Справа № 813/2775/15
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2020-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

25 березня 2020 року

Київ

справа №813/2775/15

адміністративне провадження №К/9901/24834/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді - Гімона М.М. (суддя-доповідач),

суддів: Гусака М.Б., Усенко Є.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газета «Галицькі контракти» на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 25 березня 2019 року (суддя Хома О.П.) та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2019 року (головуючий суддя - Макарик В.Я., судді: Пліш М.А., Глушко І.В.) у справі №813/2775/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газета «Галицькі контракти» до Головного управління ДФС у Львівській області, Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві, Броварської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

29 травня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Газета «Галицькі контракти» (назва якого змінена на ТОВ «Інтрейд-інформ»; далі по тексту - позивач, ТОВ «Газета «ГК») звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Львівській області (далі по тексту - відповідач), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 24 червня 2015 року, просило:

1. Визнати протиправними узгоджені дії Бориспільської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області та ДПІ у Личаківському районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області, направлені на звільнення:

1.1.1. ТОВ «Сіріусстайл» від сплати самостійно узгоджених ним грошових податкових зобов`язань "з метою захисту прав директора цього підприємства, як громадянина України, від можливої відповідальності у результаті порушення цим підприємством своїх податкових зобов`язань", та перекладення цих грошових податкових зобов`язань на ТОВ «Газета «ГК», а саме:

- з податку на прибуток шляхом зменшення ТОВ «Сіріусстайл» задекларованого ним валового доходу від операцій з продажу ТОВ «Газета «ГК» робіт (послуг) та зменшення ТОВ «Газета «ГК» задекларованих ним показників валових витрат на загальну суму 648041,82 грн.;

- з податку на додану вартість шляхом «обнуління» задекларованих ТОВ «Сіріусстайл» показників податкових зобов`язань по операціях з продажу ТОВ «Газета «ГК» робіт (послуг) та зменшення ТОВ «Газета «ГК» показників задекларованого податкового кредиту на загальну суму 129155,48 грн.

1.1.2. ТОВ "Макротренд" від сплати самостійно узгоджених ним грошових податкових зобов`язань «з метою захисту прав директора цього підприємства, як громадянина України, від можливої відповідальності у результаті порушення цим підприємством своїх податкових зобов`язань», та перекладення цих грошових податкових зобов`язань на ТОВ «Газета «ГК», а саме:

- з податку на прибуток шляхом зменшення ТОВ «Макротренд» задекларованого ним валового доходу від операцій з продажу ТОВ «Газета «ГК» робіт (послуг), та зменшення ТОВ «Газета «ГК» задекларованих ним показників валових витрат на загальну суму 2353479, 18 грн.;

- з податку на додану вартість шляхом «обнуління» задекларованих ТОВ «Макротренд» показників податкових зобов`язань по операціях з продажу ТОВ «Газета «ГК» робіт (послуг), та зменшення ТОВ «Газета «ГК» показників задекларованого податкового кредиту на загальну суму 470695,84 грн.

1.1.3. ТОВ «Венедіа» від сплати самостійно узгоджених ним грошових податкових зобов`язань «з метою захисту прав директора цього підприємства, як громадянина України, від можливої відповідальності у результаті порушення цим підприємством своїх податкових зобов`язань», а також у зв`язку із «знаходженням печатки та бухгалтерської документації гр. ОСОБА_1 у невідомих осіб», та перекладення цих грошових податкових зобов`язань на ТОВ «Газета «ГК», а саме:

- з податку на прибуток шляхом зменшення ТОВ «Венедіа» задекларованого ним валового доходу від операцій з продажу ТОВ «Газета «ГК» робіт (послуг), та зменшення ТОВ «Газета «ГК» задекларованих ним відповідних показників валових витрат на загальну суму 1343 547,85 грн.;

- з податку на додану вартість шляхом «обнуління» задекларованих ТОВ «Венедіа» показників податкових зобов`язань по операціях з продажу ТОВ «Газета «ГК» робіт (послуг) та зменшення ТОВ «Газета «ГК» показників задекларованого податкового кредиту на загальну суму 268709,57 грн.

1.1.4. ТОВ «Оратанія-Буд» від сплати самостійно узгоджених ним грошових податкових зобов`язань «з метою захисту прав директора цього підприємства, як громадянина України, від можливої відповідальності за діяльність вказаного підприємства, до якої він не мав відношення», та перекладення цих грошових податкових зобов`язань на ТОВ «Газета «ГК», а саме:

- з податку на прибуток шляхом зменшення ТОВ «Оратанія-Буд» задекларованого ним валового доходу від операцій з продажу ТОВ «Газета «ГК» робіт (послуг), та зменшення ТОВ «Газета «ГК» задекларованого ним показника валових витрат на суму 105725грн. у 4-му кварталі 2010 року.

