Справа № 486/185/20
Суддя: Далматова Г. А.
Дата ухвалення: 2020-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 486/185/20 Провадження №2-а/486/6/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2020 року м.Южноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Далматової Г.А.,

при секретарі Коршак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнськ Миколаївської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, інспектор патрульної поліції Управління патрульної поліції Миколаївської області, лейтенант поліції Григорян К.Ю. про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

27 січня 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просив визнати дію інспектора Управління патрульної поліції у Миколаївській області щодо накладення на нього 17 січня 2020 року адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. протиправною та скасувати постанову інспектора Управління патрульної поліції у Миколаївській області від 17 січня 2020 року серії ДП 18 № 683272, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Свою позицію обґрунтовує тим, що 17 січня 2020 року відносно нього було винесено постанову про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Вважає її безпідставною та такою, що підлягає скасуванню. Дійсно 17 січня 2020 року о 15 годині 39 хвилин він на автомобілі «ВАЗ21899», державний номерний знак НОМЕР_1 рухався в напрямку м. Вознесенськ Миколаївської області. Попереду нього на дуже маленькій швидкості, приблизно 20 км/год., їхала вантажівка. Видимість дороги на підйомі була більше 300 м. Ніяких знаків та розмітки не було, в зв`язку з чим на 183 км автодороги Н-24 Миколаїв-Благовіщенське він здійснив обгін на підйомі, на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю, з виїздом на зустрічну смугу руху, чим порушив п. 14.6 ПДР України, після чого був зупинений працівниками поліції. Причиною зупинки було нібито обгін через суцільну смугу. На його запитання де ця смуга, працівники поліції повідомили, що колись була, але під впливом погодних умов та дією коліс транспортних засобів, стерлась. Потім йому почали інкримінувати обгін на підйомі з обмеженою оглядовістю, що також не відповідало дійсності. Зазначає, що під час руху в нього не було обставин, що заважали оглядовості, не було встановлено знаків 1.6. та 1.7. ПДР України. При розгляді справи про адміністративне правопорушення йому не було надано змоги користуватись правничою допомогою та не було повідомлено про розгляд справи.

У своїй відповіді на відзив позивач вказав на помилкове посилання в позові на ту обставину, що він здійснив обгін на підйомі на ділянці з обмеженою оглядовістю, чим порушив п. 14.6 ПДР України, зазначеного пункту правил дорожнього руху він не порушував, докази цього відсутні.

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 30 січня 2020 року у справі було залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції Миколаївської області лейтенанта поліції Григоряна К.Ю.

В судове засідання позивач не з`явився.

Представник позивача надав до суду письмову заяву, просив здійснювати розгляд справи без його участі та без участі позивача. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, надав до суду відзив в якому зазначив, що 17 січня 2020 року під час патрулювання інспекторами управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 за здійснення обгону на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю, а саме на підйомі. Після зупинки транспортного засобу інспектор відрекомендувався, надав на вимогу водія своє посвідчення, пояснив причину зупинки, роз`яснив права та, встановивши факт правопорушення, а саме порушення вимог п. 14.6. г) ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП, було прийнято рішення про винесення постанови про накладення адміністративного стягнення. Зі змістом постанови водія було ознайомлено та запропоновано отримати її копію, однак останній відмовився. Вважає, що факт правопорушення підтверджується самою постановою, поясненнями свідка водія вантажного автомобіля, який підтвердив ту обставину, що позивач здійснив обгін його автомобіля на підйомі, а саме на ділянці з обмеженою оглядовістю перетнувши суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1 ПДР України, що також позивач не заперечував у своєму позові, відеозаписом з нагрудного реєстратора. При винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення інспектором було враховано всі необхідні обставини. Просив відмовити в задоволені позову, а розгляд справи здійснювати у його відсутність.

Дослідивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 17 січня 2020 року інспектором патрульної поліції Управління патрульної поліції в Миколаївській області лейтенантом поліції Григоряном К.Ю. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 № 683272 про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром - 425 гривень. Суть правопорушення інкримінованого ОСОБА_1 полягала в тому, що останній 17 січня 2020 року о 15:49 год. керуючи автомобілем «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_1 на 183 км автодороги Н-24 Миколаїв-Благовіщенське здійснив обгін на підйомі, на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю, чим порушив п. 14.6. г) ПДР України. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Зазначено, що до постанови додаються пояснення свідка.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи письмових поясненнях свідка ОСОБА_2 від 17 січня 2020 року, того ж дня о 15:40 годині він рухався на автомобілі «DAF» державний номерний знак НОМЕР_2 з напівпричипом державний номерний знак НОМЕР_3 зі сторони м. Нова Одеса в сторону м. Вознесенськ та на 182 км автодороги Н-24 Миколаїв-Благовіщенське його обігнав автомобіль «ВАЗ 21099»державний номерний знак НОМЕР_1 на підйомі на ділянці з обмеженою оглядовістю, перетнувши суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1. Після чого його та водія зазначеного автомобіля було зупинено працівниками поліції /а.с. 19/.

Долучений до відзиву диск з відеозаписами до справи № 486/185/20 про адміністративне правопорушення за позовом ОСОБА_1 до ДПП про скасування постанови містить відеозапис безпосереднього розгляду інспектором патрульної поліції справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . Самого факту вчинення правопорушення, зокрема здійснення ОСОБА_1 обгону на підйомі на ділянці з обмеженою оглядовістю даний диск з відеозаписом не містить. Також не містить допиту свідка ОСОБА_2 по факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення /а.с. 29/.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведеним конституційним положенням кореспондує частина перша статті 8 Закону України "Про національну поліцію".

Пунктом 8 частини першої статті 23 цього ж Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України "Про національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 14.6. г) ПДР України обгін заборонено у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості.

Адміністративним правопорушенням на підставі ч. 2 ст. 122 КУпАП України є порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонений сигнал світлофора або жест регулювальника, ненадання переваги в русі маршрутним транспортним засобам, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, необладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Обов`язок, щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255 цього Кодексу. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтвердили факт порушення позивачем вимог п. 14.6. г) ПДР України, зокрема на долученому до матеріалів справи відеозаписі з нагрудного відеореєстратора не зафіксовано самого факту вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме здійснення обгону на підйомі на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю. Посилання представника відповідача, як на доказ, на покази свідка ОСОБА_2 , суд оцінює критично, оскільки в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 № 683272, наявне лише посилання, що до неї додається показ свідка, однак, що позивачем здійснено обгін саме транспортного засобу «DAF» державний номерний знак НОМЕР_2 з напівпричипом державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , так як і те, що свідком є саме ОСОБА_2 , в даній постанові не зазначено. Окрім того на дослідженому в судовому засіданні відеозаписі відсутній той факт, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення було здійснено допит свідка ОСОБА_2 . Таким чином відповідачем не надано будь - яких доказів, які б підтверджували вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналізуючи викладене вище, суд приходить до висновку про те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 містять суперечливі дані щодо вчиненого ним правопорушення, а також самого факту вчинення правопорушення, при цьому відповідачем за час розгляду справи не надано будь-яких інших належних доказів, які б спростували твердження позивача.

Оскільки відповідач не надав належних доказів правомірності його дій при винесенні постанови в справі про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що у суб`єкта владних повноважень відсутні докази вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Суд вважає, що позивача необґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим вважає за необхідне скасувати постанову серії ДП 18 № 683272 від 17 січня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладене на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 425 гривень.

Вимога позивача про визнання дій інспектора Управління патрульної поліції у Миколаївській області щодо накладення на ОСОБА_1 17 січня 2020 року адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. протиправними, задоволенню не підлягає, оскільки згідно вимог ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Даною нормою Закону не передбачено визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними.

Відповідно до п.2 ч.5 ст. 139 КАС України судові витрати компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

Керуючись ст. ст. 9, 77, 90, 241, 242, 244, 246, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, інспектор патрульної поліції Управління патрульної поліції Миколаївської області, лейтенант поліції Григорян Камо Юрійович, про скасування постанови про адміністративне правопорушення, задовольнити частково.

Постанову інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції Миколаївської області, лейтенанта поліції Григоряна Камо Юрійовича, серії ДПО18 № 683272 від 17 січня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладене на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 425 гривень - скасувати.

Закрити справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В частині визнання дії інспектора Управління патрульної поліції у Миколаївській області щодо накладення на ОСОБА_1 17 січня 2020 року адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. протиправною відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

Повний текст рішення буде складений протягом п`яти днів з дня з оголошення вступної та резолютивної частин рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Южноукраїнського міського суду Г.А. Далматова

__________________________________________________

Повний текст рішення суду складено 23 березня 2020 року.