Справа № 440/4851/19
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2020-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/4851/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Ясиновського І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної казначейської служби України у м. Полтаві Полтавської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, про визнання дій/бездіяльності неправомірними та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

10 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Управління Державної казначейської служби України у м. Полтаві Полтавської області , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, у якій просить:

- визнати неправомірними дії відповідача у вигляді неповернення позивачу утриманого податку на доходи фізичних осіб у розмірі 65690,05 грн;

- стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби України 65690,05 грн шкоди, завданої законом, що визнаний неконституційним.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду 16 грудня 2019 року позовну заяву було залишено без руху з невідповідністю її вимогам статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України. Недоліки зобов`язано усунути шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду позовної заяви, оформленої відповідно до частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, у тому числі, із зазначенням осіб, до яких звернені вимоги позову, в якості відповідачів - суб`єктів владних повноважень (Державної казначейської служби України та Управління Державної казначейської служби України у м. Полтаві Полтавської області) та змісту позовних вимог щодо кожного з відповідачів, а також копій такої позовної заяви відповідно до кількості учасників справи.

Позивач, помилково вважаючи, що цитування вказаної вимоги ухвали суду належним усуненням недоліків первинної позовної заяви, надала суду позовну заяву, в якій вимоги викладені в наступній редакції:

- визнати неправомірними дії/бездіяльність відповідачів - суб`єктів владних повноважень: Державної казначейської служби України та Управління Державної казначейської служби України у м. Полтаві Полтавської області у вигляді неповернення позивачу утриманого податку на доходи фізичних осіб у розмірі 65690,05 грн;

- стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби України 65690,05 грн шкоди, завданої законом, що визнаний неконституційним.

Ухвалою суду від 09 січня 2020 року продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 та встановлено позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків з дня вручення копії даної ухвали. Недоліки зобов`язано усунути шляхом надання до суду позовної заяви, оформленої відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, із зазначенням змісту кожної окремої вимоги до кожного окремого відповідача стосовно визнання неправомірних або дій, або бездіяльності кожного такого окремого суб`єкта владних повноважень, а також копій такої позовної заяви відповідно до кількості учасників справи.

22 січня 2020 року до суду надійшли документи, якими усунуто недоліки позовної заяви, а саме надано уточнену позовну заяву, відповідно до якої визначено в якості відповідача - Управління Державної казначейської служби України у м. Полтаві Полтавської області та третьої особи - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, а вимоги такого позову викладені в наступній редакції:

визнати неправомірною дії/бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень у вигляді неповернення позивачу утриманого податку на доходи фізичних осіб у розмірі 65690,05 грн;

зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у м. Полтаві Полтавської області виплатити позивачу кошти у розмірі 65690,05 грн.

В обґрунтування своїх уточнених вимог позивач посилалась на порушення її прав на вільне володіння майном шляхом відмови у поверненні неправомірно утриманих 65690,05 грн, утриманих у формі податку на доходи з її довічного грошового утримання за період з липня 2014 року по 28 лютого 2018 року.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27 січня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та провадження у справі відкрито. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

07 лютого 2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача проти задоволення позову заперечував, наполягаючи на не наведенні позивачем нормативного обґрунтування порядку і підстав здійснення повернення утримуваного податку на доходи фізичних осіб в межах компетенції відповідача. Натомість процедуру повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджетів, а саме: податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету визначає Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за №1650/24182. Оскільки Управління Державної казначейської служби України у м. Полтаві Полтавської області не є ні контролюючим органом за даним кодом бюджетної класифікації (податок та збір на доходи фізичних осіб), ні податковим агентом, який здійснював утримання податку, тому не може нести відповідальність за дії інших органів. Також зазначив про порушення строків звернення до суду з даним позовом /а.с. 53-57/.

Позивач своїм правом надати відповідь на відзив на позовну заяву не скористався.

Третя особа своїм правом надати пояснення не скористався.

Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Позивачем 14 серпня 2018 року подано до управління Державного казначейства у м. Полтаві заяву, відповідно до якої зауважено, що починаючи з липня 2014 року по грудень 2017 року з призначеного ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання було відраховано 65690,05 грн податку на доходи фізичних осіб. Відтак, враховуючи Рішення Конституційного Суду України від 27 лютого 2018 року № 1-р/2018 у справі 1-6/2018 та положення п. 43.3 ст. 43 Податкового кодексу України просить вказану суму перерахувати на її розрахунковий рахунок /а.с. 58/.

