Справа № 160/12236/19
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2020-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Луніна О.С., розглянувши в порядку спрощеного (письмового) провадження, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління з питань реєстрації Виконавчого комітету Криворізької міської ради про визнання незаконною відмови та зобов`язання вчиняти певні дії,-
05.12.2019р. ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою про:
- визнання незаконною відмову Управління з питань реєстрації Виконавчого комітету Криворізької міської ради (далі - відповідач) внести зміни в дату запису про скасування державної реєстрації фізичної особи підприємця;
- зобов`язання відповідача внести зміни в запис про припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_1 з 01.09.2014р. на грудень 2007 року.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що він 06.11.2019р. звернувся до Управління з питань реєстрації Виконавчого комітету Криворізької міської ради із заявою про внесення змін у запис щодо дати припинення його підприємницької діяльності як фізичної особи-підприємця з 01 вересня 2014 року на грудень 2007 року згідно до постанови Господарського суду Дніпропетровської області винесеної у справі №А10/456-07.
Проте, відповідач листом вих. №17/12/1527 від 11.11.2019 року відмовив ОСОБА_1 внести зміни до дати зняття його з реєстраційного обліку як фізичної особи-підприємця посилаючись на відсутність законних на це підстав.
З огляду на зазначене, позивач вважає, вказану відмову незаконною та просить суд задовольнити його позовні вимоги.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.12.2019 року позовну заяву залишено без руху на підставі ст.169 КАС України, зі встановленням строку для усунення виявлених недоліків.
На виконання ухвали суду, позивачем усунуті виявлені недоліки позовної заяви.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.12.2019 року позов прийнято до провадження, відкрито провадження у справі та вирішено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін (у письмовому провадженні).
Позивач та відповідач про відкриття спрощеного провадження за вищезазначеним адміністративним позовом повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, які долучені до матеріалів справи.
13.02.2020 року від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позов, в обґрунтування якого зазначено, що Державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 була проведена відповідно до вимог чинного законодавства на підставі рішення суду, а відтак вимоги позивача, викладені у позовній заяві, є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.
Згідно ч.ч. 5, 8 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши документи, долучені до матеріалів справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
Так, в ході розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 з 13.05.2002 року був зареєстрований як фізична особа-підприємець.
04.12.2007 року постановою Господарського суду Дніпропетровської області у справі №А10/456-07 задоволено адміністративний позов Центральної міжрайонної державної податкової інспекції у м. Кривому Розі та припинено підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .
В жовтні 2019 року позивач звернувся із заявою до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, в якій просив перерахувати розмір його пенсії врахувавши те, що його підприємницька діяльність припинена на підставі зазначеної вище постанови суду від 04.12.2007 року.
10.10.2019 року ГУ ПФУ в Дніпропетровській області надало ОСОБА_1 відповідь на його звернення, в якій зазначено, що згідно наданих у вересні 2014 року даних СПОВ з`ясувалося, що останній зареєстрований як підприємець з 13.05.2002 року, однак підприємницьку діяльність припинив лише в 01.09.2014 року.
Враховуючи вище зазначені обставини, управлінням було переглянуто матеріали пенсійної справи позивача та проведено перерахунок розміру пенсії вже як працюючому пенсіонеру з 12.04.2011року, а також відповідно до його особистої заяви від 25.09.2014 року та від 10.11.2014 року утримано переплачені суми пенсії по 20% від її розміру.
Не погодившись з наданою відповіддю ГУ ПФУ в Дніпропетровській області Єрмоленко М.П. звернувся до Управління з питань реєстрації Виконавчого комітету Криворізької міської ради із заявою про внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань до дати зняття його з реєстраційного обліку як фізичної особи-підприємця.
Проте, відповідач листом вих. №17/12/1527 від 11.11.2019 року відмовив позивачу у внесені змін до дати зняття останнього з реєстраційного обліку з посиланням на відсутність в управління на сьогоднішній день законних на це підстав.
