Справа № 826/11552/18
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2020-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2020 року м. Київ № 826/11552/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Бояринцевої М.А., розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМСПЕЦГАЗ"
до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві
провизнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМСПЕЦГАЗ» (далі - ТОВ «ПРОМСПЕЦГАЗ») з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (далі - відповідач та/або контролюючий орган/ГУ ДФС у м. Києві) та просить суд визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у м. Києві від 17.07.2018 року №11272 та стягнути на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору.

Мотивуючи позовні вимоги ТОВ «ПРОМСПЕЦГАЗ» вказує, що він не підпадає під критерії встановлені наказом Міністерства фінансів України від 02.06.2015 року №524, яким затверджено «Порядок формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків», а тому у контролюючого органу були відсутні підстави для коригування плану-графу у червні 2018 року та включення позивача до нього.

Так, ТОВ «ПРОМСПЕЦГАЗ» зазначає, що план-графік був скорегований у другому кварталі 2018 року, тобто менше ніж через рік до завершення попередньої планової перевірки, що є порушенням пункту 77.2 статті 77 Податкового кодексу України.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому останній стверджує про прийняття ним наказу Головного управління ДФС у м. Києві від 17.07.2018 року №11272 в порядок, спосіб та в межах наданих йому повноважень.

Справа вирішується на підставі наявних в ній документів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

17.07.2018 року Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві прийнято наказ №11272 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ПРОМСПЕЦГАЗ» (код 37243368)», згідно якого наказано провести планову виїзну перевірку ТОВ «ПРОМСПЕЦГАЗ» (код 37243368, місцезнаходження: 01042, м. Київ, бульвар Марії Приймаченко, буд. 1/27, кв. (офіс) 103-1) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2017 року по 31.03.2018 рік, валютного - за період з 01.04.2017 року по 31.03.2018 рік, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.04.2017 року по 31.03.2018 рік тривалість 20 робочих днів, з 31.07.2018 року по дату завершення перевірки (далі - оскаржуваний та/або спірний наказ).

Відповідно до спірного наказу останній прийнятий на підставі статей 20, 77, 82 Податкового кодексу України, пункту 2 частини 1 статті 13 розділу IV, статті 25 розділу VI Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року №2464-VI, плану-графіку проведення документальних перевірок суб`єктів господарювання на 2018 рік та з метою здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків і зборів (обов`язкових платежів).

Вирішуючи спір по суті суд керується положеннями чинного законодавства, яке діяло на час виникнення спірних правовідносин та звертає увагу на наступне.

Так, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Положеннями підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами (пп. 21.1.1 п. 21.1 ст. 21 ПК України).

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Не може бути предметом планової документальної перевірки питання дотримання платником податків принципу "витягнутої руки", крім випадків перевірки дотримання платником податків вимог підпунктів 140.5.4, 140.5.6 пункту 140.5 статті 140 цього Кодексу.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Положеннями статті 77 ПК України врегульовано порядок проведення документальних планових перевірок.

Так, документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

До плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік.

Порядок формування та затвердження плану-графіка, перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Платники податків - юридичні особи, що відповідають критеріям, визначеним пунктом 43 підрозділу 4 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу, та у яких сума сплаченого до бюджету податку на додану вартість становить не менше п`яти відсотків від задекларованого доходу за звітний податковий період, а також самозайняті особи, сума сплачених податків яких становить не менше п`яти відсотків від задекларованого доходу за звітний податковий період, включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки. Зазначена норма не поширюється на таких платників податків у разі порушення ними статей 45, 49, 50, 51, 57 цього Кодексу. Про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Аналіз зазначеного дає суду підстави дійти до висновку про наявність у контролюючого органу проводити документальні виїзні перевірки платників податків, які здійснюються виключно у випадках та у порядку, встановлених Податковим кодексом України.

При цьому, право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків у контролюючого органу виникає за наявності у сукупності певних передумов, а саме: наявність платника податків у плані-графіку на рік, що оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки, прийняття наказу про проведення документальної планової перевірки, письмового повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки та скерування зазначених документів платнику податків у строки встановлені ПК України.

В свою чергу, наказ про проведення документальної планової перевірки може бути прийнято контролюючим органом виключно у разі включення платника податків у план-графік на рік, що оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

З матеріалів справи слідує, що проблемним питанням в межах спірних правовідносин є реалізація податковим органом при здійсненні владних управлінських функцій щодо призначення та проведення документальних планових перевірок у 2018 році в частині призначення документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМСПЕЦГАЗ».

Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що на дотримання вимог пункту 77.1 статті 77 ПК України ДФС України до 25 грудня 2017 року оприлюднила на своєму офіційному веб-сайті план-графік проведення планових документальних перевірок на поточний 2018 рік, до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМСПЕЦГАЗ» не було включено.

Між тим, включення позивача до плану-графіку на 2018 рік у липні місяці була здійснена контролюючим органом у відповідності до наказу Міністерства фінансів України від 02.06.2015 року №524, яким затверджено «Порядок формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків» шляхом коригування плану-графіку на 2018 рік з огляду на наявність оперативної інформації про ухилення від оподаткування, а документом, що підтверджує причину такого коригування є службова записка управління спеціального аудиту ГУ ДФС у м. Києві від 25.06.ю2018 року №3825/26-15-14-04-04-13.

Скоригований план-графік на 2018 рік у липні місяці, затверджений згідно із листом Державної фіскальної служби України від 16.07.2018 року №21466/7/99-99-14-03-01-17, в.о. Голови Державної фіскальної служби України М.В. Проданом 13.07.2018 року.

У відзиві на позовну заяву відповідачем вказано, що позивача відібрано для включення до плану-графіку на 2018 рік, у зв`язку з надходженням інформації структурного підрозділу, яка потребує відпрацювання у ході проведення перевірки за наявності критерій відбору платників податків-юридичних осіб, перелік яких наведений у Порядку формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків, зокрема високого ступеня: рівень сплати на прибуток нижчий на 50 та більше відсотків за рівень сплати за відповідною галуззю.

Як вже зазначено судом вище, згідно абзацом 3 пункту 77.2 статті 77 ПК України порядок формування та затвердження плану-графіка, перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пункту Порядку формування та затвердження плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 02.06.2015 року №524 (далі - Порядок) розроблений з метою забезпечення єдиного підходу до формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків (далі - план-графік).

Річний план-графік для документальних планових перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства України, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, складається відповідно до вимог статті 77 розділу ІІ Податкового кодексу України (далі - Кодекс).

План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки. Оновлення річного плану-графіка здійснюється у разі його коригування.

Відповідно до пункту 3 розділу I Порядку проекти річних планів-графіків складаються територіальними органами ДФС не пізніше 01 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки, квартальних планів-графіків - не пізніше 20 числа останнього місяця поточного кварталу засобами інформаційно-телекомунікаційних систем ДФС.

Проекти коригування планів-графіків у разі здійснення такого коригування формуються територіальними органами ДФС не пізніше 03 числа кожного місяця поточного року, починаючи з другого місяця поточного року, засобами інформаційно-телекомунікаційних систем ДФС.

Разом з проектом плану-графіка (коригування плану-графіка) формуються інформаційно-аналітичні довідки за кожним платником податків з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем ДФС.

Після остаточного узгодження проектів планів-графіків (коригування планів-графіків) територіальні органи ДФС надають департаментам аудиту та податків і зборів з фізичних осіб засобами автоматизованої інформаційної системи «Управління документами» плани-графіки (коригування планів-графіків) з відповідними додатками та обґрунтування підстав включення платника податків до плану-графіка (коригування плану-графіка).

В контексті положень пункту 5, 6 розділу I Порядку при відборі платника податків до плану-графіка відповідно до вимог статті 77 розділу ІІ Кодексу необхідним є врахування також вимог пункту 102.1 статті 102 розділу ІІ Кодексу в частині граничних термінів проведення перевірки та визначення податкового зобов`язання платника податків, вимог пункту 77.3 статті 77 розділу ІІ Кодексу в частині заборони проведення документальної планової перевірки за окремими видами зобов`язань перед бюджетами, крім правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати митних платежів, податків, зборів та єдиного внеску при виплаті (нарахуванні) доходів фізичним особам, податку на доходи фізичних осіб та зобов`язань за бюджетними позиками і кредитами, що гарантовані бюджетними коштами.

Відповідно до частини шістнадцятої статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Документальною перевіркою в частині правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) охоплюється період з 01 січня 2011 року або період, що настає за періодом, який перевірено попередньою перевіркою із зазначеного питання.

План-графік складається із планів-графіків територіальних органів ДФС та затверджується Головою ДФС.

Затверджений план-графік є обов`язковим для виконання всіма підрозділами територіальних органів ДФС.

Належну якість формування плану-графіка та його коригування забезпечує територіальний орган ДФС, який сформував план-графік (коригування плану-графіка).

Згідно з пунктом 2 розділу III Порядку формування переліку платників податків до розділів І, ІІ плану-графіка проводиться за критеріями ризиків згідно з вимогами пункту 5 цього розділу, у тому числі за даними інформаційно-телекомунікаційних систем ДФС. При коригуванні плану-графіка враховуються показники за останній податковий (звітний) період.

До плану-графіка включаються платники податків, які за результатами господарської діяльності мають найбільші ризики несплати до бюджету податків та зборів, платежів (п. 3 III Порядку).

Підпунктом 1 пункту 5 розділу III Порядку визначено, що критеріями відбору платників податків - юридичних осіб високого ступеня ризику, зокрема, рівень сплати податку на прибуток нижчий на 50 та більше відсотків за рівень сплати податку за відповідною галуззю.

Як вже було вказано судом вище, позивача було включено до плану-графіку на 2018 рік, з огляду на наявність оперативної інформації про ухилення від оподаткування та наявності у нього високого ступеня ризику, а саме рівень сплати податку на прибуток нижчий на 50 та більше відсотків за рівень сплати податку за відповідною галуззю.

В матеріалах справи міститься службова записка №25026.18 №3820/26-15-14-04-04-15, інформаційно-аналітична довідка щодо діяльності підприємства, яке включається до плану графіка перевірок на 2018 рік.

Натомість Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМСПЕЦГАЗ» стверджує, що такому критерію не відповідає.

Суд звертає увагу, що матеріли адміністративної справи не містять в собі належних та достатніх доказів на підтвердження обставин сплати позивачем податку на прибуток на рівні нижчий на 50 та більше відсотків за рівень сплати податку за відповідною галуззю.

Службова записка №25026.18 №3820/26-15-14-04-04-15 не містить в собі відображення обставин про наявність у платника податків (позивача) найбільших ризиків несплати до бюджету податків та зборів, платежів..

Також остання не підтверджує відповідність ТОВ «ПРОМСПЕЦГАЗ» критеріям, які встановлені підпунктом 1 пункту 5 розділу III Порядку.

З урахуванням зазначеного, на думку суду, відповідачем не надано до суду належних та достатніх доказів, що дають суду підстави дійти до висновку про відповідність позивача критеріями відбору платників податків - юридичних осіб високого ступеня ризику.

Надані контролюючим органом документи не дають суду можливість ідентифікувати Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМСПЕЦГАЗ» як платника податків високого ступеня ризику.

Разом з цим, при вирішенні спору по суті суд не враховує посилання позивача на порушення відповідачем положень пункту 77.2 статті 77 ПК України мотивуючи це наступним.

Приписи пункту 77.2 статті 77 ПК України передбачають періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний.

Платників податків з високим ступенем ризику включають до плану-графіка не частіше, одного разу на календарний рік.

Як свідчать матеріли адміністративної справи, 27.04.2017 року Головним управлінням Державної фіскальної служби України прийнято наказ №3192 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ПРОМСПЕЦГАЗ»».

Між тим, у постанові Верховного Суду України від 16.04.2013 року №21-94а13 вказано, що календарний рік - це проміжок часу з 1 січня по 31 грудня, який триває 365 або 366 (у високосному році) календарних днів.

Тобто, в даному випаду при прийнятті оскаржуваного наказу контролюючим органом не допущено порушень пункту 77.2 статті 77 ПК України, адже спірний наказ та наказ №3192 від 27.04.2017 року прийнято у період різних календарних років.

Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 1 ст. 77 КАС України).

Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, зважаючи на те, що відповідачем не надано належних та достатніх доказів, що дають суду підстави дійти до висновку про відповідність позивача критеріями відбору платників податків - юридичних осіб високого ступеня ризику суд вважає, що спірний наказ не відповідає критеріям, які встановлені частиною 2 статті 2 КАС України, з огляду на що адміністративний позов підлягає до задоволення.

Частиною 1 статті 143 КАС України встановлено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки, адміністративний позов підлягає до задоволення, то судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 77-78, 139, 143, 243-246, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМСПЕЦГАЗ» (01042, м. Київ, вул. Марії Приймаченко, б. 1/27, оф. 103-1, ) до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, б. 33/19, ) задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві від 17.07.2018 року №11272 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ПРОМСПЕЦГАЗ» (код 37243368)».

3. Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, б. 33/19, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМСПЕЦГАЗ» (01042, м. Київ, вул. Марії Приймаченко, б. 1/27, оф. 103-1, ) сплачений ним судовий збір у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України.

Суддя М.А. Бояринцева