Справа № 200/1941/20-а
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2020-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2020 р. Справа№200/1941/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Бабіча С.І., розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач) у якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення №7218 від 09.12.2019 року відповідача про відмову позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати відповідача зарахувати та включити до пільгового стажу періоди роботи позивачу з 29.08.1986 року по 20.11.1986 року в якості підземного гірника ділянки на шахті «Замківська»; з 26.03.1987 року по 29.04.1987 року в якості підземного гірничого майстра на шахті «Замківська», з 15.09.1989 року по 31.08.1993 року в якості підземного гірничого майстра дільниці ВТБ на шахті «Замківська»; з 17.09.1993 року по 01.03.1994 року в якості підземного гірничого майстра дільниці ВТБ на шахті «Кіровська», з 10.03.1994 року по 26.04.1994 року в якості підземного гірничого майстра на шахті «Комуніст»; з 26.04.1994 року по 23.07.1995 року в якості підземного прохідника на шахті «Комуніст»; з 01.08.1995 року по 24.12.1998 року в якості підземного гірничого майстра видобувної дільниці на шахті Кіровська ДХК «Жовтеньвугілля», який дає право на пенсію на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням відповідача від 09 грудня 2019 року йому було відмовлено у призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Позивач зазначає, що до стажу роботи на пільгових умовах зараховано період роботи з 05.01.1999 року по 30.03.1999 року, з 01.01.2000 року по 13.08.2000 року, з 01.09.2000 року по 06.10.2000 року, з 01.01.2001 року по 12.01.2002 року, з 21.01.2002 року по 31.12.2002 року, з 01.01.2003 року по 31.12.2003 року, з 01.01.2004 року по 27.04.2004 року, з 13.05.2004 року по 09.08.2004 року, з 07.09.2004 року по 26.07.2005 року, таким чином стаж роботи на пільгових умовах складає 5 років 4 місяця 24 дні, а загальний стаж складає 38 років 0 місяців 11 днів.

Відповідачем не враховано до пільгового стажу згідно з трудовою книжкою періоди роботи: з 29.08.1986 року по 20.11.1986 року в якості підземного гірника ділянки на шахті «Замківська»; з 26.03.1987 року по 29.04.1987 року в якості підземного гірничого майстра на шахті «Замківська», з 15.09.1989 року по 31.08.1993 року в якості підземного гірничого майстра дільниці ВТБ на шахті «Замківська»; з 17.09.1993 року по 01.03.1994 року в якості підземного гірничого майстра дільниці ВТБ на шахті «Кіровська», з 10.03.1994 року по 26.04.1994 року в якості підземного гірничого майстра на шахті «Комуніст»; з 26.04.1994 року по 23.07.1995 року в якості підземного прохідника на шахті «Комуніст»; з 01.08.1995 року по 24.12.1998 року в якості підземного гірничого майстра видобувної дільниці на шахті Кіровська ДХК «Жовтеньвугілля».

Позивач вважає вказане рішення протиправним, оскільки в підтвердження пільгового стажу надав трудову книжку, та інші необхідні документи, зокрема уточнюючі довідки на підтвердження трудового стажу для призначення пенсії № 1102 від 27.12.2017 року, № 13/8/2.3-555 від 31.05.2018 року; довідки про заробітну плату для обчислення пенсії №1100 від 27.12.2017 року, № 13/8/23-555/1 від 31.05.2018 року; довідку про реорганізацію підприємства № 1104 від 27.12.2017 року, довідку №13/8/2.3- 554 від 24.04.2018 року, які взагалі відповідачем не були взяті до уваги, вказавши що вони складені на непідконтрольній українській владі території.

На думку позивача, він має право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідач був належним чином повідомлений судом про відкриття провадження у даній справі, про що свідчить поштове повідомлення про отримання відповідачем ухвали суду про відкриття провадження по справі 25 лютого 2020 року.

Отже, відповідач був зобов`язаний надати суду відзив на позов не пізніше 11 березня 2020 року.

Проте, станом на 23 березня 2020 року відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Відповідно до частини 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідачем не повідомлено суду причин неподання відзиву на позов.

