Справа № 520/7208/19
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2020-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 р. Справа № 520/7208/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ральченка І.М.

суддів: Бершова Г.Є. , Катунова В.В.

за участю секретаря судового засідання Патової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.11.2019, суддя Бідонько А.В., повний текст складено 27.11.19 по справі № 520/7208/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр.Агро-сервіс"

до Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Укр.Агро-сервіс" звернулось до суду із позовом, у якому просило скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 17.05.2019 №2, від 04.06.2019 №2, від 12.07.2019 №, від 20.08.2019 №2.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.11.2019 року позовні вимоги задоволено.

Скасовано податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області №2 від 04.06.2019 року, яким відмовлено у бюджетному відшкодуванні за березень 2019 року на суму 62075,00 грн.; № 2 від 17.05.2019 року, яким відмовлено у бюджетному відшкодуванні за лютий 2019 року на суму 209674,00 грн., № 2 від 12.07.2019 року, яким відмовлено у бюджетному відшкодуванні за квітень 2019 року на суму 250051,00 грн. та № 2 від 20.08.2019 року, яким відмовлено у бюджетному відшкодуванні за травень 2019 року на суму 175542,00 грн.

Відповідач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. В обґрунтування вимог посилався на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судовим розглядом, Головним управлінням ДФС у Харківській області проведено камеральну перевірку ТОВ «Укр.Агро-сервіс» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок платника податку за лютий 2019 року», за наслідками якої складний акт від 18.04.2019 року №515/20-40-12-02-08/24269988, яким зафіксовано наступні порушення податкового законодавства, а саме п.200.1, п.200.4 ст.200 Кодексу, в результаті чого безпідставно задекларовано до бюджетного відшкодування суму від`ємного значення ПДВ у обсязі, який перевищує можливий залишок такого від`ємного значення, у зв`язку з чим у платника відсутнє право на отримання бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку (р. 20.2.1) за лютий 2019 року на суму 209674 грн. Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р. 21), за лютий 2019 року підлягає збільшенню за результатами перевірки на 209674 грн. (у разі узгодження платником).

На підставі зазначеного акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № 2 від 17.05.2019 року про відмову у бюджетному відшкодуванні податку на додану вартість на суму 209674 грн.

Позивачем вказане податкове повідомлення-рішення оскаржене у адміністративному порядку шляхом подання скарги до Державної фіскальної служби України, рішенням якої № 33882/6/99-99-11-04-01-25 від 18.07.2019 року оскаржуване рішення залишено без змін, а скарга без задоволення.

Також відповідачем проведено камеральну перевірку ТОВ «Укр.Агро-сервіс» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок платника податку за березень 2019 року, за результатами якої складено акт від 20.05.2019 року №652/20-40-12-02-08/24269988, яким зафіксовано порушення ТОВ «Укр.Агро-сервіс» вимог податкового законодавства, а саме п.200.1, п.200.4 ст.200 Кодексу, у зв`язку з чим у платника відсутнє право на отримання бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку (р. 20.2.1) за березень 2019 року на суму 62075 грн. платник має право збільшити суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р. 21), на 62075 грн. (у разі узгодження податкового повідомлення - рішення).

На підставі зазначеного акту Головним управлінням ДФС у Харківській області винесено податкове повідомлення рішення від 04.06.2019 року №2, яким відмовлено в наданні бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 62075,00 грн. за декларацією № від 17.04.2019 року за звітний період березень 2019 року.

Крім того, відповідачем проведено камеральну перевірку ТОВ «Укр.Агро-Сервіс» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок платника податку за квітень 2019 року, за наслідками якої складений акт від 18.06.2019 року №816/20-40-12-02-08/24269988, яким зафіксовано порушення позивачем податкового законодавства, а саме п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Кодексу, у зв`язку з чим у платника відсутнє право на отримання бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку (р. 20.2.1) за квітень 2019 року на суму 250051 грн. платник має право збільшити суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р. 21), за квітень 2019 року на 250051 грн. (у разі узгодження податкового повідомлення-рішення).

На підставі зазначеного акту відповідачем прийнято податкове повідомлення рішення № від 12.07.2019 року, яким відмовлено в наданні бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 250051 грн.

Також відповідачем проведено камеральну перевірку ТОВ «Укр.Агро-сервіс» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок платника податку за травень 2019 року, за результатами якої складний акт від 17.07.2019 року №935/20-40-12-02-08/24269988, яким зафіксовано порушення позивачем вимог податкового законодавства, а саме п.200.1, п.200.4 ст.200 Кодексу, у зв`язку з чим у платника відсутнє право на отримання бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку (р. 20.2.1) за травень 2019 року на суму 175542 грн. платник має право збільшити суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р. 21), за травень 2019 року на 175542 грн. (у разі узгодження податкового повідомлення - рішення).

