Справа № 640/19939/19
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2020-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2020 року м. Київ № 640/19939/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Шевченко Н. М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (надалі по тексту також - відповідач, ГУ ДФС у м. Києві), в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 20.05.2019 № та № .

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що податковий орган необґрунтовано дійшов висновків про збільшення податкового зобов`язання по сплаті ввізного мита за митною декларацією від 12.07.2018 № UA204010/2018/212396 та, як наслідок, протиправно встановлено порушення п.190.1 ст.190 Податкового кодексу України, в зв`язку з чим донараховано суму з податку на додану вартість із ввезених на територію України товарів.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечував, надав письмовий відзив на адміністративний позов, в якому зазначив, що за результатами опрацювання листа Рівненської митниці ДФС встановлено розбіжність щодо вартості ввезеного позивачем транспортного засобу, а у поданій митній декларації вказано неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості, а тому податковим органом правомірно збільшено податкові зобов`язання та винесено податкові повідомлення-рішення від 20.05.2019 № та № .

Вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд зазначає наступне.

ГУ ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ОСОБА_1. дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів за митною декларацією від 12.07.2018 №UА204010/2018/212396, за результатами чого складено акт від 19.04.2019 №892/26-15-42-03-30/ НОМЕР_1 .

У висновках вказаного акту встановлено порушення: вимог частини 1 статті 257, пункту 2 частини 2 статті 52 Митного кодексу України від 13 березня 2012 року №4495-VI (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті ввізного мита за митною декларацією від 12.07.2018 №UA204010/2018/212396 на загальну суму 29 254,31 гривень; вимог пункт 190.1 статті 190 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податкове зобов`язання по податку на додану вартість за митною декларацією від 12.07.2018 р. №UА204010/2018/212396 на загальну суму 64 359,48 гривень.

За результатами розгляду заперечення позивача контролюючим органом прийнято висновок від 15.05.2019 №60856/Д/26-15-42-03-27, відповідно до якого висновки акту перевірки визнано такими, що відповідають дійсності.

На підставі акту перевірки з урахуванням висновку про розгляд заперечення податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішенні: від 20.05.2019 №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість із ввезених на територію України товарів на загальну суму 80 449,35 грн, у т.ч. за основним платежем в розмірі 64 359,48 грн та за штрафними санкціями в розмірі 16 089,87 грн; від 20.05.2019 №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем ввізного мита на товари, що ввозяться, на загальну суму 36 567,89 грн, в т.ч. за основним платежем в розмірі 29 254,31 грн та за штрафними санкціями - 7 313,58 грн.

Відповідно до п. 24 частини першої статті 4 Митного кодексу України, митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно з п. 2 частини другої ст. 52 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (частина перша ст. 257 Митного кодексу України).

В силу ст. 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Положеннями статті 58 Митного кодексу України передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

Базою оподаткування митом товарів, що переміщуються через митний кордон України, є: для товарів, на які законом встановлено адвалорні ставки мита, - митна вартість товарів (п.1 частини першої ст. 279 Митного кодексу України).

В силу п.190.1 ст.190 Податкового кодексу України, базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу III Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів.

Частиною другою статті 351 Митного кодексу України передбачено, що документальна невиїзна перевірка проводиться у разі, зокрема, надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про не підтвердження автентичності поданих органу доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Посадовими особами органів доходів і зборів під час проведення перевірок можуть бути використані, зокрема, отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення (пункт 5 частини першої статті 352 цього Кодексу).

Згідно п. 54.4 ст. 54 ПК України у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні (пересиланні) на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенні (пересиланні) товарів і предметів з митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов`язання платника податків шляхом проведення дій, визначених пунктом 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 за митною декларацією від 12.07.2018 №UA204010/2018/212396 ввозився товар - легковий автомобіль: марка - BMW, модель 520D - 1 шт., кузов № НОМЕР_2 , календарний рік виготовлення - 2017, модельний рік виготовлення - 2017, колір - білий, тип двигуна - дизельний, номер двигуна - не визначено, об`єм двигуна 1995 см3, потужність дизельного двигуна - 140 кВт, тип кузова - седан, призначений для перевезення пасажирів, категорія - МІ, колісна формула 4x2, бувший у використанні, кількість місць включаючи місце водія - 5, екологічний клас - EURO-6, виробник «Bayerische Motoren Werke AG» (DE), торговельна марка - «BMW». Код товару згідно УКТ ЗЕД 8703 32 90 10.

