Справа № 160/9066/19
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2020-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 березня 2020 року м. Дніпросправа № 160/9066/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні в м. Дніпрі

апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року (головуючий суддя Захарчук-Борисенко Н.В.) в адміністративній справі

за позовом представника ОСОБА_1 - Чіняєвої Ольги Миколаївни

до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби

про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 (далі Позивач) - ОСОБА_2 (далі Представник Позивача) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Дніпропетровської митниці ДФС, в якій просила суд: визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA110000/2019/200177/2, прийняте Відповідачем 15.08.2019.

В обґрунтування позовної заяви зазначено про те, що Позивачем надано всі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товару, який переміщується через митний кордон України, які відповідають характеру угоди, а посилання митного органу на виявлені під час перевірки поданих документів розбіжності є безпідставними.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року по справі №160/9066/19 адміністративний позов представника ОСОБА_1 - Чіняєвої Ольги Миколаївни до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів задоволено у повному обсязі (а.с. 151-154).

Відповідач - Дніпропетровська митниця Державної фіскальної служби, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, оскаржила його в апеляційному порядку (а.с. 179-196).

В апеляційній скарзі Відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні заяви Позивача відмовити у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано, зокрема тим, що суд першої інстанції не дослідив належним чином тих обставин, що враховуючи виявлені розбіжності у товаросупровідних документах, відповідно до вимог ч. 3 ст. 53 Митного кодексу митним органом було правомірно затребувані додаткові документи. При цьому, з урахуванням отримання від декларанта листа від 15.08.2019 15/083/19 щодо неможливості надати додаткові документи та прохання завершити митне оформлення, посадовою особою митниці за результатами контролю правильності визначення митної вартості правомірно, на думку Відповідача, прийнято рішення від 15.08.2019 №UA110000/2019/200177/2 про коригування митної вартості товару за ціною товару 10950,99 євро/шт. (47877,30 PLN за курсом НБУ на дату винесення рішення).

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив суд апеляційну скаргу Відповідача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

14 лютого 2020 року на адресу Третього апеляційного адміністративного суду надійшла письмова заява за вх. №9225/20 від Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби про заміну відповідача у справі №160/9066/19, в якій остання просила суд замінити відповідача у справі №160/9066/19 - Дніпропетровську митницю Державної фіскальної служби на Дніпровську митницю Держмитслужби.

В обґрунтування заяви про заміну відповідача Дніпропетровська митниця Державної фіскальної служби зазначила про те, що Постановою Кабінету Міністрів України від 18 грудня року № 1200 "Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України" утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу.

Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02 жовтня року № 858 "Про утворення територіальних органів Державної митної служби", утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної митної служби України, в тому числі - Дніпровську митницю Держмитслужби.

Дніпровська митниця Держмитслужби є правонаступником Дніпропетровської митниці ДФС, зареєстрована у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та з 08.12.2019 розпочала свою роботу у звичайному режимі.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Розглянувши вказану заяву колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для заміни відповідача у справі №160/9066/19 - Дніпропетровську митницю Державної фіскальної служби на Дніпровську митницю Держмитслужби.

17 березня 2020 року на електронну пошту Третього апеляційного адміністративного суду надійшли письмові клопотання за вх. №14832/20 та №14826/20 від Позивача та його представника про відкладення розгляду справи на іншу дату після 03.04.2020 року у зв`язку з впровадженням всеукраїнського карантину.

Колегія суддів, порадившись на місці, ухвалила відмовити в задоволенні клопотань Позивача та його представника, кожного окремо, про відкладення розгляду справи на іншу дату, з огляду на те, що явка сторін в судове засідання суду апеляційної інстанції не визнавалась обов`язковою, а наданих сторонами матеріалів достатньо для прийняття рішення у справі. Крім того, суд апеляційної інстанції при розгляді даної справи має дотримуватись строків, передбачених ч. 1 ст. 309 КАС України, перебіг яких у зв`язку з введенням Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 карантину, на теперішній час у передбаченому Законом порядку - не зупинено.