Листом від 17 серпня 2018 року №06-12/1747 відповідачем повідомлено про відсутність законних повноважень на повернення податку на доходи фізичних осіб за відсутності рішення суду чи подання або висновку контролюючого органу /а.с. 11-12/.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернулась до Октябрського районного суду м. Полтави, за результатами розгляду яким винесено ухвалу від 30.10.2019 про закриття провадження у справі № 554/8400/18, провадження 2/554/199/2019, відповідно до якого роз`яснено право звернутись в порядку адміністративного судочинства.

З метою захисту порушеного права, позивач звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду.

Надаючи оцінку вимогам позивача визнати неправомірною дії/бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень у вигляді неповернення Управлінням державного казначейства м. Полтави Полтавської області позивачу утриманого податку на доходи фізичних осіб у розмірі 65690,05 грн на підставі її заяви, а також зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у м. Полтаві Полтавської області виплатити позивачу кошти у розмірі 65690,05 грн, суд виходить з наступного.

Згідно з Положенням про Державну казначейську службу України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 № 215, Казначейство, відповідно до покладених на нього завдань та в установленому порядку, серед іншого:

здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету ( абзац 5 підпункту 2 пункту 4 );

здійснює безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду (підпункт 3 пункту 4).

Частиною 2 статті 45 Бюджетного кодексу України встановлено, що Казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням (висновком) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету. Частиною 7 цієї ж статті визначено, що перелік податків і зборів згідно з бюджетною класифікацією в розрізі органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а також загальні вимоги щодо обліку доходів бюджету визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 39 частини 1 статті 2 Бюджетного кодексу України визначено, що органи, що контролюють справляння надходжень бюджету, - органи державної влади, а також органи місцевого самоврядування, уповноважені здійснювати контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів. інших надходжень бюджету.

Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2011 року №106 "Деякі питання ведення обліку податків і зборів (обов`язкових платежів) та інших доходів бюджету" перелік податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету визначається відповідно до переліку кодів бюджетної класифікації в розрізі органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Пунктом 2 цієї ж Постанови визначено, що органи, що контролюють справляння надходжень бюджету, забезпечують відповідно до законодавства здійснення постійного контролю за правильністю та своєчасністю надходження до державного та місцевих бюджетів податків, зборів, платежів та інших доходів згідно з переліком, а також ведення обліку таких платежів у розрізі платників з метою забезпечення повернення коштів помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів.

Наказом Міністерства фінансів України від 14 січня 2011 року №11 "Про бюджетну класифікацію" (в редакції станом на дату звернення позивача до Управління Державної казначейської служби України у м. Полтаві Полтавської області) визначено, що податок на доходи фізичних осіб від оподаткування пенсійних виплат або щомісячного грошового утримання, що сплачується (перераховується) згідно Податкового кодексу України на рахунок за кодом 11010900, а відповідно до Переліку кодів бюджетної класифікації в розрізі органів, що контролюють справляння надходжень бюджету (додаток до Постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2011 року № 106), контролюючим органом даного виду податку є орган Державної фіскальної служби України.

Згідно зі статтею 18 Податкового кодексу України податковий агент - особа, на яку Податковим кодексом України покладається обов`язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків. В даному випадку податковим агентом є орган Пенсійного фонду України, який здійснює нарахування та виплату довічного грошового утримання позивача.

Відповідно до пункту 43.5 статті 43 Податкового кодексу України контролюючий орган (в даному випадку станом на дату звернення позивача до Управління Державної казначейської служби України у м. Полтаві Полтавської області - орган ДФС) не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Процедуру повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджетів, а саме: податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету визначає Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за № 1650/24182.

Згідно з абзацом 3 пункту 5 цього Порядку: у разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС, подання подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до Порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.12.2015 № 1146, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.12.2015 за № 1679/28124 (який був чинний станом на дату подання заяви ОСОБА_1 до управління Казначейства у м. Полтаві - 14.08.2018 та втратив чинність з 01.11.2019 на підставі наказу Міністерства фінансів № 60 від 11.02.2019. Згідно з новим Порядком взаємодії повернення податкових надходжень взагалі не здійснюється управліннями Казначейства у містах, а лише територіальними управліннями - Головними управліннями Казначейства в областях та Державною казначейською службою України).

