Справа № 420/1187/20
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2020-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1187/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Білостоцького О.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження, визначеного ч. 5 ст. 262 КАС України, адміністративну справу за позовом Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України в Одеській області до Лиманського районного відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Новобілярський навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Лиманської районної ради Одеської області, Лиманська районна рада Одеської області, Відділ освіти, молоді та спорту Лиманської райдержадміністрації Одеської області про визнання протиправним та скасування повідомлення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій (далі ДСНС) України в Одеській області до Лиманського районного відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 22.01.2020 року, винесене державним виконавцем Лиманського районного відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) Луценко І.І.; зобов`язати Лиманський районний відділ Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрити виконавче провадження за виконавчим листом Одеського окружного адміністративного суду у справі №815/2574/18 від 25.03.2019 року та вчинити необхідні виконавчі дії щодо виконання судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25.03.2019 року по справі №815/2574/18 було задоволено в повному обсязі адміністративний позов Головного управління ДСНС України в Одеській області та застосовано заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до Новобілярського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Лиманської районної ради Одеської області шляхом зобов`язання зупинити роботу зазначено закладу, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки та у сфері цивільного захисту, які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, що можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, наведених в Акті перевірки №09 від 20.04.2018 року.

Зазначене судове рішення набрало законної сили та позивачем було отримано виконавчий лист, який в свою чергу ним було пред`явлено для примусового виконання до Лиманського районного відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси).

Водночас 22.01.2020 року головним державним виконавцем Лиманського районного відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) Луценко І.І. було прийнято повідомлення про повернення виконавчого документу без прийняття його до виконання, оскільки виконавчий документ не містить заходів примусового виконання рішення, крім того, в резолютивній частині виконавчого документу не зазначено боржника.

Не погоджуючись із зазначеним повідомленням відповідача та вважаючи його протиправним, Головне управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України в Одеській області звернулось до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 16.03.2020 року позовну заяву Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України в Одеській області до Лиманського районного відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було прийнято до розгляду, у справі було відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін в порядку, визначеному ст. 262 ч. 5 КАС України, з урахуванням особливостей розгляду справи, передбачених ст. 287 КАС України.

Згідно приписів частини 4 ст. 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

При відкритті провадження у справі судом було залучено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Новобілярський навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Лиманської районної ради Одеської області, Лиманську районну раду Одеської області, Відділ освіти, молоді та спорту Лиманської райдержадміністрації Одеської області. Відповідачу запропоновано в 5-денний строк з дня отримання ухвали суду про відкриття провадження у справі надати відзив на адміністративний позов.

20.03.2020 року на електрону адресу суду від Лиманського районного відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшов відзив на адміністративний позов (а.с.58-60), з якого вбачається, що відповідач позов не визнає та зазначає, що у виконавчому листі, виданому Одеським окружним адміністративним судом 18.12.2019 року по справі №815/2574/18, не зазначено заходів примусового характеру, визначених Законом України «Про виконавче провадження», а також не визначено особу, яку необхідно зобов`язувати вчиняти певні дії. У виконавчому документі, за твердженням відповідача, лише зазначено «застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до Новобілярського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Лиманської районної ради Одеської області шляхом зобов`язання зупинити роботу».

Крім того, відповідач посилається на правову позицію Верховного Суду у справі №809/421/17, відповідно до якої виконання судового рішення про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) покладається на орган, який звернувся до суду з позовом, у цьому випадку - на Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області. У правовідносинах, які виникають у зв`язку з реалізацією цим органом своїх владних повноважень, немає підстав залучати до виконання судового рішення (щодо застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) органи державної виконавчої служби і покладати на них виконання судового рішення у порядку примусового виконання відповідно до Закону №1404-VIII.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Новобілярський навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Лиманської районної ради Одеської області, Лиманська районна рада Одеської області, Відділ освіти, молоді та спорту Лиманської райдержадміністрації Одеської області про відкриття провадження в адміністративній справі №420/1187/20 були повідомлені 17.03.2020 року, але заяв по суті справи до суду не надали.

Судом у справі встановлено наступне.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25.03.2019 року по справі №815/2574/18 було задоволено в повному обсязі адміністративний позов Головного управління ДСНС України в Одеській області до Новобілярського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Лиманської районної ради Одеської області, за участю 3-х осіб без самостійних вимог на предмет спору Лиманської районної ради Одеської області, Відділу освіти, молоді та спорту Лиманської райдержадміністрації Одеської області (а.с.8-12).

Застосовано заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до Новобілярського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Лиманської районної ради Одеської області (), розташованого за адресою: 67500, Одеська область, Лиманський район, смт. Нові Біляри, вулиця Шкільна, 9, шляхом зобов`язання зупинити роботу Новобілярського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Лиманської районної ради Одеської області, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки та у сфері цивільного захисту, які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, що можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, наведених в Акті перевірки №09 від 20.04.2018 року.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25.03.2019 року по справі №815/2574/18 набрало законної сили 06.05.2019 року.

18.12.2019 року Одеським окружним адміністративним судом по справі №815/2574/18 позивачу було видано виконавчий лист (а.с.13).

З огляду на вищезазначене, Головне управління ДСНС України в Одеській області звернулось до Лиманського районного відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про примусове виконання рішення суду. До заяви Головне управління ДСНС України в Одеській області додало виконавчий лист по справі №815/2574/18 від 18.12.2019 року.

Разом з тим, 22.01.2020 року головним державним виконавцем Лиманського районного відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) Луценко І.І. було прийнято повідомлення про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання на підставі п.7 ч.4 ст.4 Закону України Про виконавче провадження. Повідомлення вмотивовано тим, що виконавчий документ не містить заходів примусового виконання рішення, крім того, в резолютивній частині виконавчого документу не зазначено боржника (а.с.14).