18 березня 2020 року на електронну пошту Третього апеляційного адміністративного суду надійшло письмове клопотання Відповідача за вх. №15154/20 про відкладення судового засідання у зв`язку з впровадженням всеукраїнського карантину.

Колегія суддів, порадившись на місці, ухвалила відмовити в задоволенні клопотання Відповідача про відкладення розгляду справи на іншу дату, з огляду на те, що явка сторін в судове засідання суду апеляційної інстанції не визнавалась обов`язковою, а наданих сторонами матеріалів достатньо для прийняття рішення у справі. Крім того, суд апеляційної інстанції при розгляді даної справи має дотримуватись строків, передбачених ч. 1 ст. 309 КАС України, перебіг яких у зв`язку з введенням Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 карантину, на теперішній час у передбаченому Законом порядку - не зупинено.

Учасники справи, які були належним чином сповіщені про місце, дату та час розгляду справи в судове засідання своїх представників не направили, про причини їх неявки суд не сповістили.

За таких обставин, колегія суддів ухвалила розглянути справу без участі представників учасників справи та без фіксування судового засідання технічними засобами у відповідності до ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України.

Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено, що 05.08.2019 Позивач звернувся до Дніпропетровської митниці ДФС з метою здійснення митного оформлення транспортного засобу - «Автомобіль легковий, для перевезення людей, що використовувався: марка - CITROEN, модель - С4 Picasso 1.6: номер кузова/ НОМЕР_1 - НОМЕР_2 ; тип двигуна - дизельний робочий об`єм циліндрів - 1560 см3, потужність двигуна - 88 кВт, екологічна норма - не нижче ЄВРО-2 дата виготовлення -13.09.2016; колір - білий; реєстраційний номер - НОМЕР_3 ; торговельна марка -CITROEN. Країна виробництва: Франція» ввезено на митну територію України через пункт пропуску «Мостиська-Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС на підставі попередньої митної декларації від 26.07.2019 №UA110150/2019/232455.

Митна вартість товару, заявлена Позивачем, за ціною договору (основний метод) 19500,00 польських злотих шляхом електронного декларування за електронною митною декларацією від 05.08.2019 №UA110150/2019/233710.

Для підтвердження заявленої митної вартості, Позивачем були подані інвойс («FAKTURA») від 25.07.2019 №56/S/2019, рахунок-проформа («FAKTURA 17/PROFORMA/2019») ВІД 18.07.2019, банківський платіжний документ SWIFT від 02.08.2019, довідка про транспортні витрати від 05.08.2019, митна декларація країни відправлення від 25.10.2019 №19PL351020E0513207 та висновок експертного автотоварознавчого дослідження про оцінку транспортного засобу від 05.08.2019 №1301т19.

Однак, 15.08.2019 Дніпропетровською митницею ДФС було прийняте рішення про коригування митної вартості товарів №UA110000/2019/200177/2, за яким митна вартість збільшена до 10950,99 євро із застосуванням резервного методу визначення митної вартості.

Правомірність прийняття Відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів №UA110000/2019/200177/2 є предметом судового розгляду у даній справі.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви у достовірності проведеного Позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору Відповідачем не наведено та не надано, a інших обставин, які б впливали на ціну задекларованої Позивачем митної вартості товару не встановлено. Відповідач не надав належної оцінки поданим документам та не встановив конкретних обставин та фактів, які перешкоджають митному оформленню транспортного за ціною договору.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що до виключної компетенції митних органів відноситься вирішення питання перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, а також самостійного її визначення у встановлених Законом випадках. Даний висновок узгоджується з основним принципом оцінки товарів для митних цілей, закріпленим у ст.VII Генеральної асамблеї з тарифів і торгівлі «Оцінка товарів для митних цілей», згідно з яким оцінка імпортованого товару для митних цілей має базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на якій розраховується мито, або аналогічного товару.

Відповідно до приписів ст.53 Митного кодексу України, митниця має право запитувати додаткові документи в разі виявлення під час митного оформлення розбіжностей в документах, перелік яких визначений ч.2 даної статті.

