Справа № 816/1771/15
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2020-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

19 березня 2020 року

Київ

справа №816/1771/15

адміністративне провадження №К/9901/26110/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Пасічник С.С.,

суддів: Васильєвої І.А., Юрченко В.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Профмонтаж К» на постанову Полтавського окружного адміністративного суду у складі судді Молодецького Р.І. від 19 серпня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: головуючого судді Любчич Л.В., суддів Спаскіна О.А., Сіренко О.І. від 09 грудня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Профмонтаж К» до Кременчуцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Профмонтаж К» (далі - позивач, Товариство) звернулось до суду з позовом до Кременчуцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області (далі - відповідач, Інспекція) про скасування податкового повідомлення-рішенням від 13 січня 2015 року №/18.

Обґрунтовуючи позовну заяву, посилалось на безпідставність висновків відповідача про порушення позивачем положень податкового законодавства та формування податкового кредиту з податку на додану вартість (далі - ПДВ) за результатами взаємовідносин із контрагентами - ТОВ «Євро Атлант Груп», ТОВ «Сервіс гарант груп», ПП «Строй консалт», ТОВ «Віра люкс сервіс», які, як вважає податковий орган, фактично не відбулися, оскільки такі господарські операції є реальними та їх виконання підтверджується сукупністю відповідних доказів.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2015 року, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2015 року, позов задоволено частково; визнано протиправним та скасовано оскаржуване податкове повідомлення-рішення в частині збільшення суми грошового зобов`язання за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 22491,03 грн.; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, з`ясувавши обставини у справі, які підтверджені дослідженими ним (судом) доказами, надавши їм правову оцінку, визнав обґрунтованими доводи контролюючого органу про те, що операції між позивачем та його контрагентами - ТОВ «Євро Атлант Груп» у період серпня 2014 року, ТОВ «Сервіс гарант груп» у період у період серпня 2014 року, ПП «Строй консалт» у період квітня 2014 року, ТОВ «Віра люкс сервіс» у період березня 2014 року щодо виконання останніми робіт (надання послуг) не мали реального характеру й не можуть слугувати підставою для формування Товариством податкового кредиту з ПДВ за наслідками таких відносин у відповідності до статті 198 Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Водночас, за висновком судів, застосування до позивача штрафу у розмірі 50 відсотків від суми нарахованого податкового зобов`язання з ПДВ є протиправним, адже відсутні обставини повторності протягом 1095 днів визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання з цього податку внаслідок визнання протиправним та скасування раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення в судовому порядку.

Не погоджуючись із рішенням судів першої та апеляційної інстанцій, позивач подав до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, в якій просив їх скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі. По суті ж, як вбачається із змісту касаційної скарги, Товариство не погоджується із рішеннями судів попередніх інстанцій лише в частині позовних вимог, у задоволенні яких відмовлено.

У доводах касаційної скарги порушує питання щодо неправильного застосування судами норм податкового і пов`язаного з ним законодавства, що регулюють підстави, умови, порядок, правильність і обґрунтованість обчислення, відображення і сплату сум податкових зобов`язань з ПДВ. Вважає, що суди дійшли помилкового висновку про безпідставність позовних вимог, адже не зважили на фактичні обставини справи та підтверджуючі їх докази, які свідчать про те, що операції між позивачем та його контрагентами проведені та документально оформлені й Товариством дотримано передбачені податковим законодавством умови для формування податкового кредиту з ПДВ. На думку позивача, добросовісний покупець не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на податковий кредит за можливі порушення підприємствами-постачальниками правил оподаткування при здійсненні господарської діяльності.

Інспекція у письмових запереченнях на касаційну скаргу позивача проти доводів та вимог останньої заперечила, вважаючи їх безпідставними, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій, які просить залишити без змін, - обґрунтованими та законними. Вважає, що встановлені у акті перевірки обставини свідчать про нереальність господарських операцій, на підставі яких формувався податковий облік позивача, а також про непідтвердження платником податку товарності таких належними і допустимими доказами.

В подальшому справа передана до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до підпункту 4 пункту 1 Розділу VІІ «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Переглянувши судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права і дотримання норм процесуального права, Верховний Суд вказує на таке.

Так, судами попередніх інстанцій встановлено, що Інспекцією проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства, за наслідками якої складено акт №2872/16-03-22-03-08/36093058 від 16 грудня 2014 року, в якому зафіксовано порушення позивачем вимог пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198 ПК України, в результаті чого завищено податковий кредит та занижено сплату ПДВ у березні, квітні та серпні 2014 року у загальному розмірі 89961,99 грн.