Не погоджуючись із зазначеним повідомленням відповідача та вважаючи його протиправним, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Дослідивши адміністративний позов, відзив Лиманського районного відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини та судову практику, суд доходить висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регламентовані Законом України №1404- VIII від 02.06.2016 року «Про виконавче провадження» (далі Закон №1404- VIII).

Так статтею 1 Закону №1404-VIII визначено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень в силу частини 1 статті 5 Закону №1404-VIII покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та, у передбачених цим Законом випадках, на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016 року №1403- VIII (далі Закон №1403- VIII).

Згідно з п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частин першої, другої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 4 Закону № 1404-VIII у виконавчому документі зазначаються резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень.

Відповідно до статті 10 Закону № 1404-VIII заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з ч.1 ст.13 Закону № 1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 4 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем.

Згідно з статтею 66 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Частиною 1 статті 67 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема, здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб`єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; а також звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Як зазначено в ч. 1, 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.

У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Частиною 2 стаття 70 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Таким чином, застосування таких заходів реагування як повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів можливе тільки на підставі судового рішення адміністративного суду.

Звернення суб`єкта владних повноважень до адміністративного суду можливе у випадках, визначених законом. Наведені положення статті 70 Кодексу цивільного захисту України є одним з тих випадків, коли орган контролю може (якщо для цього є підстави) застосувати до підконтрольного суб`єкта заходи реагування тільки шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

З огляду на завдання адміністративного судочинства, такий механізм реалізації владних повноважень покладає на адміністративний суд обов`язок, окрім іншого, запобігти неправомірному обмеженню прав та інтересів конкретних суб`єктів господарювання суб`єктами владних повноважень; з іншого боку суд повинен зважати на підстави, які змушують контролюючий орган звертатися з позовом про застосування таких заходів реагування, як то зупинення роботи підприємств чи їхніх окремих об`єктів. З урахуванням наведених контролюючим органом обставин у зіставленні з наслідками застосування заходів реагування, адміністративний суд і повинен ухвалити рішення по суті і в межах позовних вимог.

Виконання судового рішення про застосування заходів реагування покладається на орган, який звернувся з позовом, у цьому випадку - на Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області. У правовідносинах, які виникають у зв`язку з реалізацією цим органом своїх владних повноважень немає підстав залучати до виконання судового рішення (щодо застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю)) органи державної виконавчої служби і покладати на них виконання цього судового рішення у порядку примусового виконання відповідно до Закону №1404-VIII.

Та обставина, що заходи реагування (у визначених законом випадках) застосовуються на підставі судового рішення, не змінює суб`єктного складу і правового статусу учасників цих правовідносин, зокрема контролюючого органу, який на виконання закону звернувся з позовом, і на підставі судового рішення й повинен застосувати до підконтрольного суб`єкта заходи реагування для досягнення мети, яка зумовила їх застосування.

На думку суду, у цих правовідносинах Управління ДСНС діє не як орган, на який покладено виконання судового рішення (за Законами України від 02.06.2016 року №1403- VIII та №1404-VIII), а як суб`єкт владних повноважень, який застосовує/реалізовує санкції за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 05 червня 2019 року по справі №809/421/17, яка в силу ч.5 ст.242 КАС України підлягає врахуванню при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

При цьому суд враховує останню правову позицію Верховного Суду в зазначеній категорії спорів.

Суд зазначає, що в адміністративній справі №420/1187/20 спір виник у зв`язку з тим, що державний виконавець відмовив у примусовому виконанні виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, яким задоволено позов Головного управління ДСНС України в Одеській області та застосовано заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до Новобілярського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Лиманської районної ради Одеської області шляхом зобов`язання зупинити роботу зазначено закладу, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки та у сфері цивільного захисту, які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, що можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, які були встановлені посадовими особами ГУ ДСНС в Одеській області, та наведені ними в Акті перевірки №09 від 20.04.2018 року.

З огляду на вищевикладене суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову територіального органу ДСНС та визнання протиправним і скасування повідомлення від 22.01.2020 року про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, винесеного державним виконавцем Лиманського районного відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) Луценко І.І.

Оскільки вимога позивача про зобов`язання Лиманського районного відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрити виконавче провадження за виконавчим листом Одеського окружного адміністративного суду у справі №815/2574/18 від 25.03.2019 та вчинити необхідні виконавчі дії щодо виконання судового рішення, є похідною вимогою від вимоги про визнання протиправним та скасування повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 22.01.2020 року, вона, на думку суду, також є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Виходячи з необхідності відмови судом у задоволенні позовних вимог позивача, у суду відсутні підстави, передбачені ст. 139 КАС України, для розподілу судових витрат у цій справі .

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 77, 90, 241-246, 251, 255, 257-262, 268-269, 271, 272, 287, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні адміністративного позову Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України в Одеській області (65091, м. Одеса, вул. Прохорівська, 6) до Лиманського районного відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (67500, Одеська область, Лиманський район, смт. Доброслав, вул. Центральна, 75), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Новобілярський навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Лиманської районної ради Одеської області (67500, Одеська область, Лиманський район, смт. Нові Біляри, вулиця Шкільна, 9), Лиманська районна рада Одеської області (67500, Одеська область, Лиманський район, смт. Доброслав, пр-т 40 річчя Визволення, 2), Відділ освіти, молоді та спорту Лиманської райдержадміністрації Одеської області (67500, Одеська область, Лиманський район, смт. Доброслав, пр-т 40 річчя Визволення, 2) про визнання протиправним та скасування повідомлення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити в повному обсязі.

Розподіл судових витрат не проводити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 272 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 287 ч. 6, 293, 295 та пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII Перехідних положень КАС України протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В. Білостоцький

.