Таким чином, неподання Волноваським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області відзиву на позов без поважних причин, суд кваліфікує як визнання позову у даній справі, що відповідно до ч.4 ст. 189 КАС України є підставою для суду ухвалити рішення про задоволення позову повністю або у відповідній частині вимог.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року відкрито провадження у даній адміністративній справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути дану справу на підставі наявних у суду матеріалів.

Дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно встановивши всі її обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 (а.с. 5).

ОСОБА_1 був взятий на облік як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, що підтверджується відповідною довідкою управління соціального захисту населення від 02 грудня 2019 року № 1438- (а.с. 6), згідно з якою позивач постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 , і перемістився та зареєструвався за адресою: АДРЕСА_2 .

З матеріалів справи судом встановлено, що 02 грудня 2019 року позивач звернувся до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою № 7218 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 року.

09 грудня 2019 року Волноваським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області прийнято рішення про відмову в призначенні пільгової пенсії, відповідно до наданих документів (а.с. 4).

Зі змісту рішення видно, що заявник претендує на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Вказане рішення мотивовано тим, що відповідно до норм п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявністю страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівники, які не мають стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацем першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються зменшенням віку, встановленого абзацом першим частини першим частини першої статті цього Закону: чоловікам - 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

До пільгового стажу роботи, відповідно ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зараховано період роботи з 05.01.1999 року по 30.03.1999 року, з 01.01.2000 року по 13.08.2000 року, з 01.09.2000 року по 06.10.2000 року, з 01.01.2001 року по 12.01.2002 року, з 21.01.2002 року по 31.12.2002 року, з 01.01.2003 року по 31.12.2003 року, з 01.01.2004 року по 27.04.2004 року, з 13.05.2004 року по 09.08.2004 року, з 07.09.2004 року по 26.07.2005 року, згідно даних про спеціальний стаж в індивідуальних відомостей про застраховану особу що складає - 5 років 4 місяців 24 дні.

Вказано, що на дату звернення, за наданими документами, загальний стаж роботи заявника складає 38 років 0 місяців 11 днів. Стаж роботи на пільгових умовах складає - 5 років 4 місяці 24 дні.

За таких обставин ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах за нормами п.1. ч.2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відмовлено у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу - 9 років.

Суд зазначає, що відповідно до записів у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_3 позивач:

- з 03.07.1986 року прийнятий у Шахту «Замківска» виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Стахановвугілля» учнем гірника поверхні (наказ № 392/к від 07.07.1986 року);

- з 21.08.1986 року переведений підземним учнем гірника з повним робочим днем в шахті (наказ № 488/к від 20.08.1986 року);

-з 29.08.1986 року переведений підземним гірником 2-го розряду з повним робочим днем в шахті (наказ № 524/к від. 05.09.1986 року);

- з 20.11.1986 року звільнений у зв`язку із закінченням виробничої практики (наказ № 679/к від 21.11.1986 року);

- з 26.03.1987 року прийнятий у Шахту «Замківска» виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Стахановвугілля» підземним гірничим майстром з повним робочим днем в шахті (наказ № 160 від 31.07.1987 року);

- з 29.04.1987 року звільнений у зв`язку закінченням виробничої практики (наказ № 218/к від 30.04.1987 року);

- з 15.09.1989 року прийнятий у Шахту «Замківска» виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Стахановвугілля» гірничим майстром підземним з повним робочим днем в шахті (наказ № 491 к від 15.09.1989 року);

- з 31.08.1993 року звільнений по переводу на шахту «Кіровська» п/о «Октябрьуголь» за п. 5 ст. 36 КЗпП України (наказ № 336 к від 25.08.1993 року);

- з 17.09.1993 року прийнятий на шахту «Кіровська» п/о «Октябрьуголь» підземним гірничим майстром (наказ № 484 к від 15.09.1993 року);

- з 01.03.1994 року звільнений по переводу на шахту «Комуніст» за п. 5 ст. 36 КЗпП України (наказ № 118 к від 01.03.1994 року);

- з 10.03.1994 року прийнятий на шахту «Комуніст» п/о «Октябрьуголь» підземним гірничим майстром з повним робочим днем в шахті (наказ № 130к від 10.03.1994 року);

- 26.04.1994 року переведений підземним прохідником з повним робочим днем в шахті 5 розряду (наказ № 236 к від 26.04.1994 року);

