Справа № 626/462/20
Суддя: Рибальченко І. Г.
Дата ухвалення: 2020-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 626/462/20
Провадження № 2-а/626/14/2020
РІШЕННЯ

Іменем України

20.03.2020 року м.Красноград

Красноградський районний суд Харківської області

у складі: головуючого - судді Рибальченко І.Г.,

за участі секретаря Скачко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 6 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області капрала поліції Зімницького Дмитра Сергійовича про оскарження дій суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до суб`єкта владних повноважень інспектора роти № 6 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області капрала поліції Зімницького В.М., в якому просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1575249 від 01.10.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в сумі 255 грн., а провадження по справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Підставою притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є те, що він 01.10.2019 року о 10-й годині 09 хв. на автодорозі М-29, керував транспортним засобом TGS33.440, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив ст. 48 ЗУ "Про автомобільний транспорт " наказ 363 від 14.10.2019, чим порушив п. 22 ПДР України.- порушення правил перевезення вантажів.

В позовній заяві позивач зазначив, що текст постанови був ним отриманий 24.02.2020 року у відділі Державної виконавчої служби. Ознайомившись з її текстом , позивач зрозумів, що викладені в ній обставини та факти взагалі не мали місця. Оскільки у вказаний у постанові день та час він взагалі не був присутнім у тому місці, де начебто вчинив адміністративне правопорушення та де була винесена постанова. Згідно картки обліку адміністративного правопорушення, правопорушення було начебто вчинене на трасі М-03 ( Киїхв-Харків-Довжанськ). Крім того, у постанові взагалі не вказано, яке саме порушення вимог ПДР та Правил перевезення вантажів ним було вчинено, вказано лише ст.48 ЗУ "Про автомобільний транспорт" та п.22 ПДР, але без конкретизації пунтків та відповідно суті порушення. Також постанова містить посилання на відмову ОСОБА_1 від отримання копії постанови, що також не відповідає дійсності з огляду на вище наведені обставини. ОСОБА_1 вважає позицію відповідача безпідставною, необгрунтованою та не відповідаючої вимогам КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, від нього надійшла до суду письмова заява, в якій просить справу розглядати за його відсутності з урахуваннях позовних вимог, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був повідомленний.

За таких обставин суд вирішив можливим розглянути справу у відсутності сторін, за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження, відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Відповідно до постанови ОСОБА_1 01.10.2019 року о 10-й годині 09 хв. на автодорозі М-29, керував транспортним засобом TGS33.440, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив ст. 48 ЗУ "Про автомобільний транспорт" наказ 363 від 14.10.2019, чим порушив п. 22 ПДР України.- порушив правила перевезення вантажів, і відповідно скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП

Суд вважає зазначену постанову необґрунтованою та протиправною, виходячи з наступного.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму та основні елементи протоколу про адміністративне правопорушення та змісту постанови, що приймається в конкретній справі. В них мають бути викладені всі обставини вчинення правопорушення та відомості, необхідні для розгляду справи, зокрема дані про час, місце вчинення адміністративного правопорушення, суть його, дані про свідків, потерпілих, їх пояснення, а якщо правопорушенням спричинено матеріальну шкоду, про це також зазначається у процесуальних документах, тобто всі обставини правопорушення, отримані на підставі дослідження та оцінки доказів у їх сукупності, обґрунтування наявності складу правопорушення.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. КУпАП визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення, що постановляється в конкретній адміністративній справі, а також визначається компетенція осіб, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Пунктом 22 ПДР України передбачені правила перевезення вантажу.

Який підпункт вказаного пункту 22 ПДР України позивач порушив відповідачем не зазначено в оскаржуваній постанові.

Відповідно до ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів для водія є посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно - транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством .

Наказом Міністерства транспорту України № 363від 14.10.1997року "Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні" встановлюються правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні визначають права, обов`язки і відповідальність власників автомобільного транспорту - Перевізників та вантажовідправників і вантажоодержувачів - Замовників. Ці Правила не регламентують перевезення небезпечних, великовагових, великогабаритних вантажів, пошти та перевезення вантажів у міжнародному сполученні, оскільки такі перевезення мають свої особливості, що стосуються виконання комплексу вимог при вантажно-розвантажувальних роботах, власне процесу перевезення та його документального оформлення, а також узгодження таких правил із відповідними компетентними установами.

Суд вважає за необхідне зазначити, що пунктом 22 ПДР України встановлено декілька видів порушення передбачених п.п. 2.1-2.6, тому відсутність у постанові посилання на конкретні норми законодавства, які за висновком інспектора поліції не виконав позивач, не складають склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

В розумінні статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до частини першої статті 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

З оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення не вбачається, що у ході розгляду зазначеної справи допитувались свідки, розглядалися клопотання притягуваного, заслуховувались його пояснення, досліджувалися інші докази.

Наведене також свідчить про порушення відповідачем - інспектором роти № 6 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області капралом поліції Зімницьким Д.С. порядку розгляду справи про адміністративні правопорушення та процесуальних прав позивача, з огляду чого, суд робить висновки, що оскаржувана постанова винесена за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт порушення позивачем Правил дорожнього руху України.

В ході судового розгляду справи відповідачем жодним чином не спростовані доводи позивача про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, який, у свою чергу, будь-які порушення вимог п. 22 Правил дорожнього руху України зі свого боку заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При таких обставинах, суд приходить до висновку, що відповідачем жодним чином не доведено правомірність прийнятого ним рішення стосовно накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно положень КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Окрім того, відповідно до статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 травня 2015 року у справі №1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої КУпАП дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення частини 1 КУпАП, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В мотивувальній частині вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що у частинах 1, 2 статті 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За КУпАП до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (ст. 77); порушення правил полювання (ч. 1 ст. 85); порушення правил рибальства (ч. 3 ст. 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (ст. 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (ч. 3 ст. 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (ч. 3 ст. 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (ст. 134); безквитковий проїзд (ст. 135); прояв неповаги до суду (ст. 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Таким чином, Конституційний Суд України у зазначеній справі дійшов висновку, що всі інші види правопорушень, в тому числі і ті, за які відповідальність передбачена ст. 122 КУпАП, розгляду у скороченому провадженні не підлягають.

Така ж правова позиція викладена у постанові Вищого адміністративного суду України від 26 жовтня 2016 року по справі №К/800/37207/15.

Отже, з зазначеного вбачається, що оскаржувана постанова винесена відповідачем з порушенням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, що призвело до порушення прав позивача, передбачених статтею 268 КУпАП.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Керуючись ст. ст.9, 211, 242-246, 286 КАС України, ст.122, п. 1 ст. 247, ст. 280, ст. 293 КУпАП,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 6 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області капрала поліції Зімницького Дмитра Сергійовича про оскарження дій суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Постанову серія ЕАК № 1575249 від 01.10.2019 року, винесену інспектором роти № 6 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області капралом поліції Зімницьким Д.С. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КУпАП - скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду суду подається протягом 10 днів з дня проголошення в Другий апеляційний адміністративний суд через Красноградський районний суд.

Суддя