- з податку на додану вартість шляхом «обнуління» задекларованого ТОВ «Оратанія-Буд» показника податкових зобов`язань по операціях з продажу ТОВ «Газета «ГК» робіт (послуг) та зменшення ТОВ «Газета «ГК» відповідного показника задекларованого податкового кредиту на 21145 грн. у листопаді 2010 року.

1.1.5. ТОВ «Оліс 1» від сплати самостійно узгоджених ним грошових податкових зобов`язань у зв`язку з «невстановленням місця знаходження директора цього підприємства та його непроживанням по місцю прописки», а також у зв`язку з «взаємовідносинами цього підприємства паралельно у часі з ТОВ «Турбо-Альянс», ТОВ «Фароза Інтер-інвест ком», ТОВ «Дніпро-Бріг», ТОВ «ТКК «Фієста», ПП «Ремус» та перекладення цих грошових податкових зобов`язань на ТОВ «Газета «ГК», а саме:

- з податку на прибуток шляхом зменшення ТОВ «Оліс 1» задекларованого ним валового доходу від операцій з продажу ТОВ «Газета «ГК» робіт (послуг), та зменшення ТОВ «Газета «ГК» задекларованих ним відповідних показників валових витрат на загальну суму 825343,46 грн.;

- з податку на додану вартість шляхом «обнуління» задекларованих ТОВ «Оліс 1» показників податкових зобов`язань по операціях з продажу ТОВ «Газета «ГК» робіт (послуг) та зменшення ТОВ «Газета «ГК» відповідних показників задекларованого податкового кредиту на загальну суму 164752,98 грн.

1.1.6. ТОВ «Руналстайл» від сплати самостійно узгоджених ним грошових податкових зобов`язань у зв`язку з «визнанням його декларації з податку на додану вартість за грудень 2011 року недійсною», а також «поданням декларації з податку на прибуток за 2011 рік з нульовими показниками», та перекладення цих грошових податкових зобов`язань на ТОВ «Газета «ГК», а саме:

- з податку на прибуток шляхом зменшення ТОВ «Газета «ГК» задекларованих ним валових витрат у 4-му кварталі 2011 року по операціях з придбання у ТОВ «Руналстайл» робіт (послуг) на суму 102207,95 грн.;

- з податку на додану вартість шляхом «обнуління» задекларованих ТОВ «Руналстайл» показників податкових зобов`язань по операціях з продажу ТОВ «Газета «ГК» робіт (послуг) та зменшення ТОВ «Газета «ГК» відповідних показників задекларованого податкового кредиту на загальну суму 20441,59 грн.

1.2. Узгоджені дії ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС м.Києві та ДПІ у Личаківському районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області, направлені на звільнення:

1.2.1. ТОВ «Інвестком-капітал» від сплати самостійно узгоджених ним грошових податкових зобов`язань на підставі «службової записки ГВПМ ДПІ у Печерському районі м. Києва ДПС від 30 серпня 2012 року №881/вп/07-06/52", та перекладення цих грошових податкових зобов`язань на ТОВ «Газета «ГК», а саме:

- з податку на прибуток шляхом зменшення ТОВ «Інвестком-капітал» задекларованого ним валового доходу від операцій з продажу ТОВ «Газета «ГК» робіт (послуг), та зменшення ТОВ «Газета «ГК» задекларованих ним відповідних показників валових витрат на загальну суму 1205183,50 грн.;

- з податку на додану вартість шляхом «обнуління» задекларованих ТОВ «Інвестком- капітал» показників податкових зобов`язань по операціях з продажу ТОВ «Газета «ГК» робіт (послуг) та зменшення ТОВ «Газета «ГК» відповідних показників задекларованого податкового кредиту на загальну суму 241036,70 грн.

1.2.2. ТОВ «Логістична лінія» від сплати самостійно узгоджених ним грошових податкових зобов`язань у зв`язку з «ненабуттям належним чином цивільної правоздатності та дієздатності ТОВ «Логістична лінія» та перекладення цих грошових податкових зобов`язань на ТОВ «Газета «ГК», а саме:

- з податку на прибуток шляхом зменшення ТОВ «Логістична лінія» задекларованого ним валового доходу від операцій з продажу ТОВ «Газета «ГК» робіт (послуг) та зменшення ТОВ «Газета «ГК» задекларованих ним відповідних показників валових витрат на загальну суму 348575 грн.