- Указом Президента України від 15.05.1993 року № 210/03 шахта «Комуніст» Держвуглепрому України перетворена в відкрите акціонерне товариство шахта «Комуніст» з 20 липня 1994 року;

- з 23.07.1995 року звільнений у зв`язку з переведенням на шахту «Кіровська» за п. 5 ст. 36 КЗпП України (наказ № 395 к від 24.07.1995 року);

- з 01.08.1995 року прийнятий на шахту Кіровська ДХК «Жовтеньвугілля» підземним гірничим майстром видобувної дільниці (наказ № 282 к від 01.08.1995 року);

- з 24.12.1998 року звільнений за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України (наказ № 1310 к від 25.12.1998 року) (а.с. 11-19).

Крім цього, згідно з довідкою № 1102 від 27.12.2017 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, ОСОБА_1 працював повний робочий день в шахті «Замківська» з 21.08.1986 року по 28.08.1986 року, виконував гірничі роботи на посаді підземний учень гірника дільниці ВТБ з повним робочим днем на підземних роботах на практиці, що передбачено Списком № 1 розділом 1 підрозділом 1. Постанова РМ СРСР № 1173 від 22.08.1956 року.

З 29.08.1986 року по 20.11.1986 року виконував гірничі роботи за посадою підземний гірник дільниці ВТБ з повним робочим днем на підземних роботах на практиці, що передбачено що передбачено Списком № 1 розділом 1 підрозділом 1. Постанова РМ СРСР № 1173 від 22.08.1956 року.

З 26.03.1987 року по 29.04.1987 року виконував гірничі роботи за посадою гірничим майстром дільниці ВТБ з повним робочим днем на підземних роботах на практиці, на практиці, що передбачено що передбачено Списком № 1 розділом 1 підрозділом 1 код КП 1010100б. Підстава постанова КМУ № 10 від 26.01.1991 року (а.с. 7).

Згідно з довідкою № 1318/2.3-555 від 31.05.2018 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, ОСОБА_1 працював повний робочий день в шахті ім. С.П. Ткачука (шахта «Коммуніст») та за період з 10.03.1994 року по 26.04.1994 року, виконував підземні гірничі роботи з повним робочим днем під землею на посаді гірничий майстер підземної дільниці № 4, що передбачено Списком №1 розділу І підрозділу 1.1010100б. Підстава постанова КМУ від 11.03.1994 року № 162.

За період з 26.04.1994 року по 32.07.1995 року виконував підземні гірничі роботи з повним робочим днем під землею на посаді прохідник підземний, дільниця УПР, що передбачено Списком № 1 розділу І підрозділу 1.1010100а. Підстава постанова КМУ від 11.03.1994 року № 162

Крім того, з вищезазначеної довідки судом встановлено, що атестація робочих місць була проведена відповідно до наказів: № 538к від 05.09.1994 року, № 620к від 22.12.1999 року, № 659 від 16.12.2004 року, № 336 к від 30.06.2006 року, № 196 від 14.12.2009 року, № 300 к від 16.12.2009 року, № 70 від 30.06.2011 року, № 137к від 17.11.2014 року, № 6к від 12.01.2015 року, № 41к від 05.03.2015 року, № 85 від 19.08.2016 року; № 7 від 08.02.2017 року (а.с. 8).

Відповідно до довідки про заробітну плату та нарахування пенсії № 1100 від 27.12.2017 року судом встановлено за період з вересня 1989 року по серпень 1993 року позивач отримував заробітну плату та підприємство сплачувало страхові внески в Пенсійний фонд України (а.с. 9).

Згідно з довідкою про заробітну плату та нарахування пенсії № 1318/23-555/1 від 31.05.2018 року судом встановлено, що за період з березня 1994 року по липня 1995 року позивач отримував заробітну плату та підприємство сплачувало страхові внески в Пенсійний фонд України (а.с. 10).

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі по тексту - Закон № 1788), Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058 - IV (далі по тексту - Закон № 1058), Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08 листопада 2005 року № 383 "Про порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" (далі по тексту - Порядок № 383), Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 "Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення (перерахунку) пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" (далі по тексту - Порядок № 637) та іншими нормативно - правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України "Про пенсійне забезпечення".