Вважаючи надану відповідь відповідача протиправною та незаконною позивач звернувся до суду із даним позовом за захистом своїх прав, свобод та законних інтересів.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхпосадові особи зобов`язанідіятилише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації, регулюються Конституціє України, Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» (далі Закон про реєстрацію) та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону про реєстрацію.
Дія Закону про реєстрацію поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців (ч.1 ст.3 Закону про реєстрацію).
Згідно ст.46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців» в редакції станом на 01.01.2007 року, державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця проводиться у разі:
- прийняття фізичною особою-підприємцем рішення про припинення підприємницької діяльності;
- смерті фізичної особи-підприємця;
- постановлення судового рішення про оголошення фізичної особи померлою або визнання безвісно відсутньою;
- постановлення судового рішення про визнання фізичної особи, яка є підприємцем, недієздатною або про обмеження її цивільної дієздатності;
- постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.
Відповідно до ч.2 ст.46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців» підставами для постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця є:
- визнання фізичної особи-підприємця банкрутом;
- провадження нею підприємницької діяльності, що заборонена законом;
- неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону.
Приписами ч.3 ст.46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців» передбачено, що фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.
Згідно ч.1 ст.47 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців» в редакції станом на 01.01.2007 року, для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про рішення фізичної особи-підприємця щодо припинення нею підприємницької діяльності фізична особа-підприємець або уповноважена нею особа повинні подати державному реєстратору (надіслати рекомендованим листом з описом вкладення) такі документи:
- заяву про припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем;
- документ, що підтверджує внесення плати за публікацію повідомлення про прийняття фізичною особою-підприємцем рішення щодо припинення підприємницької діяльності.
Частиною 9 ст.47 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців» в редакції станом на 01.01.2007 року, було встановлено, що для проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем за її рішенням фізична особа-підприємець або уповноважена нею особа не раніше двох місяців з дати публікації повідомлення у спеціальному друкованому засобі масової інформації подає державному реєстратору особисто (надсилає рекомендованим листом з описом вкладення) або через уповноважену особу такі документи:
- заповнену реєстраційну картку на проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем за її рішенням;
- свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця;
- довідку відповідного органу державної податкової служби про відсутність заборгованості по податках, зборах (обов`язкових платежах);
- довідку відповідного органу Пенсійного фонду України про відсутність заборгованості;
- довідки відповідних органів фондів соціального страхування про відсутність заборгованості або про те, що вона не перебуває на обліку.
Відповідно до ч.1 ст.49 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців» в редакції станом на 01.01.2007 року, суд, який постановив рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, у тому числі рішення про визнання фізичної особи-підприємця недієздатною або про обмеження її цивільної дієздатності, в день набрання таким рішенням законної сили направляє його копію державному реєстратору за місцем реєстрації фізичної особи-підприємця для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.
Дата надходження судового рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця вноситься державним реєстратором до журналу обліку реєстраційних дій.
Приписами ч.3 ст. 49 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців» в редакції станом на 01.01.2007 року встановлено, що державний реєстратор зобов`язаний не пізніше наступного робочого дня з дати надходження судового рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запис про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця та в той же день повідомити органи статистики, державної податкової служби, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування та фізичну особу-підприємця, щодо якої постановлено судове рішення, про внесення такого запису.
Частиною 5 ст.49 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» в редакції станом на 01.01.2007 року, було встановлено, що порядок державної реєстрації припинення підприємницької діяльності за судовим рішенням, що не пов`язано з банкрутством фізичної особи-підприємця, здійснюється за процедурами, встановленими ч.9-18 ст.47 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців».
Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» щодо спрощення механізму державної реєстрації припинення суб`єктів господарювання» від01.07.2010р. №2390-VI, який набрав чинності 03.03.2011 року, були внесені зміни до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», а саме: доповнено статтю 49-1 щодо порядку проведення припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.