- з податку на додану вартість шляхом «обнуління» задекларованих ТОВ «Логістична лінія» показників податкових зобов`язань по операціях з продажу ТОВ «Газета «ГК» робіт (послуг), та зменшення ТОВ «Газета «ГК» відповідних показників задекларованого податкового кредиту на загальну суму 69715 грн.

1.3. Узгоджені дії Переяслав-Хмельницької ОДПІ ДФС у Київській області та ДПІ у Личаківському районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області, направлені на звільнення:

1.3.1. ТОВ «Технопостач-33» від сплати самостійно узгоджених ним грошових податкових зобов`язань у зв`язку з тим, що «за даними форми 1-ДР загальна чисельність працюючих у ТОВ «Технопостач-33» у 1-му кварталі 2012 року становила 1 особа», а також у зв`язку з «отриманням акта № 1835/22-4/37317518 від 13 червня 2012 року про неможливість проведення зустрічної звірки між ТОВ «Технопостач-33» та ТОВ «Альфакем Україна» за період з 1 листопада 2011 року по 30 квітня 2012 року», та перекладення цих грошових податкових зобов`язань на ТОВ «Газета «ГК», а саме:

- з податку на прибуток шляхом зменшення ТОВ «Технопостач-33» задекларованого ним валового доходу від операцій з продажу ТОВ «Газета «ГК» робіт (послуг) та зменшення ТОВ «Газета «ГК» задекларованих ним відповідних показників валових витрат на загальну суму 232186,10 грн.

- з податку на додану вартість шляхом «обнуління» задекларованих ТОВ «Технопостач-33» показників податкових зобов`язань по операціях з продажу ТОВ «Газета «ГК» робіт (послуг) та зменшення ТОВ «Газета «ГК» відповідних показників задекларованого податкового кредиту на загальну суму 46437,22 грн.

1.3.2. ТОВ «Креома плюс» від сплати самостійно узгоджених ним грошових податкових зобов`язань у зв`язку з тим, що «за даними форми 1-ДР (вх. №01632262 від 4 квітня 2012 року) загальна чисельність працюючих у ТОВ «Креома плюс» у 1-му кварталі 2012 року становила 1 особа», у зв`язку з «відсутністю основних фондів», а також у зв`язку з «отриманням акта № 3333/22-9/35633182 від 30 серпня 2012 року про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Камеронплюс», та перекладення цих грошових податкових зобов`язань на ТОВ «Газета «ГК», а саме:

- з податку на прибуток шляхом зменшення ТОВ «Креома плюс» задекларованого ним валового доходу від операцій з продажу ТОВ «Газета «ГК» робіт (послуг), та зменшення ТОВ «Газета «ГК» задекларованого ним відповідного показника валових витрат на суму 35127,85 грн у 2-му кварталі 2012 року.

- з податку на додану вартість шляхом «обнуління» задекларованих ТОВ «Креома плюс» показників податкових зобов`язань по операціях з продажу ТОВ «Газета «ГК» робіт (послуг) та зменшення ТОВ «Газета «ГК» відповідних показників задекларованого податкового кредиту на суму 7025,57 грн. у червні 2012 року.

2. Визнати нечинними податкові повідомлення рішення: від 6 березня 2013 року №/3983, №/3982, від 31 травня 2013 року №/8555.

11 березня 2019 року від ГУ ДФС у Львівській області надійшло клопотання про залишення позовних вимог щодо оскарження дій Головного управління ДФС у Львівській області, Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві, Броварської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київський області без розгляду, у зв`язку з пропуском строку звернення до суду з даними позовними вимогами.

Львівський окружний адміністративний суду ухвалою від 12 березня 2019 року позовну заяву ТОВ «Газета «ГК» в частині позовних вимог про визнання дій Головного управління ДФС у Львівській області, Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві, Броварської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київський області протиправними залишив без руху з наданням п`ятиденного строку з дня отримання цієї ухвали для подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з обґрунтуванням причин пропуску та доказів, якими підтверджуються причини пропуску.

Залишаючи без руху позов ТОВ «Газета «ГК» у вказаній частині, суд першої інстанції встановив, що позивач про порушення оскаржуваними діями відповідачів свого права дізнався після ознайомлення зі змістом акта перевірки №64/22-10/33196304 від 20 лютого 2013 року.