Відповідач у акті перевірки вказує на формування позивачем податкового кредиту за операціями із ТОВ «Євро Атлант Груп», ТОВ «Сервіс гарант груп», ПП «Строй консалт», ТОВ «Віра люкс сервіс» без належного документального підтвердження здійснення таких господарських відносин, обґрунтовуючи це тим, що проведений аналіз в системі автоматизованого співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів та отримана податкова інформація, у тому числі у вигляді актів про неможливість проведення зустрічної звірки контрагентів, свідчить про відсутність здійснення господарських операцій останніми, а також наявності у них необхідних ресурсів і умов для здійснення спірних операцій; відсутність документів, які б підтверджували фактичне виконання робіт (надання послуг) робітниками контрагентів; документи за угодами між позивачем та замовниками робіт не містять жодної згадки про участь у виконанні робіт третіх осіб, зокрема контрагентів Товариства тощо. Відтак, на думку контролюючого органу, документи від ТОВ «Євро Атлант Груп», ТОВ «Сервіс гарант груп», ПП «Строй консалт», ТОВ «Віра люкс сервіс» використано з метою штучного формування податкового кредиту та отримання неправомірної вигоди у вигляді мінімізації податкових зобов`язань.

На підставі висновків акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 13 січня 2015 року №/18, яким збільшено позивачу суму грошового зобов`язання з ПДВ у розмірі 134946,14 грн. (89964,09 грн. - за основним платежем, 44982,05 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

В аспекті заявлених вимог, з огляду на фактичні обставини, установлені судами, Верховний Суд дійшов висновку про таке.

Згідно пункту 44.1 статті 44 ПК України (тут і далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий кредит - це сума, на яку платник ПДВ має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг (підпункт а).

Пункт 198.3 статті 198 ПК України встановлює, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

У відповідності до пункту 198.2 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

За визначенням статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року №996-XIV (далі - Закон №996-XIV) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Як визначено підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України, господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

У відповідності до статті 1 Закону №996-XIV господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Отже правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування податкового кредиту з ПДВ виникають за наявності сукупності таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій та їх документального підтвердження сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності та належним чином складеної податкової накладної; ділової мети, розумних економічних причин для здійснення операції й подальшого використання придбаного товару (робіт, послуг) у межах господарської діяльності платника.

Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкових вигод.

Недоведеність наявності вказаних умов позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкового кредиту, а покупця - права на його формування та відображення у бухгалтерському та податковому обліку.

У справі, яка розглядається, судами встановлено, що між позивачем (підрядник) та ТОВ «Євро Атлант Груп» (субпідрядник) укладено договір по виконанню послуг від 05 серпня 2014 року №05/08-14, відповідно до умов якого підрядник доручає, а субпідрядник зобов`язується надати послуги з виконання ремонтних та монтажних робіт по об`єктам складу світлих нафтопродуктів ТОВ «Білановський ГЗК» в об`ємах, які щомісячно мають бути узгоджені з підрядником. Субпідрядник спільно з підрядником складає акт дефектів на виконання робіт, які є предметом даного договору, узгоджує їх з представниками цеху і служби ТОВ «Білановський ГЗК» (пункт 3.1 Договору). Субпідрядник, на основі узгоджених з підрядником актів дефектів, з урахуванням показників формування вартості, вказаних в пункті 3.7 даного договору, проводить розрахунки вартості робіт, з узгодженням кошторисної документації та договірної ціни з підрядником. Субпідрядник надає кошторисну документацію для узгодження в письмовому та електронному вигляді (пункт 3.2 Договору). Субпідрядник виконує роботу на об`єктах «Білановський ГЗК» з свої матеріалів, матеріалів підрядника та «Білановський ГЗК» з узгодженням обох сторін (пункт 3.3 Договору). Вартість машин та механізмів, які використовуються при виконанні робіт, узгоджується зі службою підрядника на основі наданих розрахунків вартості (пункт 3.6 Договору). Субпідрядник приступає до виконання робіт протягом 2-х робочих днів з моменту оформлення та підписання сторонами акту передання об`єкту в ремонт, Акт передання об`єкту в ремонт підписується сторонами після затвердження кошторисної документації підрядником (пункт 5.1 Договору). Графік виконання робіт узгоджується з підрядником та є додатком до договірної вартості (пункт 5.2 Договору). Персонал субпідрядника до початку виконання робіт на території «Білановський ГЗК» зобов`язаний отримати від підрядника акт-допуск для виконання робіт на території «Білановський ГЗК». Роботи виконувати у відповідності до вимог даного акту-допуску (пункт 9.2.5 Договору).