Відповідно до ст.49-1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» в редакції від 03.03.2011р., спрощена процедура державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця проводиться державним реєстратором на підставі судового рішення про:
- скасування (визнання недійсною) державної реєстрації фізичної особи-підприємця у випадках, передбачених законом, у разі якщо таке рішення прийнято судом до 01.07.2004 року, крім судового рішення про визнання фізичної особи-підприємця банкрутом;
- припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, що не пов`язане з банкрутством, якщо таке рішення прийнято судом після 01.07.2004 рокку та в разі ненадання державному реєстратору протягом трьох років з дати опублікування у спеціалізованому друкованому засобі масової інформації оголошення про постановлення судового рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, що не пов`язане з банкрутством, документів, перелік яких визначено ч.9 ст.47 цього Закону.
За наявності підстав, визначених ч.1 ст.49-1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» в редакції від 03.03.2011 року, державний реєстратор розпочинає процес проведення спрощеної процедури державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.
З цією метою державний реєстратор вносить до єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запис про те, що ним розпочато процес проведення спрощеної процедури державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.
Одночасно державний реєстратор надсилає рекомендованим листом повідомлення органам статистики, державної податкової служби, Пенсійного фонду України, фондам соціального страхування про те, що з відповідної дати розпочинається процес проведення спрощеної процедури державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.
Органи державної податкової служби, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування у місячний строк з дати надходження повідомлення від державного реєстратора повинні надіслати йому:
- довідку відповідного органу державної податкової служби про відсутність або про списання заборгованості із сплати податків, зборів (обов`язкових платежів) фізичної особи-підприємця або повідомлення про наявність податкового боргу те неможливість проведення спрощеної процедури державної реєстрації припинення підприємницької діяльності такої фізичної особи-підприємця;
- довідку відповідного органу Пенсійного фонду України про відсутність або списання заборгованості фізичної особи-підприємця або повідомлення про наявність у фізичної особи-підприємця боргу із сплати страхових внесків та неможливість проведення спрощеної процедури державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця;
- довідки відповідних органів фондів соціального страхування про відсутність або про списання заборгованості фізичної особи-підприємця або повідомлення про наявність у фізичної особи-підприємця боргу із сплати страхових внесків та неможливість проведення спрощеної процедури державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.
Після надходження довідок, зазначених у ч.3 ст.49-1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» в редакції від 03.03.2011 року, від органів державної податкової служби, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування державний реєстратор заповнює відповідну реєстраційну картку та вносить до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запис про проведення спрощеної процедури державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця та про втрату чинності свідоцтва про державну реєстрацію цієї фізичної особи-підприємця з дати внесення цього запису до єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.
У разі надходження до державного реєстру від фізичної особи-підприємця, органів державної податкової служби, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування повідомлень про розпочаті ними заходи з припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця державний реєстратор вносить до єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запис про зупинення процесу проведення спрощеної процедури державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця у зв`язку з початком процесу проведення заходів з припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця в порядку, встановленому цим Законом.
У разі надходження до державного реєстратора від заінтересованих органів, кредиторів фізичної особи-підприємця повідомлень про заперечення ними щодо проведення спрощеної процедури державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця державний реєстратор вносить до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запис про зупинення процесу проведення спрощеної процедури державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця на підставі таких заперечень.
У разі надходження до державного реєстратора від заінтересованих осіб органів, кредиторів фізичної особи-підприємця повідомлень про зняття заперечень щодо проведення спрощеної процедури державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця або в разі неприпинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця протягом одного року з дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про зупинення процесу проведення спрощеної процедури державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця державний реєстратор повторно розпочинає спрощену процедуру державної реєстрації припинення підприємницької діяльності такої фізичної особи-підприємця в порядку визначеному ст. 49-1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» в редакції від 03.03.2011 року.
Разом з тим, прикінцевими положеннями Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення процедури державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичних осіб-підприємців за заявниць ким принципом» від 13.05.2014 року №1258-VII, який набрав чинність 07.07.2014 року, встановлено, що якщо до набрання чинності цим Законом від фізичної особи-підприємця надійшла заява про припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем, але не надійшла реєстраційна картка на проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем за її рішенням, то державний реєстратор зобов`язаний не пізніше місяця з дня набрання чинності цим Законом заповнити картку на проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем за її рішенням, внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запис про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем та видати (надіслати поштовим відправленням з описом вкладення) цій фізичній особі повідомлення про внесення такого запису.