Крім того, суд послався, що між ТОВ «Газета «ГК» та ДПІ у Личаківському районі м. Львова Львівської області ДПС вже існував спір щодо податкових повідомлень-рішень від 6 березня 2013 року №/3983, №/3982 та від 31 травня 2013 року №/8555, винесених на підставі висновків акта №64/22-10/33196304 від 20 лютого 2013 року (справа №813/6860/13-а), з позовом про оскарження яких позивач звертався до суду 10 вересня 2013 року.

Оскільки наведені обставини свідчать, що ТОВ «Газета «ГК» ознайомлено зі змістом акта перевірки ще у 2013 році, але із даним позовом звернулось 29 травня 2015 року, тобто більше, ніж через 2 роки, суд дійшов висновку про необхідність залишення позову в цій частині без руху для наведення поважних причин пропуску строку звернення до суду.

19 березня 2019 року від позивача надійшли заперечення щодо пропуску строку звернення до суду у частині позовних вимог про визнання дій відповідачів протиправними, відповідно до яких вказано про відсутність підстав вважати строк звернення до адміністративного суду пропущеним. Посилаючись на норми підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 та пункту 56.21 статті 56 ПК України, позивач вказав, що позов було подано в межах спеціального строку, встановленого пунктом 56.18 статті 56 ПК України.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 25 березня 2019 року, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2019 року, позов ТОВ «Газета «ГК» в частині позовних вимог, викладених у пункті 1 (щодо оскарження дій Головного управління ДФС у Львівській області, Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві, Броварської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київський області), залишено без розгляду.

Залишаючи без розгляду адміністративний позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, вказав, що позовні вимоги щодо визнання протиправними дій відповідачів були заявлені до суду поза межами шестимісячного строку, встановленого частиною другою статті 99 КАС України. Суди відхилили посилання позивача на положення підпункту 56.18 статті 56 ПК України, оскільки вказана правова норма стосується лише права платника на оскарження податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу. Натомість, поважних причин пропуску строку звернення до суду з позовом про оскарження правомірності дій контролюючого органу позивачем не наведено.

Позовні вимоги, викладені у пункті 2 позову, а саме щодо визнання нечинними податкових повідомлень-рішень, були розглянуті судами по суті позовних вимог.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, ТОВ «Газета «ГК» подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу про залишення адміністративного позову без розгляду та направити справу для продовження розгляду.

На обґрунтування вимог касаційної скарги позивач зазначив, що суди попередніх інстанцій залишили поза увагою приписи підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 ПК України, яким визначено, що як рішення, так і дії (бездіяльність) контролюючого органу оскаржується саме в порядку, встановленому ПК України. Відповідно до поданого до суду позову ТОВ «Газета «ГК» оскаржило як причину виникнення даного спору (узгоджені дії відповідачів щодо перекладання на позивача податкових зобов`язань інших платників податків - основна вимога), так і її наслідок (податкові повідомлення-рішення - похідна вимога). Посилаючись на приписи пункту 23 частини першої статті 4, частину першу статті 172 КАС України, скаржник зазначає, що саме заявлені ним позовні вимоги щодо неправомірності дій відповідачів він вважає ефективним способом захисту своїх прав у розумінні статті 2 КАС України, і щодо цих вимог в силу положень підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 ПК України діє спеціальний строк їх оскарження, встановлений у статті 56 ПК України.

У поданому відзиві на касаційну скаргу відповідач просив відмовити у її задоволенні, а рішення судів попередніх інстанцій залишити без змін, наголошуючи на поширенні норм статті 56 ПК України, в тому числі і щодо строків звернення до суду, лише на порядок і строки оскарження податкових повідомлень-рішень.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги та відзиву на неї, перевіривши правильність застосування судами норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» ця касаційна скарга розглядається в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом (до 8 лютого 2020 року).

Враховуючи положення статті 341 КАС України, судом касаційної інстанції перевіряється правильність висновків судів попередніх інстанцій в частині залишення без розгляду позовних вимог ТОВ «Газета «ГК», викладених у пункті 1 (щодо оскарження дій Головного управління ДФС у Львівській області, Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві, Броварської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київський області), які позивач визначив як окремий предмет позову.

За приписами частини першої статті 99 КАС України (в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частина друга статті 99 КАС України (в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) визначала, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Аналогічні положення закріплені і у частинах першій та другій статті 122 КАС України (тут і далі - в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року).

Згідно з частиною першою статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

Аналіз вищенаведених правових положень свідчить, що строки звернення до суду застосовують щодо вимог, заявлених позивачем з метою поновлення порушеного права чи законного інтересу.