Закон України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій. Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих. Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно норм статті 1 цього Закону громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до положень статті 5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (надалі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Згідно з нормами частини 3 статті 114 зазначеного Закону працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років. За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Згідно з пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

З аналізу зазначеного суд доходить висновку, що використання норм постанови № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.

Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією.

Відповідно до частини третьої статті 44 Закону № 1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

На підставі пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1 (надалі - Порядок № 22-1) при прийманні документів орган, що призначає пенсію перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно норм пункту 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

З аналізу наведених норм видно, що у зв`язку зі зверненням позивача щодо призначення пенсії за віком пенсійний орган зобов`язаний перевірити, зокрема, чи має заявник стаж роботи, якими документами це підтверджується.

У разі прийняття рішення про відмову в призначенні пенсії пенсійний орган повідомляє про це заявника із зазначає причини відмови.

У свою чергу предметом доказування у даній справі є встановлення, зокрема того, чи діяв відповідач обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

У даному випадку позивач не може бути позбавлений свого права на пенсійне забезпечення, через те, відповідач не має можливості провести перевірку первинних документів позивача.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до пункту 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року № 58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Суд зазначає, що трудова книжка позивача містить належним чином здійснені записи щодо роботи позивача у вищевказані періоди на вищезазначених підприємствах.

Наведені записи трудової книжки про роботу позивача за вказані періоди свідчать про зайнятість останнього за відповідними посадами.

За приписами статті 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

У рішенні від 08 липня 2004 року у справі "Ілашку та інші проти Молдови та Росії", ЄСПЛ, задовольняючи позов щодо Молдови, визнав, що Уряд Молдови, який є єдиним законним Урядом Республіки Молдова за міжнародним правом, не здійснював влади над частиною своєї території, яка перебуває під ефективним контролем "Молдавської Республіки Придністров`я". Однак, навіть за відсутності ефективного контролю над Придністровським регіоном, Молдова все ж таки має позитивне зобов`язання за статтею 1 Конвенції вжити заходів, у рамках своєї влади та відповідно до міжнародного права, для захисту гарантованих Конвенцією прав заявників.

Враховуючи, що рішення ЄСПЛ є джерелом права та обов`язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції, суди при розгляді справ зобов`язані враховувати практику ЄСПЛ, у тому числі і рішення в справах "Пічкур проти України", "Ілашку та інші проти Молдови та Росії" як джерело права відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини". Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 6 жовтня 2015 року у справі № 816/4505/14, та в силу статті 6 КАС України враховується судом при розгляді даної справи.

Наведені вище обставини свідчать про недбале ставлення пенсійного органу до вирішення такого важливого питання як пенсійне забезпечення особи, яке гарантується статтею 46 Конституції України і визначено законодавцем як джерело існування громадянина держави.

Пунктом 3 Порядку № 383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Згідно з пунктом 10 Порядку 383, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку.

Таким чином, довідка уточнюючого характеру може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відсутні відповідні записи у трудовій книжці та в тих випадках, коли такий пільговий стаж виник до 21 серпня 1992 року.

Після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж в період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці. При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено статтями 13,62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Суд зазначає, що до Списку № 1 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженого постановами Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, постановою Ради Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10, постановами КМУ № 162 від 11.03.94 р. та № 36 від 16.01.03 р. (далі - Список №1), який діяв у відповідні періоди роботи позивача, були включені посади (професії) на яких працював позивач.

Судом встановлено, що не дивлячись на те, що, як вказано вище, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, у довідці № 1102 від 27.12.2017 року, №1318/2.3-555 від 31.05.2018 року (а.с. 7-8) про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній вказано, що робота позивача передбачена Списком № 1 та було проведено відповідну атестацію робочих місць.

Отже, позивачем доведено факт наявності пільгового стажу роботи на посадах, що віднесені до Списку № 1 за період з 29.08.1986 року по 20.11.1986 року в якості підземного гірника ділянки на шахті «Замківська»; з 26.03.1987 року по 29.04.1987 року в якості підземного гірничого майстра на шахті «Замківська», з 15.09.1989 року по 31.08.1993 року в якості підземного гірничого майстра дільниці ВТБ на шахті «Замківська»; з 17.09.1993 року по 01.03.1994 року в якості підземного гірничого майстра дільниці ВТБ на шахті «Кіровська», з 10.03.1994 року по 26.04.1994 року в якості підземного гірничого майстра на шахті «Комуніст»; з 26.04.1994 року по 23.07.1995 року в якості підземного прохідника на шахті «Комуніст»; з 01.08.1995 року по 24.12.1998 року в якості підземного гірничого майстра видобувної дільниці на шахті Кіровська ДХК «Жовтеньвугілля».