З аналізу вище вказаних норм права, судом встановлено, що фізична особа позбавляється статусу підприємця саме з дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.
З матеріалів справи вбачається, що 25.10.2007 року на підставі наданої заяви ОСОБА_1 , державним реєстратором апарату Криворізької міськради і виконкому до Єдиного державного реєстру було внесене рішення фізичної особи про припинення підприємницької діяльності.
18.12.2007 року державним реєстратором відділу державних реєстраторів апарату Криворізької міськради і виконкому на виконання вимог чинного законодавства до Єдиного державного реєстру внесено запис про судове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.12.2007 року яким припинено підприємницьку діяльність позивача.
29.03.2011 року державним реєстратором внесений запис про початок процесу проведення спрощеної процедури державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
20.04.2011 року державним реєстратором внесений запис про зупинення процесу проведення спрощеної процедури державної реєстрації припинення підприємницької діяльності позивача на підставі отриманих від управління Пенсійного фонду України в Довгинцівському районі м. Кривого рогу заперечень у надані довідки про відсутність заборгованості, у зв`язку з тим, що підприємцем сплачувались внески, а річні звіти не надавались.
01.09.2014 року державним реєстратором Криворізького міського управління юстиції проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за судовим рішенням, що не пов`язано з його банкрутством.
Позивач вважає невірною/неправильною дату внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо припинення його підприємницької діяльності.
Так, позивач посилається на те, що вірною датою припинення його підприємницької діяльності є грудень 2007 року, коли було ухвалено постанову Господарського суду Дніпропетровської області у справі №А10/456-07.
Однак, суд не може погодитись з таким твердженням позивача, з огляду на таке.
Так, в ході розгляду справи судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач особисто у 2007 році звернувся до державного реєстратора із заявою щодо припинення його підприємницької діяльності надавши для цього наступні документи:
- заяву відповідного зразка;
- копію банківської квитанції на підтвердження внесення плати за публікацію повідомлення про прийняття ним рішення про припинення його підприємницької діяльності в спеціалізованому друкованому засобі масової інформації.
Разом з цим, відповідно до матеріалів справи, підприємницьку діяльність позивача припинено не за його особистою заявою, а на підставі рішення Господарського суду Дніпропетровської області, оскільки останнім не були виконанні вимоги ч.9 ст.47 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» в редакції станом на 01.01.2007 рок, а саме не в повному обсязі наданий пакет документів для завершальної стадії процесу зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_1 , як фізичної особи-підприємця.
Отже, державним реєстратором було дотримано всіх стадій процесу припинення підприємницької діяльності згідно до вимог чинного законодавства та вірно внесено запис про зняття позивача з реєстраційного обліку як фізичної особи-підприємця саме 01.09.2014 року.
Крім того, згідно відповіді, наданої ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, позивач був обізнаний щодо дати припинення його підприємницької діяльності, оскільки він особисто у заявах про перерахунок розміру пенсії зазначав, що не є зареєстрованим як фізична-підприємець з 01.09.2014 року.
Таким чином, судом встановлено, що Управління з питань реєстрації Виконавчого комітету Криворізької міської ради правомірно відмовлено позивачу у внесені змін до дати припинення його підприємницької діяльності.
Відповідно до приписів ч.2 ст.2 КАС України, якою визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суду перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо.
Згідно ч.1 та 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням принципу змагальності, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі (ст.9 КАС України), положення Кодексу адміністративного судочинства України передбачають не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, діїчи бездіяльності (ч.2 ст.77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч.1 ст.77 КАС України).
З огляду на вище вказане, суд дійшов висновку щодо відсутності обґрунтованих правових підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління з питань реєстрації Виконавчого комітету Криворізької міської ради.
Оскільки в задоволенні адміністративного позову відмовлено, суд не вирішує питання про понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору.
Керуючись ст.ст.9, 72-77, 139, 241-246, 255, 258, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління з питань реєстрації Виконавчого комітету Криворізької міської ради про визнання незаконною відмови та зобов`язання вчиняти певні дії відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна