Справа № 560/2821/19
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2020-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 березня 2020 року

Київ

справа №560/2821/19

адміністративне провадження №К/9901/8342/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Тацій Л.В.,

суддів: Стрелець Т.Г., Стеценка С.Г.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року по справі № 560/2821/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

УСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо звуження змісту та обсягу набутого і реалізованого права на основний розмір пенсії за вислугу років у процентах до відповідних сум грошового забезпечення ОСОБА_1 шляхом зменшення з 01 січня 2008 року розміру, через безпідставне зменшення пенсії з 87% до 82% відповідних сум грошового забезпечення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок ОСОБА_1 пенсії з 01 січня 2008 року згідно з довідкою УМВСУ в Хмельницькій області, застосувавши для перерахунку пенсії за вислугу років її розмір у 87% відповідних сум грошового забезпечення та здійснити виплату пенсії за вислугу років у розмірі 87% відповідних сум грошового забезпечення, починаючи з 01 січня 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не здійснення з 01 липня 2012 року, з 01 вересня 2012 року, з 01 січня 2013 року підвищення в повному обсязі пенсії ОСОБА_1 , відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 23 квітня 2012 року № 355, через неправомірне зменшення при розрахунках за механізмом, що застосовувався Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області для підвищення пенсій, розміру пенсії з 87% до 82% від грошового забезпечення за нормами чинними на 01 квітня 2012 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити на підставі документів, що зберігаються в пенсійній справі ОСОБА_1 , повне підвищення з 01 липня 2012 року, з 01 вересня 2012 року, з 01 січня 2013 року пенсії ОСОБА_1 , відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 23 квітня 2012 року № 355, застосувавши при розрахунках максимальної суми, на яку має бути здійснено підвищення пенсії з 01 липня 2012 року, набуте і реалізоване право на основний розмір пенсії 87% відповідних сум грошового забезпечення, здійснити перерахунок пенсії та провести виплату недорахованої пенсії за вислугу років з 01 липня 2012 року, з 01 вересня 2012 року, з 01 січня 2013 року з урахуванням проведених виплат;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо застосування при здійсненні з 01 січня 2016 року та з 01 січня 2018 року перерахунку пенсії ОСОБА_1 , відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» 87% від грошового забезпечення для обчислення її основного розміру на які набув право, а не 82% від грошового забезпечення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити на підставі документів, що зберігаються в пенсійній справі ОСОБА_1 , повний перерахунок з 01 січня 2016 року та з 01 січня 2018 року пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», застосувавши при розрахунках основного розміру пенсії 87% від грошового забезпечення та провести виплату недорахованої пенсії за вислугу років з 01 січня 2016 року, з 01 січня 2018 року з урахуванням проведених виплат.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року - адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо звуження змісту та обсягу набутого і реалізованого права на основний розмір пенсії за вислугу років у процентах до відповідних сум грошового забезпечення ОСОБА_1 шляхом зменшення з 01 січня 2008 року розміру, через безпідставне зменшення пенсії з 87% до 82% відповідних сум грошового забезпечення.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок ОСОБА_1 пенсії згідно з довідкою УМВСУ в Хмельницькій області, застосувавши для перерахунку пенсії за вислугу років її розмір у 87% відповідних сум грошового забезпечення та здійснити виплату пенсії за вислугу років у розмірі 87% відповідних сум грошового забезпечення, починаючи з 12 серпня 2019 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не здійснення з 01 липня 2012 року, з 01 вересня 2012 року, з 01 січня 2013 року підвищення в повному обсязі пенсії ОСОБА_1 , відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 23 квітня 2012 року № 355, через неправомірне зменшення при розрахунках за механізмом, що застосовувався Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області для підвищення пенсій, розміру пенсії з 87% до 82% від грошового забезпечення за нормами чинними на 01 квітня 2012 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити на підставі документів, що зберігаються в пенсійній справі ОСОБА_1 , повне підвищення з 12 серпня 2019 року пенсії ОСОБА_1 , відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 23 квітня 2012 року № 355, застосувавши при розрахунках максимальної суми, на яку має бути здійснено підвищення пенсії з 01 липня 2012 року, набуте і реалізоване право на основний розмір пенсії 87% відповідних сум грошового забезпечення, здійснити перерахунок пенсії та провести виплату недорахованої пенсії за вислугу років з 12 серпня 2019 року з урахуванням проведених виплат.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо застосування при здійсненні з 01 січня 2016 року та з 01 січня 2018 року перерахунку пенсії ОСОБА_1 , відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» 87% від грошового забезпечення для обчислення її основного розміру на які набув право, а не 82% від грошового забезпечення.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити на підставі документів, що зберігаються в пенсійній справі ОСОБА_1 , повний перерахунок з 01 січня 2016 року та з 01 січня 2018 року пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», застосувавши при розрахунках основного розміру пенсії 87% від грошового забезпечення та провести виплату недорахованої пенсії за вислугу років з 01 січня 2016 року, з 01 січня 2018 року з урахуванням проведених виплат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вважаючи судові рішення такими, що ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідач подав касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 23 березня 2020 року.

За правилами частини 1 статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження у справі колегією суддів встановлено таке.

Предметом розгляду в цій справі є оскарження дій Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо звуження змісту та обсягу набутого і реалізованого права на основний розмір пенсії за вислугу років у процентах до відповідних сум грошового забезпечення ОСОБА_1 шляхом зменшення з 01 січня 2008 року розміру, через безпідставне зменшення пенсії з 87% до 82% відповідних сум грошового забезпечення.

Таким чином, спір у даній справі виник з приводу оскарження фізичною особою рішення та дій суб`єкта владних повноважень щодо перерахунку пенсійних виплат.

Колегія суддів перевірила наведені в касаційній скарзі обґрунтування підстав для відкриття касаційного провадження у справі, дослідила додані до скарги матеріали і дійшла висновку про наступне.

Частиною 3 статті 3 КАС України передбачено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 257 КАС України визначено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Як вбачається з тексту судового рішення суду першої інстанції, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження.

Пункт 8 частини 2 статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують положення статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.

Згідно частини 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

За змістом пункту 3 частини 6 статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Таким чином, справа в силу пункту 3 частини 6 статті 12 КАС України віднесена до справ незначної складності.

Відповідно до частини 5 статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню:

1) рішення, ухвали суду першої інстанції та постанови, ухвали суду апеляційної інстанції у справах, рішення у яких підлягають перегляду в апеляційному порядку Верховним Судом;

2) судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Судові рішення, ухвалені у справах незначної складності, підлягають касаційному оскарженню у виключних випадках, виключний перелік яких передбачений підпунктами «а» - «г» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

В касаційній скарзі відповідач посилається на те, що дана справа підлягає касаційному оскарженню на підставі підпункту «а» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України, зазначаючи, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Оцінивши доводи касаційної скарги та правове значення цієї справи для формування єдиної правозастосовної практики, колегія суддів вважає, що посилання скаржника на положення підпункту «а» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України є необґрунтованими, оскільки на поточний день ухвалені у цій справі судові рішення не впливають на кінцеве формування судової практики та не змінюють її.

Інші обґрунтовані посилання на існування обставин передбачених підпунктами «а» - «г» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України у касаційній скарзі відсутні та такі обставини не вбачаються з поданих матеріалів касаційної скарги.

Характер спірних правовідносин, предмет і категорія спору, коло учасників спірних правовідносин, правозастосовча практика, що складалася з приводу спорів цієї категорії, непоодинока кількість справ з подібними позовними вимогами, відсутність ознак, які роблять цю касаційну скаргу відмінною від інших, дають підстави вважати, що судові рішення, які ухвалені у справі № 560/2821/19, як у справі незначної складності, не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, оскільки оскаржувані судові рішення прийняті у справі незначної складності, передбачені пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України виняткові обставини відсутні і обґрунтування щодо їх наявності не наведено, тому у відкритті касаційного провадження у даній справі слід відмовити.

Суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в ухвалі щодо неприйнятності у справі Азюковська проти України (Azyukovska v. Ukraine) від 09 жовтня 2018 року (заява № 26293/18), в якій заявником оскаржувалась відмова суду касаційної інстанції у відкритті касаційного провадження у зв`язку з віднесенням справи до категорії справ незначної складності. Так, Суд вказав, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 257, 328, 333, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року по справі № 560/2821/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Надіслати скаржнику копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Тацій Л.В.

Суддя Стрелець Т.Г.

Суддя Стеценко С.Г.