Справа № 440/810/20
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2020-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/810/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/810/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

14 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - відповідач, ГУ ПФУ у Полтавській області) , в якому просить визнати незаконним та скасувати рішення комісії при ГУ ПФУ в Полтавській області від 28.11.2019 №174 щодо відмови у зарахуванні до його пільгового стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах, періодів роботи з 31.03.1986 по 19.07.1990 та з 28.01.1992 по 04.02.2002, а також зобов`язати відповідача зарахувати вказані періоди роботи позивача на посаді тракториста та призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. "в" ст. 13 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Свою позицію позивач обґрунтовує протиправною, як на його думку, відмовою відповідача у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з не включенням до пільгового стажу періодів його роботи трактористом в колгоспі "Шлях Леніна" Первомайського району АР Крим, незважаючи на наявність усіх необхідних документів, якими підтверджується цей стаж.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 19.02.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

10.03.2020 відповідач надав відзив на позов, в якому висловив свої заперечення проти позовних вимог. Свою позицію мотивує обставинами відсутності достатнього пільгового стажу ОСОБА_1 для призначення пенсії на пільгових умовах, оскільки подані до Управління довідки містять суттєві недоліки, до того ж видані адміністрацією на тимчасово окупованій території, у зв`язку з чим такі не були враховані комісією при ГУ ПФУ у Полтавській області (а.с. 46-47).

Розгляд даної справи, відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників за наявними у справі матеріалами, в межах строку, встановленого статтею 263 цього ж Кодексу.

11.03.2020 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, яку суд не приймає до уваги, оскільки в даному випадку така не є заявою по суті справи, передбаченою частиною третьою статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 30.10.2019 звернувся до Комісії при ГУ ПФУ в Полтавській області iз заявою (а.с. 24) щодо підтвердження періодів роботи на посаді тракториста з 31.03.1986 по 19.07.1990, з 28.01.1992 по 04.02.2002 в колгоспі "Шлях Леніна" (СВК "Фортуна"), додавши до заяви необхідний, на його думку, пакет документів, а саме:

- витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 12.06.2019, яким підтверджено факт припинення державної реєстрації юридичної особи СВК "Фортуна" з 29.12.2019 за судовим рішенням (а.с. 27-29);

- трудову книжку від 01.10.1983, в якій щодо ОСОБА_1 містяться записи: №4 - з 31.03.1986 прийнятий в члени колгоспу "Шлях Леніна" Первомайського району Кримської АРСР, №5 - вибув 19.07.1990 із членів колгоспу за власним бажанням; №6 - прийнятий 28.01.1992 в члени колгоспу "Шлях Леніна" Первомайського району АР Крим, №7 - звільнений з 01.04.2000 у зв`язку з реорганізацією колгоспу "Шлях Леніна" Первомайського району АР Крим та переведений на роботу в СВК "Фортуна", прийнятий в члени кооперативу, запис №8 - звільнений з членів СВК "Фортуна" 04.02.2002 за власним бажанням (а.с. 30-34);

- архівні довідки про заробітну плату від 21.05.2019 № 113/01-26, 114/01-26, 115/01-26, 116/01-26, 117/01-26, 118/01-26, видані адміністрацією Островського сільського поселення Первомайського району Республіки Крим, оплата праці проводилася за такі періоди роботи: - з 01.04.1986 по 31.03.1990; - з 01.05.1990 по 19.07.1990; - з 01.02.1992 по 30.06.1999; - з 01.08.1999 по 31.05.2000; - з 01.07.2000 по 31.07.2000; - з 01.09.2000 по 30.11.2001; - з 01.01.2002 по 31.01.2002 (а.с. 35-40);

- довідку від 20.08.2013 № 122/01-26, видану виконавчим комітетом Островської сільської ради Первомайського району АР Крим, відповідно до якої ОСОБА_1 працював у колгоспі "Шлях Леніна" з квітня 1986 року по 19.07.1990, з лютого 1992 року по 31.03.2000 (а.с. 43);

- довідку від 20.08.2013 №123/01-26, видану виконавчим комітетом Островської сільської ради Первомайського району АР Крим, відповідно до якої ОСОБА_1 був членом СВК "Фортуна", де працював з 01.04.2000 по 31.01.2002 (а.с. 41);

