участь сторін в судовому засіданні не визнана судом обов`язковою, суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за наявними матеріалами.

Розглянувши наявні матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке.

Поліцейським Управління патрульної поліції в Кіровоградській області, рядовим поліції Махинько Тетяною Сергіївною складено постанову серії ЕАК № 2138197 від 21.02.2020 року, в якій зазначено, що 21 лютого 2020 року о 09 год. 77 хв. в місті Кропивницькому по проспекту Університетському, 15а, водій керуючи транспортним засобом Chevrolet Niva, державний номер НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку пріоритету 2.2 «проїзд без зупинки заборонений», чим порушив пункт 8.4 б Правил дорожнього руху, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. До позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Позивач вважає вказану постанову незаконною, оскільки, як викладено в позові, інспектором було зазначено, що доказами її вини є відеофіксація, але для огляду вона не надавалась.

Крім того, позивач наполягала на наданні їй правової (юридичної) допомоги, але дана вимога була проігнорована з боку інспектора. Позивач вважає, що відмовляючи водієві у можливості скористатись послугами адвоката інспектор порушує його право і відповідно порушує порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування штрафу. Також позивачем зазначено, що в оскаржуваній постанові відсутнє посилання відповідача на наявні відеодокази її вини, що прямо суперечить вимогам Верховного Суду за розглядами аналогічної справи, а саме: відповідно до Постанови КАС ВС від 19 лютого 2020 року № 524/1284/17 (К/9901/15713/18).

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами та доповненнями).

Згідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв (частини друга, третя статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно пункту 8.4. б Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами), Дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи: б) знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги.

Обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення визначені у статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідно до якої орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За приписами частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналогічні визначення доказів та обов`язки щодо збирання доказів передбачені в статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В ухвалі судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 10.03.2020 року про відкриття провадження в адміністративній справі відповідачу встановлювався строк для подання відзиву на позов, який повинен відповідати вимогам статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України. Зокрема, у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову (частина перша статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України). А відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, до відзиву додаються: докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем.

Враховуючи те, що ухвала про відкриття провадження у справі від 10.03.2020 року вручена відповідачу 12.03.2020 року, що підтверджується судовою повісткою, відзив на позов з наявними доказами мав бути поданим до суду 17.03.2020 року. Однак, ні в установлений судом строк, ні до дня судового засідання відзив з доказами суду не надано, поважності причин неподання відповідачем відзиву та доказів не наведено. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

За змістом частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Таким чином, будь-яких доказів, передбачених статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення та статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідачем на підтвердження існування підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення суду не надано.

При цьому, сама постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки викладення обставин правопорушення, без його фіксації або без належної фіксації, не може бути належним доказом вчинення порушення.

Згідно частин першої, другої статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом…(стаття 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини, приймаючи до уваги той факт, що будь-які відомості, які б спростовували зазначені позивачем обставини у суду відсутні, а відповідачем надані не були, враховуючи відсутність заперечень проти позову з боку відповідача та доказів на їх підтвердження, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про скасування постанови, серії ЕАК № 2138197 від 21.02.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позовної заяви, в частині визнання незаконними дій інспектора щодо притягнення до адміністративної відповідальності, суд вважає за необхідне зазначити, що частиною третьою статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, нормами Кодексу адміністративного судочинства України у даному випадку не передбачено право суду на визнання або не визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними (незаконними), а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо закриття справи про адміністративне правопорушення, суд зазначає, що за правилами статті 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Існує певний порядку, при дотриманні якого орган (посадова особа) має повноваження приймати постанову про накладення адміністративного стягнення чи закриття справи. Повноваженнями закривати справу про адміністративне правопорушення наділений той орган чи посадова особа, яким винесено постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Отже, адміністративні суди не наділені повноваженнями закривати провадження в справі про адміністративне правопорушення.

При вирішенні питання щодо закриття справи про адміністративне правопорушення, суд керується позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 21.08.2019 року у справі № 336/3933/17 (2-а/336/366/2017).

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 122, 245, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення; статтями 2, 72, 77, 78, 159, 242, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), до поліцейського Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, рядового поліції Махинько Тетяни Сергіївни (перший батальйон, третя рота), (місцезнаходження: вулиця Юрія Бутусова, 22-б, місто Кропивницький, 25030), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції у місті Кропивницькому Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: вулиця Юрія Бутусова, 22-б, місто Кропивницький, 25030), про визнання неправомірними (протиправними) дії поліцейського рядового поліції, скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 2138197 від 21 лютого 2020 року поліцейського рядового поліції Управління патрульної поліції в Кіровоградській області, Департаменту патрульної поліції Махинько Тетяни Сергіївни (перший батальйон, третя рота)

про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 255,00 грн. за правопорушення передбачене частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В задоволені позовних вимог щодо визнання незаконними (протиправними) дій поліцейського Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, рядового поліції Махинько Тетяни Сергіївни, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення даного рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 23.03.2020 року.

Суддя Кіровського Л. Д. Кулінка

районного суду

м.Кіровограда