До товару застосовано ставку ввізного мита у розмірі 10%, акцизний збір на транспортні засоби з двигуном внутрішнього згоряння із запалюванням від стиснення (дизелем або напівдизелем) у розмірі 0,327 євро за 1 см3 та податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб`єктами господарювання у розмірі 20%. Фактурна вартість - 20 840,00 євро. Митна вартість - 741 742,18 гривень.

Під час перевірки відповідачем взято до уваги лист Рівненської митниці ДФС від 01.02.2019 № 978/36/17-70-20-03 щодо одержаних матеріалів від митних органів Німеччини (лист уповноваженого органу Німеччини від 08.10.2018 б/н з додатками) стосовно надання адміністративної допомоги у підтверджені факту ввезення на митну територію України та митного оформлення транспортного засобу «BMW» (VIN НОМЕР_2 ), що надійшов до Рівненської митниці ДФС листом ДФС України від 28.12.2018 № 40660/7/99-99-20-02-01-17.

Митними органами Німеччини надано копію експортної митної декларації 18DE33E3 та рахунок-фактуру (інвойс) від 04.07.2018 № 18А00186 на підставі яких було здійснено експорт транспортного засобу «BMW» (VIN НОМЕР_2 ).

Відповідачем за результатами порівняння даних отриманих від митних органів Німеччини з відповідними даними, що зазначені у митній декларації від 12.07.2018 №UA204010/2018/212396 та документах, на підставі яких здійснено митне оформлення транспортного засобу «BMW» (VIN НОМЕР_2 ) на митній території України встановлено, що відомості країни призначення та походження, найменування, серійний номер (VIN-код), свідоцтво про реєстрацію та характеристики співпадають, проте, виявлено розбіжності щодо вартості транспортного засобу.

З матеріалів справи встановлено, що відповідно до експортної митної декларації 18DE33E3 та рахунку-фактури (інвойс) від 04.07.2018 № 18А00186 загальна вартість спірного транспортного засобу «BMW» (VIN НОМЕР_2 ) складає 33 605,04 євро.

Однак, згідно інформації, яка міститься у митній декларації від 12.07.2018 №UA204010/2018/212396 та документів наданих ОСОБА_1 до митного оформлення, на підставі яких здійснено митне оформлення товарів на митній території України, вартість товарів складає 20 840,00 євро (визначена митна вартість транспортного засобу «BMW» (VIN НОМЕР_3 ) складає 741 742,18 гривень).

Враховуючи зазначене, суд погоджується з висновками податкового органу, що заявлена вартість транспортного засобу «BMW» (VIN НОМЕР_2 ) до митного оформлення на митній території України є нижчою, ніж вартість товарів, яка міститься в документах, що надійшли від митних органів Німеччини. Таким чином, митна вартість транспортного засобу «BMW» (VIN НОМЕР_2 ) під час митного оформлення на митній території України повинна була становити 1 034 285,30 гривень у розрахунку по курсу НБУ на день оформлення митної декларації від 12.07.2018 p. №UА204010/2018/212396.

Посилання позивача на те, що відповідач посилається на докази, які додані на іноземній мові без перекладу, судом не беруться до уваги, оскільки офіційний лист від Генеральної митної дирекції директорат VIII - Митної кримінальної поліції Німеччини перекладено на українську мову, з якого вбачається, що при митному оформленні експорту спірного автомобіля встановлена вартість у 33 605,04 євро, митне оформлення було здійснено на підставі рахунку номер 18А00186, покупець ОСОБА_2 .

До вказаного листа додано пакет документів, зокрема, долучено рахунок-фактура (інвойс) від 04.07.2018 № 18А00186, згідно з яким загальна вартість транспортного засобу «BMW» (VIN НОМЕР_2 ) складає 33 605,04 євро, при цьому, позивачем надано ідентичний інвойс, тільки вартість вже складає 20 840,00 євро.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що митний орган навів докази того, що документи, подані декларантом, мають розбіжності та є такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації позивачем. Отже, прийняті спірні податкові повідомлення-рішення прийнято обґрунтовано, підстави для їх скасування відсутні.

Згідно з частинами 1-3 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Приписами частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Керуючись статтями 77, 90, 241- 246, 255, 293, 295- 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Позивач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління ДФС у м. Києві (вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116, ).

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України та може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295- 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Н.М. Шевченко