- довідку від 20.08.2013 №124/01-26, видану виконавчим комітетом Островської сільської ради Первомайського району АР Крим, СВК "Фортуна" є правонаступником колгоспу "Шлях Леніна" (а.с. 42);

- довідку від 21.05.2019 №119/01-26, видану адміністрацією Островського сільського поселення Первомайського району Республіки Крим, відповідно до якої ОСОБА_1 працював у колгоспі "Шлях Леніна" з квітня 1986 року по березень 1990 року, з травня 1990 року по липень 1990 року, з лютого 1992 року по березень 2000 року, в СВК "Фортуна" з 01.04.2000 по 04.02.2002; за 1986 рік - посада не вказана, 1987 - 1990 роки - тракторист, 1992 - 1997 роки - тракторист, 1998 - тракторист ДТ-75 полив, 1999-2001 роки - тракторист гусеничний, 2002 рік-посада не вказана; з 1986 по 2002 зазначена кількість відпрацьованих вихододнів (а.с. 45);

- довідку від 21.05.2019 № 112/01-26, видану адміністрацією Островського сільського поселення Первомайського району Республіки Крим, СВК "Фортуна" є правонаступником колгоспу "Шлях Леніна" (а.с. 44).

Проте, рішенням Комісії при ГУ ПФУ у Полтавській області від 28.11.2019 №174 позивачу відмовлено у підтвердженні стажу роботи, передбаченого пунктом 3 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за періоди з 31.03.1986 по 19.07.1990 та з 28.01.1992 по 04.02.2002. Підставою відмови зазначено: довідки про заробітну плату, періоди трудового стажу, довідка про перейменування видані адміністрацією на тимчасово окупованій території; робота на посаді, яка не дає права на пільгове забезпечення; відсутність відомостей про надання відпусток без збереження заробітної плати, про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем.

Позивач не погоджується з позицією відповідача, вважає його дії такими, що порушують його конституційне право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку з чим він звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірному рішенню Комісії при ГУ ПФУ у Полтавській області від 28.11.2019 №174 на предмет його правомірності, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За змістом пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Так, пунктом 3 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Згідно зі ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (надалі - Порядок № 637), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

Отже, головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт на посаді тракториста-машиніста, безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, досягнення відповідного віку, а також наявність кількості відповідного стажу.

Як свідчать матеріали справи, підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії є обставини неврахування архівних довідок у зв`язку з тим, що такі видані установами, які розташовані на анексованій території, а також робота ОСОБА_1 на посаді, що не дає права на пільгове пенсійне забезпечення.

У зв`язку з цим суд зазначає, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" (надалі - Закон №1207-VII) тимчасово окупованою територією визначено сухопутну територію Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Згідно з частинами першою та другою статті 4 Закону №1207-VII на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Статтею 18 Закону №1207-VII передбачено, що громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та прав на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Правовий статус органів та посадових осіб, які діють на території України та створені і проводять свою діяльність не у відповідності із законодавством України, визначено, зокрема, Законом №1207-VII.

Частинами першою - третьою статті 9 Закону №1207-VII передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Отже, відповідно до наведених норм Закону, необхідною умовою для визнання незаконним акту органу, який знаходиться на тимчасово окупованій території, є створення такого органу, обрання чи призначення у порядку, не передбаченому законом.

Однак, позивач набув трудовий стаж у період, коли населені пункти, на території яких підприємства - роботодавці позивача здійснювали господарську діяльність, перебували під контролем української влади і такі підприємства були утворені відповідно до законодавства України.