Проте, наявність розбіжностей є суб`єктивною думкою працівників митного органу та може бути спростована в ході судового розгляду. Крім того, якщо митним органом виявлено певні розбіжності, витребуванню підлягають не будь-які документі згідно з законодавчо визначеним переліком, а саме ті документи, надання яких може призвести до усунення виявлених розбіжностей.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у даному випадку, позивачем надано усі наявні та достатні документи, передбачені Митним кодексом України, необхідні для визначення митної вартості, які містять повну інформацію про митну вартість та її складові.

Окрім того, у поданих Позивачем документах для підтвердження митної вартості товарів відсутні будь-які розбіжності, ознаки підробки або відомості, які б не підтверджували числові значення складових митної вартості товарів.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи міститься висновок експертного автотоварознавчого дослідження 1301т19 про оцінку транспортного засобу, висновками якого зазначено, що ринкова вартість пошкодженого легкового автомобіля Citroen C4 Grand Picasso 1.6 HDi, реєстраційний номер НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер ( НОМЕР_1 ) НОМЕР_2 , що ввозиться на митну територію України, на дату оцінки становить 116545.2 (сто шістнадцять тисяч п`ятсот сорок п`ять) грн. 20 коп., що згідно з офіційним курсом НБУ на 5 серпня 2019 року, відповідно становить: 4109,18 EUR.

Висновками експертного автотоварознавчого дослідження про оцінку транспортного засобу від 05.08.2019 №1301т19 підтверджено, що автомобіль мав зовнішні механічні пошкодження, які відображені у складеному 25.07.2019 Львівською митницею ДФС Акті про проведення митного огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу.

Також, висновками експертного автотоварознавчого дослідження встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 177 513,91 грн.

Однак, Відповідачем під час прийняття оскаржуваного рішення не було взято до уваги відомості із вказаного висновку та не було скориговано митну вартість з урахуванням реального стану автомобіля.

Матеріалами справи підтверджено, що оплата за товар Позивачем була здійснена банківським переказом та підтверджується банківським платіжним документом SWIFT від 02.08.2019, у графі 70 якого містяться відомості про автомобіль та його номер кузова, а в графі 59 SWIFT містяться відомості про продавця автомобіля польську компанію «ТОР CARS S.C.», в графі 50F SWIFT містяться відомості про Позивача, як платника.

Таким чином, SWIFT від 02.08.2019 містить вичерпні відомості, що дозволяють однозначно ідентифікувати автомобіль, його ціну, призначення платежу, платника та одержувача.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що доводи Відповідача про неможливість перевірки правильності визначеної декларантом митної вартості товару за відсутності відмітки банку на платіжному дорученні в іноземній валюті від 23.07.2019, яке стосується товару, не підлягають врахуванню, оскільки вказана обставина не може вплинути на ціну товару та, відповідно, визначення митних платежів. У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Відсутність відмітки банку на платіжному дорученні в іноземній валюті від 23.07.2019 не може ставити під сумнів достовірність інформації щодо ціни товару, яка зазначена в договорі, який в свою чергу, був поданий декларантом для митного оформлення товарів та в платіжному документів Swift від 02.08.2019.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що в оскаржуваному рішенні Відповідача відсутнє посилання на те, що виявлена хоча б одна з обставин, за яких посадова особа митниці мала право вимагати подання додаткових документів із застосуванням ч. 3 та ч. 4 ст. 53 Митного кодексу України.

Приймаючи рішення по суті заявлених апеляційних вимог, колегія суддів бере до уваги і те, що у спірному рішенні про коригування митної вартості Відповідачем зазначено лише номер та дату митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості товару, що свідчить про не дотримання Відповідачем вимог п.п. 2, 4 ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України щодо обґрунтованості та вмотивованості рішення про коригування митної вартості.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про задоволення адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому рішення суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 03 грудня 2019 року необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги Відповідача спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування рішення суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 310, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року по справі №160/9066/19 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

В повному обсязі постанова складена 24 березня 2020 року.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова