Справа № 200/805/20-а
Суддя: Молочна І.С.
Дата ухвалення: 2020-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2020 р. Справа№200/805/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Молочної І. С., розглянувши в порядку спрощеного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Управління Пенсійного фонду України у місті Краматорську Донецької області про зобов`язання надати інформацію,

встановив:

17 січня 2020 року ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), позивач, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовними вимогами до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (відповідач-1, місце знаходження: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 13486010) про:

- зобов`язання Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області направити на його адресу та адресу приватного нотаріуса Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Кожушної Л.М. ( АДРЕСА_3 ) наступну інформацію: до якого часу нараховувалась та виплачувалась пенсія ОСОБА_2 ; якщо пенсія не нараховувалась та не виплачувалась до дня смерті ОСОБА_2 інформацію про те з якого часу; розмір пенсійних виплат (помісячно) з часу припинення нарахування пенсії ОСОБА_2 , а саме за період з дня припинення нарахування та виплат їй пенсійних виплат до дня смерті ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що його мати - ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а до часу смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . З як особа переміщена з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції. 08 лютого 2018 року позивач прийняв спадщину, яка залишилась після смерті мами, спадкова справа заведена у приватного нотаріуса Зміївського районного нотаріального округу Л.М. Кожушної. Втім, в останні роки перед смертю мамі позивача були припинені пенсійні виплати, у зв`язку з чим 30 березня 2019 року представником позивача направлено запит до ГУ ПФУ у Донецькій області з проханням надати наступну інформацію щодо пенсійних виплат померлої. Однак, відповіді на цей запит позивачем отримано не було. Позивач вважає, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. 31 травня 2018 року приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Л.М. Кожушною направлено до компетентних органів Пенсійного Фонду України запит про пенсійні виплати померлої матері позивача. Позивач вказує, що усно йому було повідомлено про отримання нотаріусом відповіді про відсутність можливості надати інформацію, але копію відповіді нотаріус відмовилась надавати з огляду на те, що вказана відповідь відноситься до службової інформації. Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідач-1 позовні вимоги не визнав, надав до суду відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого вказує на те, що померла ОСОБА_2 перебувала на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області та отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», а не один із видів пенсії за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Управлінні Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області здійснювало нарахування та виплату пенсії ОСОБА_2 по березень 2016 року включно. У зв`язку з цим зазначає, що у головного управління немає повноважень щодо надання приватному нотаріусу інформації, яку запитує Позивач.

Крім того, вказує, що Головним управлінням на адвокатський запит від 30 березня 2019 року надано відповідь 10 квітня 2019 року за № 4135/02-2. Адвокатський запит Браславської О. направлено до Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області для організації розгляду по суті в межах чинного законодавства. Відповідач звертає увагу на те, що Головне управління не приймало жодних рішень стосовно позивача, а тому відповідно до норм КАС України не порушувало прав, свобод та інтересів цієї особи у сфері публічно-правових відносин з приводу відсутності таких відносин.

21 січня 2020 року судом відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, про що постановлено відповідну ухвалу.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року заяву відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про розгляд справи за правилами загального позовного провадження залишено без задоволення.

Ухвалою суду від 19 лютого 2020 року залучено Управління Пенсійного фонду України у місті Краматорську Донецької області (відповідач-2; місце знаходження: вул. Поштова, буд. 52, м. Краматорськ, Донецька область, 84302, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань:23346787) в якості другого відповідача.

Відповідач-2 також надав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав на те, що ОСОБА_2 перебувала на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області та отримувала пенсію за віком з 01 серпня 2014 року. На підставі запиту Зміївського об`єднаного управління Пенсійного фонду України від 31 травня 2018 року пенсійну справу ОСОБА_2 закрито та супровідним листом від 11 червня 2018 року відправлено до м. Зміїв. Відповідач-2 зазначає, що запит нотаріуса про залишок недоотриманої пенсії ОСОБА_2 до Управління не надходив. Таким чином, відповідач-2 просив відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , є сином ОСОБА_2 , яка відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Харцизьку Донецької області. Цей факт також установлено рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 08 лютого 2018 року.

31 травня 2018 року приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Кожушною Лілією Миколаївною направлено запит до Пенсійного фонду України з проханням підтвердити наявність заборгованості по виплатам та суму коштів, якщо вона є, та повідомити реквізити банку та рахунок, на якому ці кошти знаходяться, на ім`я померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

08 лютого 2018 року позивачем до Приватного нотаріусу Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Кожушної Л.М. подано заяву про прийняття спадщини.

30 березня 2019 року адвокатом Браславською Ольгою Анатоліївною складено адвокатський запит до Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області, в якому остання з метою виконання угоди про надання правової допомоги, керуючись статтею 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», просила направити на електронну скриньку інформацію та документи про наступне:

- назву та адресу Управління Пенсійного фонду України, в якому на обліку перебувала пенсіонер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ;

- до якого часу нараховувалась та виплачувалась пенсія ОСОБА_2 ;

- якщо пенсія не нараховувалась та не виплачувалась - з якого часу; підстави ненарахування та невиплати пенсійних виплат з наданням завіреної належним чином копії відповідного рішення щодо припинення нарахування/виплати пенсії;

- повідомити розмір пенсії ОСОБА_2 за останні шість місяців до дня припинення нарахування та виплати пенсійних виплат.

Вказаний запит направлено засобами поштового зв`язку 02 квітня 2019 року, про що свідчить копія фіскального чеку про направлення рекомендованого поштового відправлення.

10 квітня 2019 року Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Донецькій області складено лист №4136/02-2 про направлення вказаного адвокатського запиту на адресу Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області для розгляду по суті та надання відповіді в межах чинного законодавства.

Того ж дня відповідачем на ім`я адвоката - Браславської Ольги Анатоліївни складено лист №4135/02-2, в якому зазначено, що громадянка ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області як внутрішньо переміщена особа, у зв`язку з чим адвокатський запит від 30 березня 2019 року направлено до вказаного Управління для розгляду по суті. Також в цьому запиті повідомлено, що відомості про пенсійне забезпечення належать до персональних даних та конфіденційної інформації про особу, поширення яких з урахуванням частини 2 статті 32 Конституції України, частини 2 статті 14 Закону України «Про захист персональних даних» без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише в інтересах (якщо це необхідно) національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Доказів направлення вказаних листів Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Донецькій області на адресу адвоката позивача - Браславської Ольги Анатоліївни та на адресу Управлінні Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області матеріали справи не містять.

Крім того, судом встановлено, що листом Зміївського об`єднаного управління пенсійного фонду України Харківської області від 31 травня 2018 року №4868-08/50 у Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області витребувано пенсійну справу померлої ОСОБА_2 з проханням повідомити термін, до якого померлій виплачувалась пенсія.

На виконання вказаного запиту Управлінням Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області листом від 11 червня 2018 року №10960/03 надіслано пенсійну справу померлої ОСОБА_2 до Зміївського об`єднаного управління пенсійного фонду України Харківської області та повідомлено, що пенсія останній виплачена до 31 березня 2016 року включно.

Посилаючись на те, що самостійно позивач та його представник не змогли отримати необхідну інформацію щодо пенсійних виплат, здійснених на ім`я ОСОБА_2 , вважаючи, що ця інформація може бути надана лише за запитом суду та правоохоронних органів, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Щодо строку звернення позивача до суду з цим позовом суд зазначає наступне.

Згідно частини 1 статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 2 статті 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, з аналізу норм Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Європейський Суд з прав людини зазначає, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справах: "Стаббігс та інші проти Великобританії", "Девеер проти Бельгії", "Перетяка та Шереметьєв проти України").

Частиною 1 статті 123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

У зв`язку з пропуском позивачем встановленого строку звернення до суду ухвалою суду від 02 березня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Управління Пенсійного фонду України у місті Краматорську Донецької області про зобов`язання надати інформацію залишено без руху.

На виконання цієї ухвали позивачем до суду надано клопотання про поновлення пропущеного ним строку звернення до суду, в обґрунтування якого останній послався на проживання на тимчасово непідконтрольній території України, втрату роботи та постійного заробітку та відновлення його фінансової спроможності звернутись до суду лише у січні 2020 року.

Проаналізувавши наведені у клопотанні доводи, суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення позивачу пропущеного строку звернення до суду з цим позовом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI (далі - Закон №5076-VI, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

У відповідності до положень підпунктів 1, 7 частини 1 статті 20 Закону №5076-VI під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб); збирати відомості про факти, що можуть бути використані як докази, в установленому законом порядку запитувати, отримувати і вилучати речі, документи, їх копії, ознайомлюватися з ними та опитувати осіб за їх згодою.

Статтею 24 Закону №5076-VI визначено, що адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.

До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.

Адвокатський запит не може стосуватися надання консультацій і роз`яснень положень законодавства.

Надання адвокату інформації та копій документів, отриманих під час здійснення кримінального провадження, здійснюється в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом.

Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

У разі якщо адвокатський запит стосується надання значного обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, строк розгляду адвокатського запиту може бути продовжено до двадцяти робочих днів з обґрунтуванням причин такого продовження, про що адвокату письмово повідомляється не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання адвокатського запиту.

У разі якщо задоволення адвокатського запиту передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як десять сторінок, адвокат зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк. Розмір таких витрат не може перевищувати граничні норми витрат на копіювання та друк, встановлені Кабінетом Міністрів України відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.

З наведених вище положень діючого на час виникнення спірних правовідносин законодавства випливає, що орган державної влади, яким є у спірних правовідносинах Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, при отриманні адвокатського запиту про надання інформації зобов`язаний не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом. При цьому, законом установлена відповідальність за відмову у наданні інформації на адвокатський запит.

Суд зазначає, що відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом установлено, що відповідачем-1 на виконання отриманого адвокатського запиту складено листи про пересилання такого запиту за належністю до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області та про повідомлення про таке пересилання запитувача інформації.

Проте, суд зазначає, що відповідачем-1 не надано до суду доказів направлення цих листів на адресу Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області та адвоката позивача, що свідчить про невиконання відповідачем-1 обов`язку, закріпленого у статті 24 Закону №5076-VI, адже складення відповідних листів Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області та реєстрація їх в книзі вихідної кореспонденції не може свідчити про їх фактичне направлення адресатам.

Аналогічний висновок щодо того, що копії журналу вихідної кореспонденції та супровідного листа не можуть бути самостійним доказом направлення поштового відправлення у певну дату та, відповідно, отримання такого відправлення адресатом викладені у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі №823/1907/15.

Таким чином, суд дійшов висновку про порушення відповідачем-1 процедури розгляду та надання відповіді на адвокатський запит представника позивача від 30 березня 2019 року.

Водночас, суд зауважує, що адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність, закріпленим у КАС України, критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження в більш вузькому розумінні - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Тобто, дискреційним є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може». При цьому дискреційні повноваження завжди мають межі, встановлені законом.

Враховуючи те, що з`ясування наявності інформації, запитуваної представником позивача у адвокатському запиті від 30 березня 2019 року та порядок її надання належить до дискреційних повноважень отримувача цього запиту - Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, суд вважає що належним способом захисту порушених прав позивача є саме зобов`язання вказаного органу надати інформацію відповідно до адвокатського запиту від 30 березня 2019 року.

Крім того, суд звертає увагу, що позовні вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача-1 надати запитувану адвокатом інформацію на адресу приватного нотаріуса Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Кожушної Л.М. не підлягають задоволенню, оскільки стосуються не порушених прав позивача саме в межах спірних правовідносин, а приватної діяльності іншого суб`єкта.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною 3 цієї статті при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи те, що при поданні позову позивачем сплачено 840,80грн, суд вважає, що за наслідками розгляду цієї справи з відповідача-1 на користь позивача підлягає стягненню 420,40 грн судового збору.

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місце знаходження: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 13486010), Управління Пенсійного фонду України у місті Краматорську Донецької області (місце знаходження: вул. Поштова, буд. 52, м. Краматорськ, Донецька область, 84302, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 23346787) про зобов`язання надати інформацію - задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надати інформацію відповідно до адвокатського запиту Браславської Ольги Анатоліївни від 30 березня 2019 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 25 березня 2020 року.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом частини 3 статті 243 КАС України зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.С. Молочна