Пунктом 5 Порядку взаємодії визначено, що повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються органом ДФС на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана до територіального органу ДФС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надміру сплаченої суми протягом 1095 днів від дня її виникнення.

Згідно з пунктом 8 Порядку взаємодії: у разі якщо вказана у заяві платника сума (її частина) за даними інформаційних систем обліковується як помилково та/або надміру сплачена, орган ДФС готує висновок на повернення такої суми (її частини) за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку та передає для виконання відповідному органу Казначейству. Орган ДФС несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі висновку органу Казначейства для виконання (пункт 9 Порядку взаємодії). На підставі отриманих висновків відповідний орган Казначейства здійснює повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені у визначеному законодавством порядку ( пункт 11 Порядку взаємодії).

Тобто, органи казначейства не приймають рішення про повернення коштів (у тому числі лише на підставі заяви позивача), а виконують подання чи висновки прийняті уповноваженими згідно чинного законодавства на це органами (в даному випадку - станом на момент звернення до відповідача - орган ДФС, а станом на момент вирішення спору по суті - орган ДПС).

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 "Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників".

Згідно з пунктом 6 вищевказаного Порядку у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб: заяву про виконання такого рішення, оригінал виконавчого документа, судові рішення про стягнення коштів, оригінал або копію розрахункового документа, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів за судовими рішеннями про стягнення надходжень бюджету, в тому числі для повернення надмірно та/або помилково сплачених податків і зборів та інших доходів бюджету регулюється пунктами 16-23 вищевказаного Порядку №845.

Так, при зверненні до відповідача ОСОБА_1 не було надано ані рішення суду, ані подання або висновку контролюючого органу.

Виходячи з вищевикладеного, управління Державної казначейської служби України у м. Полтаві Полтавської області не мало законних повноважень на повернення податку на доходи фізичних осіб за відсутності рішення суду чи подання або висновку контролюючого органу, про що і повідомлено ОСОБА_1 у відповіді від 17.08.2018 за № 06-12/1747 на її заяву від 10.07.2018, що надійшла до управління 14.08.2018.

Надаючи оцінку посиланням позивача, що діями відповідача порушено конкретне право позивача на майно, що набувши право на відставку, позивач має право очікувати отримання пенсійних виплат у розмірі визначеному законодавством на дату виникнення такого права, суд погоджується зі спростування відповідача та зазначає, що Управління Казначейства у м. Полтаві не здійснювало нарахування та виплату пенсії позивачу, а лише здійснює облік надходжень до державного та місцевих бюджетів у розрізі кодів бюджетної класифікації доходів.

Також суд зауважує, що виходячи із предмету та підстав позову у цій справі та відсутність спору у цій справі щодо розміру пенсійних виплат позивача, судом не досліджується та не надається оцінка твердженням позивача щодо її права на майно, оскільки, як вказує позивач, вона має право очікувати отримання пенсійних виплат у розмірі визначеному законодавством на дату виникнення такого права, так як спору із пенсійним органом щодо розміру нарахованої та виплаченої суми пенсійної виплати у цій справі не має та відповідних вимог позивачем не заявлено.

За правилами статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись, серед іншого, про наявність права на позов у матеріальному розумінні, а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Натомість стосовно твердження відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду, належним є наголосити, що первинно позивач з метою захисту порушеного права звернулась до Октябрського районного суду м. Полтави, за результатами розгляду яким винесено ухвалу від 30.10.2019 про закриття провадження у справі № 554/8400/18, провадження 2/554/199/2019, відповідно до якого роз`яснено право звернутись в порядку адміністративного судочинства.

При цьому, до Полтавського окружного адміністративного суду позовна заява Плеханової надійшла 10 грудня 2019 року, з урахуванням чого суд не знаходить підстав для визнання строку звернення позивача до суду пропущеним.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління Державної казначейської служби України у м. Полтаві Полтавської області (вул. Небесної Сотні, 1/23, м. Полтава, 36014), третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності,66, м. Полтава, 36014), про визнання дій/бездіяльності неправомірними та стягнення коштів повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.Г.Ясиновський