Тому частина первинних документів, якими позивач підтверджує пільговий стаж, були створені до окупації АР Крим і не можуть піддаватися сумніву та позбавляти позивача права на отримання пенсії, обчисленої із заробітку, який він отримував на законних підставах, тільки на тій підставі, що Україна тимчасово не здійснює контроль на території, де позивач набув пільговий стаж роботи, а саме:

- довідка від 20.08.2013 №122/01-26, видана виконавчим комітетом Островської сільської ради Первомайського району АР Крим, відповідно до якої ОСОБА_1 працював в колгоспі "Шлях Леніна" з квітня 1986 року по 19.07.1990, з лютого 1992 року по 31.03.2000 (а.с. 43);

- довідка від 20.08.2013 № 123/01-26, видана виконавчим комітетом Островської сільської ради Первомайського району АР Крим, відповідно до якої ОСОБА_1 був членом СВК "Фортуна", де працював з 01.04.2000 по 31.01.2002 (а.с. 41);

- довідка від 20.08.2013 № 124/01-26, видана виконавчим комітетом Островської сільської ради Первомайського району АР Крим, СВК "Фортуна" є правонаступником колгоспу "Шлях Леніна" (а.с. 42).

Решта документів видані адміністрацією Островського сільського поселення Первомайського району Республіки Крим, тобто органом влади непідконтрольним території України.

В той же час суд вважає за необхідне зазначити, що у 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй (надалі - ООН) у документі "Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії" зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але "у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів".

Європейський суд з прав людини (надалі - ЄСПЛ) розвиває цей принцип у своїй практиці. Наприклад, у справах "Лоізіду проти Туреччини" (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), "Кіпр проти Туреччини" (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016). "Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать".

При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи ("Намібійські винятки"), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів, виданих закладами, що знаходяться на тимчасово окупованій (анексованій) території, як доказів, оскільки не прийняття їх призведе до порушень та обмежень прав позивача на соціальний захист та гарантоване йому право на пенсійне забезпечення як громадянина України.

Таким чином, позивачем вчинено усі дії та подано усі наявні в нього документи необхідні для зарахування до пільгового стажу періодів його роботи в колгоспі "Шлях Леніна" Первомайського району АР Крим та його правонаступника СВК "Фортуна" на посаді тракториста.

При цьому, найменування роботодавцем посади позивача "тракторист", а не "тракторист-машиніст", не може позбавляти позивача права на зарахування до пільгового стажу періодів роботи на цій посаді з огляду на відсутність істотних відмінностей у суті виконуваної роботи.

Суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо того, що відповідачем вчинялися будь-які дії щодо проведення перевірки відповідності записів довідок первинним документам, а неможливість проведення таких перевірок, на думку суду, не може бути виправданням в частині покладення надмірного тягаря та відповідного обов`язку на позивача, оскільки надані довідки містять усі необхідні реквізити та відомості.

Аналізуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, з урахуванням того, що судом не встановлено, а відповідачем не доведено правомірності відмови у підтвердженні стажу роботи, передбаченого пунктом 3 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за періоди з 31.03.1986 по 19.07.1990 та з 28.01.1992 по 04.02.2002 в колгоспі "Шлях Леніна" Первомайського району АР Крим та його правонаступника СВК "Фортуна", суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині тверджень щодо протиправності рішення Комісії при ГУ ПФУ в Полтавській області від 28.11.2019 №174 в цілому, у зв`язку з чим таке підлягає скасуванню з відповідним зобов`язанням відповідача зарахувати спірні періоди до пільгового стажу позивача.

При цьому, вимога ОСОБА_1 щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. "в" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" задоволеною судом бути не може з огляду на її передчасність, а також ту обставину, що позивач не звертався до Головного управління із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, тому й рішення про відмову у призначенні пенсії відповідачем не приймалося.

Відтак, позов належить задовольнити частково.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 840,80 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією від 11.02.2020 № 8706 (а.с. 4).

Враховуючи те, що позовні вимоги позивача задоволено частково, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору підлягають присудженню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у сумі пропорційній до задоволеної частини позовних вимог - 420,40 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ) про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області від 28.11.2019 №174 про результати розгляду заяви.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ) зарахувати до стажу роботи, передбаченого пунктом 3 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення", періоди роботи ОСОБА_1 з 31.03.1986 по 19.07.1990 та з 28.01.1992 по 04.02.2002 трактористом в колгоспі "Шлях Леніна" Первомайського району АР Крим та СВК "Фортуна".

В решті позову відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) частину судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн 40 коп за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення з урахуванням положень п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.Б. Супрун