На підставі зазначеного акту відповідачем прийнято податкове повідомлення рішення №2 від 20.08.2019 року, яким відмовлено в наданні бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 175542 грн.

Не погоджуючись із такими рішеннями Головного управління ДФС у Харківській області позивач звернувся до суду з даним позовом.

Підставою прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень Головним управлінням ДФС у Харківській області стали висновки щодо допущення позивачем ідентичних порушень п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, що позбавляє позивача права на отримання бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку (р. 20.2.1) за відповідні місяці.

Так, за висновками податкового органу, сума від`ємного значення ПДВ, задекларована до бюджетного відшкодування та відображена в додатку №3 до податкової звітності з податку на додану вартість за поточний місяць не повинна перевищувати за періодом виникнення минулий місяць.

Крім того, податковий орган зазначив, що показники додатків № 2 та додатку № 3 до податкової звітності з ПДВ повинні відповідати загальному обсягу від`ємного значення ПДВ за звітний (податковий) період, з огляду на те, що останні передбачають розшифрування суми від`ємного значення ПДВ у розрізі періодів виникнення.

Отже, податковий орган, роблячи висновок про порушення позивачем вимоги п.200.1 та п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, виходив з того, що положення Податкового кодексу України розрізняють поняття «податкового кредиту звітного (податкового) періоду» та «податкового кредиту наступного (попереднього) звітного (податкового) періоду».

При цьому, виявлене порушення не пов`язане із заниженням податкових зобов`язань та/або завищенням податкового кредиту з ПДВ, платник має право збільшити суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р. 21).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив, з того, що висновки актів перевірок не відповідають положенням податкового законодавства, оскільки зроблені внаслідок довільного трактування відповідачем норм Податкового кодексу України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Підпунктом в) п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Враховуючи зазначені положення Податкового кодексу України колегія суддів погоджується із твердженням суду першої інстанції, що ст. 200 Кодексу не відокремлює поняття «податкового кредиту наступного (попереднього) звітного (податкового) періоду».

Так, від`ємне значення звітного податкового періоду (за умови його невикористання в звітному періоді відповідно до п. 200.4 п.п. а) та б) зараховується до складу, тобто стає частиною, податкового кредиту наступного податкового періоду.

Форми та порядок заповнення податкової звітності з податку на додану вартість затверджені наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 року № 21, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 29.01.2016 року №159/28289.

Відповідно до п. 6 розділу ІІІ Наказу № 21, платник податку самостійно обчислює суму податкового зобов`язання, яку зазначає в податковій звітності. Дані, наведені в податковій звітності, мають відповідати даним бухгалтерського та податкового обліку платника.

Форма податкової звітності має три розділи:

1. «І. Податкові зобов`язання», закінчується рядком 9 «Усього податкових зобов`язань (сума значень рядків (1.1 + 1.2 + 4.1 + 4.2 + 6 (-/+) + 7 (-/+) + 8) колонки Б)», у якому відображається сума податкових зобов`язань звітного податкового періоду;

2. «ІІ. Податковий кредит», включає рядок 16 «Від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду», у якому відображається від`ємне значення попереднього податкового періоду. Закінчується розділ рядком 17 «Усього податкового кредиту (сума значень рядків (10.1 + 10.2 + 11.1 + 11.2 + 12 + 13 (-/+) + 14 (-/+) + 15 (-/+) + 16 (-/+) колонки Б))», у якому відображається сума податкового кредиту звітного податкового періоду.

У рядку 16 відображається від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду. У рядок 16.1 переноситься значення рядка 21 декларації за попередній звітний (податковий) період. У рядку 16.2 вказуються суми збільшення/зменшення залишку від`ємного значення за результатами уточнюючих розрахунків, поданих протягом звітного (податкового) періоду. У рядку 16.3 вказується сума збільшення/зменшення від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу, що узгоджена протягом звітного (податкового) періоду.

У рядку 16.3 також вказується підтверджена за результатами документальної перевірки контролюючого органу сума від`ємного значення реорганізованого платника податку, що переноситься до податкового кредиту правонаступника (за умови подання таким правонаступником заяви (таблиця 3 додатка 2) у складі податкової декларації за звітний (податковий) період).

У разі заповнення рядків 16.2 та/або 16.3 обов`язковим є заповнення таблиці "Збільшено/зменшено залишок від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу на підставі податкового повідомлення-рішення та/або уточнюючого розрахунку

3. «ІІІ. Розрахунки за звітний період» рядок 18 «Позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 9 - рядок 17 декларації) (позитивне значення), яке сплачується до державного бюджету», рядок 19 «Від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 17 - рядок 9 декларації) (позитивне значення)". Рядок 17 форми містить від`ємне значення, сформоване у попередніх податкових періодах.

