Справа № 160/841/20
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2020-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2020 року Справа № 160/841/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Серьогіної О.В. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в м. Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, -
21.01.2020 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 25.10.2019 року № 995-п.
Позивачем в обґрунтування позовних вимог зазначено, що він вважає оскаржуваний наказ протиправним, оскільки відповідно до статті 81 ПК України у наказі на проведення документальної позапланово перевірки повинно бути зазначено підставу для її проведення із зазначенням відповідного підпункту пункту 78.1 статті 78 Кодексу. З метою застосування такого підходу необхідно, щоб зі змісту спірного наказу вбачалося за можливе ідентифікувати передбачену законодавством фактичну підставу, а не юридичну, для призначення відповідної перевірки, тобто конкретні обставини податкового правопорушення. Зі змісту оскаржуваного наказу вбачається, що перевірка призначена на підставі п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України (у зв`язку з отриманням податкової інформації, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства), проте не зазначено на підставі якої саме податкової інформації контролюючий орган встановив порушення позивачем податкового законодавства. На думку позивача, наказ має містити саме фактичні підстави для проведення перевірки, тобто наявність конкретних обставин, а не посилання на відповідні норми Податкового кодексу України. Крім того, позивач зазначив, що період перевірки, який зазначено в наказі Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 25.10.2019 року № 995-п вже був предметом перевірки відповідно до наказу № 4144-П від 09.07.2019 року з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.04.2016 року по 31.12.2018 року. Отже, попередня перевірка охоплювала той самий період та предмет, який визначений в оскаржуваному наказі, оскільки питання правильності нарахування, обчислення та сплати військового збору є частиною податкового законодавства. Відповідно до ч.2 п. 78.2 ст. 78 ПК України контролюючим органам забороняється проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені підпунктами 78.1.1. 78.1.4, 78.1.8. 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків. На підставі викладеного позивач вважає наказ Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 25.10.2019 року № 995-п та просить задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.02.2020 р. відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін з 26.02.2020 року.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.
20.03.2020 року від фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що предметом доказування у даній справі є правомірність процедури призначення перевірки, а не правомірність донарахувань за наслідками такої перевірки (що є предметом розгляду у справі № 160/1189/20), проте відповідачем у відзиві на позов не зазначено будь-яких доказів на спростування доводів позовної заяви, у зв`язку з чим позивач вважає, що відповідачем не доведено правомірність оскаржуваного наказу. На підставі викладеного позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 25.10.2019 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області на підставі пп. 191.1.1 п.191.1 ст. 191, п.п. 20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п. 75.1.2 п.75.3 ст.75, п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст.78, ст. 79 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755 - VI, у зв`язку з отриманням податкової інформації щодо порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 вимог податкового законодавства було винесено наказ № 995-п про проведення позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з 02.12.2019 року тривалістю 5 робочих днів за період з 01.10.2016 року по 31.12.2018 року з питань правильності нарахування, обчислення та сплати військового збору.
Вказаний наказ було направлено на адресу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку та отримано ним 02.11.2019 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення.
Підставою для проведення перевірки стала отримана ГУ ДПС у Дніпропетровській області податкова інформація, що свідчить про порушення позивачем податкового законодавства, а саме: встановлено, що ФОП ОСОБА_1 перебував у періоді з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року у господарських відносинах з платником податків ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме здійснював операції з придбання у ОСОБА_3 вторинної сировини та побутових відходів, за винятком брухту чорних та дорогоцінних металів у сумі: 4 кв.2016р. - 15 140 тис. грн.; 4 кв.2017 р. - 51 377 тис. грн., 1 кв. 2018 р. - 19 150 тис. грн.; 2 кв. 2018 р - 4 473 тис. грн. Згідно з деклараціями платника єдиного податку, поданими до контролюючого органу, обсяг доходу ФОП ОСОБА_1 склав: 2016 рік - 266,19 тис. грн.; 2017 рік - 408, 66 тис. грн.; 2018 рік - 1 724, 24 тис. грн. Також в 4 кварталі 2017 року ФОП ОСОБА_1 виплачено дохід на користь ОСОБА_3 за придбану вторинну сировину та побутові відходи, за винятком брухту чорних та дорогоцінних металів в сумі 51 377 тис. грн. тоді як загальна сума виплачених ФОП ОСОБА_1 коштів у періоді з 01.10.2017 року по 31.12.2017 року, згідно виторгів РРО, складає 28 764 тис.грн., що свідчить про порушення платником податків податкового законодавства.