У даній справі, вирішуючи питання про додержання позивачем строків звернення до суду з позовом, суди попередніх інстанцій погодились з позицією позивача, що сформульовані у пункті 1 позову вимоги щодо дій відповідачів є окремим предметом позову.

За частиною другою статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Європейський суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист порушеного права має відповідати його змісту та характеру правопорушення, забезпечити його поновлення, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Захист прав - це передбачені законом способи охорони цих прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту таких прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на їх порушника.

Частина перша статті 5 КАС України визначає перелік способів судового захисту, але він не є вичерпним. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина друга цієї статті).

При цьому слід враховувати, що предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, спрямована на захист порушеного права, а підставою - обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Водночас, вирішуючи питання про належність способу захисту та його відповідність принципу ефективності, суди мають визначити, які саме дії/бездіяльність або рішення суб`єкта владних повноважень спричиняють порушення прав чи інтересів позивача.

У цій справі, звертаючись до суду з позовом, позивач просив визнати нечинними податкові повідомлення-рішення, прийняті за наслідками перевірки в результаті вчинення відповідачами неправомірних, на думку ТОВ «Газета «ГК», дій.

Як уже зазначалось, суди попередніх інстанцій виходили з того, що звернення позивача із вимогою до відповідачів про визнання протиправними дій останніх при проведенні перевірки, є належним способом захисту прав позивача, але ТОВ «Газета «ГК» пропустило строк звернення до суду з такими вимогами, а тому судами було ухвалено рішення про залишення позову без розгляду в цій частині.

Колегія суддів враховує, що право особи, яка звертається до суду з позовом, самостійно та на свій розсуд розпоряджатися своїми правами, зокрема і щодо визначення предмета і підстав позову, є складовою диспозитивності як одного із принципів адміністративного судочинства (пункт 4 частини третьої статті 2 КАС України).

В той же час, це не означає, що суд зобов`язаний розглянути будь-яку вимогу позивача, безвідносно до того, наскільки вона відповідає дійсному предмету спору та належному способу захисту порушеного права. Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Разом з тим, у межах даної справи суди попередніх інстанцій не надали правової оцінки тому, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту встановленому у частині першій статті 5 КАС України (визнання протиправними дій відповідачів без зобов`язання останніх утриматись від вчинення певних дій або вчинити певні дії). На думку колегії суддів, сформульована позивачем як самостійний предмет позову вимога щодо дій позивача, яка зводиться до незгоди із викладеними відповідачами у акті перевірки висновками, фактично є підставою позову щодо оцінки правомірності оскаржуваних в межах цієї ж справи податкових повідомлень-рішень, які впливають на права та інтереси позивача, на захист яких ним подано позов у даній справі.

Оцінка акта перевірки, в тому числі оцінка дій посадових осіб податкового органу щодо його складання, викладення у ньому певних висновків за наслідками перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається при вирішенні спору щодо оскарження податкових повідомлень-рішень, прийнятих на підставі такого акта. Натомість, самі по собі вимоги про визнання дій суб`єкта владних повноважень при проведенні перевірки протиправними за наявності владного управлінського рішення, прийнятого за наслідками відповідної перевірки, не можуть призвести до ефективного відновлення порушеного права.

Судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 21 лютого 2020 року (справа №826/17123/18) сформулювала правовий висновок, що платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства під час проведення перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. Таким підставам позову, за їх наявності, судами має надаватись першочергова правова оцінка.

Таким чином, суди попередніх інстанцій не надали оцінку тому, чи обрано ТОВ «Газета «ГК» належний спосіб захисту порушеного права, про який позивач може просити суд, і чи є він ефективним.

Враховуючи викладене, неправильним є вирішення судами питання додержання позивачем строку звернення до суду з позовом щодо вимог, які не можуть бути самостійним предметом позову у спірних правовідносинах, а фактично є підставою позову для іншої заявленої позовної вимоги.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті і є підставами для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Вимоги статті 242 КАС України щодо законності і обґрунтованості судового рішення стосуються не тільки правильності вирішення судом спору по суті, але й дотримання судом всіх вимог закону при постановленні судового рішення.

Відповідно до частини другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Суди попередніх інстанцій допустили порушення норм процесуального права, не встановили фактичні обставини, що мають значення для справи, що є відповідно до частини другої статті 353 КАС України підставою для задоволення касаційної скарги та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газета «Галицькі контракти» задовольнити.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 25 березня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2019 року у справі №813/2775/15 скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.М. Гімон

М.Б. Гусак

Є.А. Усенко ,

Судді Верховного Суду