Отже, при формуванні від`ємного значення податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду враховується від`ємне значення, сформоване у попередніх податкових періодах.

У рядку 21 «Cума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3 декларації) (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду)», розшифровується у додатку 2 "Довідка про суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (Д2)".

У додатку 3 «Розрахунок суми бюджетного відшкодування» в таблиці 2. розкриваються суми податку, фактично сплаченого у попередніх та звітному (податкових) періодах постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України, у розрізі постачальників та періодів виникнення від`ємного значення.

Таким чином зазначеним вище спростовуються доводи відповідача, що відповідно до податкової звітності значення р.16 не бере участі у розрахунку суми від`ємного значення ПДВ поточного звітного (податкового) періоду.

Судовим розглядом встановлено, що ТОВ «Укр.Агро-сервіс» за лютий 2019 року сформовано податковий кредит за рахунок податкових накладних за лютий 2019 - на суму 443530 грн.

Р. 16 декларації «Від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду» - 1607281 грн.

За результатами січня 2019 року сформована сума від`ємного значення (рядок 21 декларації за січень 2019) - 1741281 грн., уточнюючим розрахунком, поданим у лютому 2019 року, зменшено на 134000 грн. (1741281 грн - 134000 грн = 1607281 грн.).

Отже, податковий кредит звітного податкового періоду за лютий 2019 (рядок 17 декларації) дорівнює: 443530+(1741281 грн - 134000 грн) = 2050811 грн.

Податкове зобов`язання звітного податкового періоду (рядок 9 декларації) дорівнює: 154896 грн. Від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 19= рядок 17 - рядок 9 декларації): 296=1895915грн.; сума, заявлена до бюджетного відшкодування (рядок 20.2 декларації): 417895грн.; сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 декларації): 195=1478020 грн.

Отже, сума заявленого бюджетного відшкодування у декларації за лютий 2019 року у розмірі 417895 грн. (січень 2019 - 325074 грн., лютий 2019 - 92821 грн.), не перевищує залишок від`ємного значення ПДВ у тому числі за періодами виникнення, задекларовані позивачем показники з податку на додану вартість відповідають даним податкового та бухгалтерського обліку.

На підставі викладеного, колегія суддів зазначає, що Головне управління ДФС у Харківській області, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності прийнятого податкового повідомлення-рішення від 17.05.2019 № 2.

Стосовно правомірності податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 04.06.2019 № 2 колегія суддів вказує наступне.

Так, позивачем за березень 2019 року сформовано податковий кредит у розмірі 393395 грн.; від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду 1478020 грн. (рядок 21 декларації за лютий 2019); податковий кредит звітного податкового періоду (рядок 17 декларації) дорівнює: 393395+1478020=1871415 грн.

Отже, податковий кредит звітного податкового періоду березень 2019 року складає 1871415 грн.

Податкове зобов`язання звітного податкового періоду (рядок 9 декларації) дорівнює: 261199 грн.; від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 19= рядок 17 - рядок 9 декларації): 199=1610216грн.; сума, заявлена до бюджетного відшкодування (рядок 20.2 декларації): 195813 грн.; сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 декларації): 113=1414403 грн.

Таким чином, сума заявленого бюджетного відшкодування у декларації за березень 2019 року складає 195813 грн. та не перевищує залишок від`ємного значення податку на додану вартість у тому числі за періодом виникнення.

За таких обставин колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо протиправності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 04.06.2019 № 2.

Також, оцінюючи правомірність податкового повідомлення-рішення від 12.07.2019 № 2, колегія суддів зазначає наступне.

За квітень 2019 позивачем сформовано податковий кредит у розмірі 606656 грн.

Від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду 1414403 грн. (рядок 21 декларації за березень 2019 р.), податковий кредит звітного податкового періоду (рядок 17 декларації) дорівнює: 606656+1414403=2021059 грн. Податкове зобов`язання звітного податкового періоду (рядок 9 декларації) дорівнює: 313259 грн. Від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 19= рядок 17 - рядок 9 декларації): 259=1707800 грн. Сума, заявлена до бюджетного відшкодування (рядок 20.2 декларації): 250051 грн. С ума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 декларації): 151=1457749 грн.

Таким чином, сума заявленого бюджетного відшкодування у декларації за квітень 2019 року складає 250051 грн. та не перевищує залишок від`ємного значення податку на додану вартість у тому числі за періодом виникнення.

На підставі викладеного, колегія суддів зазначає, що Головне управління ДФС у Харківській області, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності прийнятого податкового повідомлення-рішення від 12.07.2019 № 2.

Крім того, у травні 2019 позивачем сформовано податковий кредит у розмірі 1016779 грн.

Від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду - 1457749 грн (рядок 21 декларації за квітень 2019). Податковий кредит звітного податкового періоду (рядок 17 декларації) дорівнює: 1016779+1457749=2474528 грн. Податкове зобов`язання звітного податкового періоду (рядок 9 декларації) дорівнює: 473012 грн. Від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 19= рядок 17 - рядок 9 декларації): 212=2001516 грн. Сума, заявлена до бюджетного відшкодування (рядок 20.2 декларації): 335512 грн. Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 декларації): 212=1666004 грн.

Отже, сума заявленого бюджетного відшкодування у декларації за травень 2019 року складає 335512 грн. та не перевищує залишок від`ємного значення податку на додану вартість у тому числі за періодом виникнення.

За таких обставин колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо протиправності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 20.08.2019 № 2.

Слід вказати, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України, таку суму платник податків має право на власний розсуд або зарахувати у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість (відображається у рядку 20.1 декларації), або має право на бюджетне відшкодування (на рахунок платника у банку або у рахунок сплати грошових зобов`язань, відображається у відповідних підрядках рядку 20.2 декларації), або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (відображається у рядку 20.3 декларації).

При цьому, платник податку наділений правом самостійно визначити порядок використання суми від`ємного значення з податку на додану вартість, сформованого між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту за результатом господарської діяльності.

Отже, саме співставлення сум, задекларованих позивачем до бюджетного відшкодування, з самостійно визначеним податковим органом показником «Поточне від`ємне значення ПДВ платника» стало підставою для висновку про безпідставно задекларовані до бюджетного відшкодування суми від`ємного значення податку на додану вартість за спірний період.

Однак, у ході судового розгляду встановлено відсутність такого показника «Поточне від`ємне значення ПДВ платника» заповнення податкової декларації з податку на додану вартість та додатків до неї.

Таким чином, висновки актів перевірок, що покладені в основу оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, не відповідають положенням законодавства, викладені в них факти не ґрунтуються на документах податкового обліку, а висновки щодо допущених позивачем порушень сформовано за довільного трактування норм Податкового кодексу України.

Крім того, відповідно до листа Державної фіскальної служби України від 22.07.2016 року №24830/7/99-99-15-03-02-17 "Про внесення змін до форми податкової декларації з податку на додану вартість", який доведено до відома підпорядкованих підрозділів ДФС, з урахуванням внесених змін нова редакція вказаних додатків передбачає спрощення порядку заповнення податкової звітності та розшифровку від`ємного значення різниці між податковими зобов`язаннями і податковим кредитом в розрізі постачальників тільки у тій частині такого від`ємного значення, яка задекларована платником податку до бюджетного відшкодування. Така деталізація здійснюється в таблиці 2 "Розшифровка суми податку, фактично сплаченої у попередніх та звітному (податкових) періодах постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України" додатка 3 (Д3) до декларації з податку на додану вартість.

Деталізація від`ємного значення різниці між податковими зобов`язаннями і податковим кредитом, яка переноситься до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, здійснюється лише в частині періодів її виникнення. Такі дані відображаються в додатку 2 (Д2) до декларації з податку на додану вартість.

При заповненні як додатка 2 (Д2), так і таблиці 2 додатка 3 (Д3) до декларації з податку на додану вартість доцільно застосовувати принцип хронології формування від`ємного значення, згідно з яким податкові зобов`язання поточного (звітного) періоду зменшуються на суму податкового кредиту у хронологічному порядку його виникнення від найдавнішого до найновішого.

Посилання відповідача у апеляційній скарзі на той факт що зазначений лист Державної фіскальної служби України має рекомендаційний характер, є безпідставними, оскілки останній має припис щодо необхідності доведення Головним управлінням ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС зазначеного лист до відома платників податку і підпорядкованих підрозділів та забезпечити його врахування під час прийняття звітності, проведення масово-роз`яснювальної та контрольно-перевірочної роботи і адміністративного оскарження.

За таких обставин слід дійти висновку, що позивачем правомірно задекларовано до бюджетного відшкодування суму від`ємного значення ПДВ, та наявне право на отримання бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку (р. 20.2.1) за лютий, березень, квітень та травень 2019 року.

Отже, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції обґрунтовано прийнято рішення про скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС у Харківській області.

Доводи апеляційної скарги з наведених вище підстав висновків суду не спростовують.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.11.2019 по справі № 520/7208/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді Г.Є. Бершов В.В. Катунов
Постанова складена в повному обсязі 23.03.20.