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, відповідач, не врахувавши пільговий стаж позивача на посадах, що віднесені до Списку №1, відмовляючи позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах, діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України та необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Отже рішення відповідача № 4 від 09.12.2019 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Проте, щодо решти позовних вимог та належного та повного захисту прав позивача суд вважає за необхідне зазначити про таке.

Щодо вимог позивача про зобов`язання відповідача зарахувати позивачу стаж за певні періоди, суд зазначає наступне.

Частиною 5 статті 245 КАС України передбачено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті (визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії), суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Отже, правовідносини щодо призначення пенсії та здійснення нарахування та виплати пенсії позивачу відносяться до виключної компетенції працівників Пенсійного фонду України, та є їх дискреційними повноваженнями і суд, захищаючи права та свободи особи, не може перебирати на себе функції інших органів державної влади, та втручатися в делеговані повноваження.

До того, ж у позовній заяві відсутні вимоги про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною.

Суд зазначає, що ним надано правову оцінку, відповідно до якої позивач має необхідний загальний та пільговий стаж, що дає йому право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи викладене, з метою повного та ефективного захисту та відновлення порушених прав позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправними та скасувати рішення відповідача № 7218 від 09.12.2019 року про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, а також зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 02.12.2019 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні про те, що підлягають зарахуванню до пільгового стажу позивача періоди роботи з 29.08.1986 року по 20.11.1986 року в якості підземного гірника ділянки на шахті «Замківська»; з 26.03.1987 року по 29.04.1987 року в якості підземного гірничого майстра на шахті «Замківська», з 15.09.1989 року по 31.08.1993 року в якості підземного гірничого майстра дільниці ВТБ на шахті «Замківська»; з 17.09.1993 року по 01.03.1994 року в якості підземного гірничого майстра дільниці ВТБ на шахті «Кіровська», з 10.03.1994 року по 26.04.1994 року в якості підземного гірничого майстра на шахті «Комуніст»; з 26.04.1994 року по 23.07.1995 року в якості підземного прохідника на шахті «Комуніст»; з 01.08.1995 року по 24.12.1998 року в якості підземного гірничого майстра видобувної дільниці на шахті Кіровська ДХК «Жовтеньвугілля», який дає право на пенсію на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись Конституцією України, Законами України "Про пенсійне забезпечення", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08 листопада 2005 року № 383 "Про порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 "Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення (перерахунку) пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 7218 від 09.12.2019 року про відмову ОСОБА_2 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Волноваське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: вул. Обручева, буд. 17, м. Волноваха, Донецька область, 85700, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) від 02.12.2019 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні про те, що підлягають зарахуванню до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 29.08.1986 року по 20.11.1986 року в якості підземного гірника ділянки на шахті «Замківська»; з 26.03.1987 року по 29.04.1987 року в якості підземного гірничого майстра на шахті «Замківська», з 15.09.1989 року по 31.08.1993 року в якості підземного гірничого майстра дільниці ВТБ на шахті «Замківська»; з 17.09.1993 року по 01.03.1994 року в якості підземного гірничого майстра дільниці ВТБ на шахті «Кіровська», з 10.03.1994 року по 26.04.1994 року в якості підземного гірничого майстра на шахті «Комуніст»; з 26.04.1994 року по 23.07.1995 року в якості підземного прохідника на шахті «Комуніст»; з 01.08.1995 року по 24.12.1998 року в якості підземного гірничого майстра видобувної дільниці на шахті Кіровська ДХК «Жовтеньвугілля», який дає право на пенсію на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок за рахунок бюджетних асигнувань Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: вул. Обручева, буд. 17, м. Волноваха, Донецька область, 85700, ).

Рішення складено у повному обсязі 23 березня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у випадку розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Бабіч