Вказаний запит було отримано позивачем 14.05.2019 року, що підтверджується його підписом на запиті.
Не погодившись із відповідним наказом про призначення перевірки позивач звернувся до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).
Згідно з підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України встановлено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
Згідно з пунктом 73.3 статті 73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.
Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити:
1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує;
2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;
3) печатку контролюючого органу.
Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:
1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;
2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу «витягнутої руки» під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом;
3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;
4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків: податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування; акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної;
5) у разі проведення зустрічної звірки;
6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.
Запит вважається належним чином врученим, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом).
У разі проведення зустрічної звірки платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту. Документальне підтвердження цієї інформації на вимогу контролюючого органу може бути надано в електронному або паперовому вигляді на вибір платника податків.
У разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - п`ятим цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.
Інформація на запит контролюючого органу надається Національним банком України, іншими банками безоплатно у порядку і обсягах, встановлених Законом України «Про банки і банківську діяльність».
Порядок отримання інформації контролюючими органами за їх письмовим запитом визначається Кабінетом Міністрів України.
Так, згідно з пунктом 14 Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1245 суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані подавати інформацію, визначену у запиті органу державної податкової служби, та її документальне підтвердження протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження запиту, якщо інше не передбачено Податковим кодексом України.
У разі коли за результатами перевірок інших платників податків або за результатами аналізу податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платник податків зобов`язаний надати пояснення та їх документальне підтвердження на обов`язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня надходження запиту.
Відповіді на запити щодо надання податкової інформації від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування надаються протягом одного місяця, якщо інше не передбачено законом.
Відповідно до підпункту 16.1.5 пункту 16.1 статті 16 ПК України на платника податків покладається обов`язок надавати пояснення та копії документів лише на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючого органу.
Таким чином, вимоги, які висуваються до змісту запиту є нормативно визначеними і розширеному тлумаченню не підлягають.
У контролюючого органу є право на оцінку пояснень платника податків і їх документальних підтверджень.
Виявлені факти, які свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, можуть бути підставою для проведення перевірки лише у випадку, коли сумніви не усунуті наданими поясненнями та документальними підтвердженнями.
Відповідно до підпунктів 78.1.1, пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема:
- отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
Судом встановлено, що вказаний запит містив вказівку на фактичні і правові підстави його направлення, а також опис інформації, що запитується, та орієнтовний перелік документів, що мають бути надані на її підтвердження.
За таких обставин, на позивача покладався обов`язок щодо надання відповідної інформації.
31.05.2019 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було надано відповідь на вказаний запит, проте витребувані документи та належні пояснення надані не були.
За таких обставин, враховуючи, що предметом даної перевірки було питання правильності нарахування, обчислення та сплати військового збору, суд приходить до висновку, що відповідачем була правомірно реалізована його компетенція на проведення перевірки, у зв`язку з чим відповідач діяв на підставі та у межах повноважень та у спосіб визначений законодавством.
Також суд не приймає до уваги і доводи позивача про те, що в оскаржуваному наказі не зазначено на підставі, якої саме податкової інформації контролюючий орган встановив порушення позивачем податкового законодавства, оскільки ПК України передбачено обов`язок контролюючого органу зазначити підставу для призначення перевірки, при цьому суд вважає, що в даному наказі така підстава зазначена, а саме підпункт 78.1.1, пункту 78.1 статті 78 ПК України. Обов`язок докладного викладення обставин, що стали підставою для призначення перевірки вимогами ПК України не передбачено.
Таким чином, суд вважає, що контролюючий орган при винесенні наказу від 25.10.2019 року № 995-п діяв на підставі, в порядку і у спосіб, передбачений законодавством.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.
Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Враховуючи викладене та зважаючи на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що наведені позивачем підстави для визнання протиправним та скасування наказу Головного управлінням ДПС у Дніпропетровській області від 25.10.2019 року № 995-п необґрунтованими, а відтак у задоволенні позову слід відмовити.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.
Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
В задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Серьогіна