Окрім того між Товариством (підрядник) та ТОВ «Сервіс гарант груп» (субпідрядник) 18 липня 2014 року укладено договір субпідряду №18/07-14 на виконання робіт з монтажу сепаратору БСХ-300, нарощування норії завантаження сепаратору, монтаж самопливного та нестандартного обладнання завантаження-вивантаження сепаратору БСХ-300 на об`єкті «Пункт приймання, зберігання та первинної обробки зерна» ТОВ «Кононівський елеватор» Будищанська ділянка. Роботи виконуються у відповідності з узгодженим сторонами графіком виконання робіт (пункт 2.1 Договору). На період виконання робіт та до їх закінчення підрядником субпідряднику передається будівельний майданчик, необхідний для виконання ремонтних робіт та сторонами оформляється акт-допуск на виконання ремонтних робіт (у формі згідно СНІП ІІІ-4-80) (пункт 4.1 Договору). Після отримання проектно-кошторисної документації сторони визначають номенклатуру матеріалів та обладнання поставки підрядника (пункт 5.3 Договору). Субпідрядник виконує роботи у відповідності до проектної документації, будівельних норм, правил, графіку виконання робіт (пункт 6.1 Договору).

Додатковою угодою №1 від 01 серпня 2014 року до договору субпідряду від 18 липня 2014 року №18/07-14 визначено, що предметом договору є виконання наступних робіт: монтаж конвеєра 83 на відм+30,100, очищення поверхонь щітками, знепилення металевих поверхонь, ґрунтування металевих поверхонь ґрунтовкою ГФ021, фарбування металевих поверхонь ПФ115 на території філії ТОВ «Кононівський елеватор» Будищанська дільниця (пункт 1.1 Додаткової угоди).

Також між позивачем (підрядник) та ТОВ «Сервіс гарант груп» (субпідрядник) укладено договір субпідряду від 30 липня 2014 року №30/07-14, предметом якого є виконання комплексу робіт по монтажу зерносушарки Bonfanti XL-210 CE та додаткового обладнання на території філії ПАТ «ДПЗКУ» «Гребінківський елеватор». Підрядник зобов`язується передати субпідрядникові проектну документацію, будівельний майданчик та прийняти від субпідрядника виконані роботи відповідно до умов цього договору (пункт 1.1 Договору). Підрядник передає субпідряднику проектну документацію протягом 3 робочих днів з дати підписання даного договору (пункт 5.1 Договору). Матеріали, необхідні для виконання робіт, постачаються підрядником (пункт 6.1 Договору). Підрядник надає субпідряднику необхідний для виконання робіт будівельний майданчик з джерелом електропостачання та вантажопідіймальні механізми (пункт 6.4 Договору).

Додатковою угодою №1 від 05 серпня 2014 року до договору субпідряду від 30 липня 2014 року №30/07-14 визначено, що предметом угоди є виконання комплексу робіт по монтажу зерносушарки Bonfanti XL-210 CE та додаткового обладнання на території філії ПАТ «ДПЗКУ» «Гребінківський елеватор».

Між позивачем (підрядник) та ПП «Строй консалт» (субпідрядник) укладено договір субпідряду від 31 березня 2014 року №31/03-14, предметом якого є роботи по монтажу металоконструкцій «Силосний склад цементу» на об`єкті ПАТ «Івано-Франківськцемент», а підрядник зобов`язується надати субпідряднику будівельний майданчик, вантажопідіймальні крани, передати проектну документацію, металопрокат. Об`єм, характер, строки виконання робіт, перелік конструкцій і вартість виконуваних субпідрядником робіт визначається технічним завданням, договірною ціною, які є невід`ємною частиною цього договору (пункт 2.2 Договору). Підрядник зобов`язаний надати субпідряднику будівельний майданчик, передати проектно-кошторисну документацію, сплатити аванс до початку виконання робіт та на час виконання цього договору призначити відповідальну особу зі своєї сторони, яка контролюватиме їх виконання. Підрядник залишає за собою право на зміну даної особи з обов`язковим письмовим повідомленням про це субпідрядника; призначити особу, відповідальну за енергопостачання будівельного майданчика (пункт 6.2 Договору). Субпідрядник зобов`язаний надати підряднику графік поставки матеріалів на будівельний майданчик, що постачаються підрядником (пункт 6.4 Договору). Субпідрядник забезпечує повне, якісне і своєчасне ведення виконавчої документації, що передбачене діючим порядком і цим договором, визначає осіб, відповідальних за її ведення (пункт 8.1 Договору). Субпідрядник здійснює ведення журналу виконання робіт у формі КБ-6 (пункт 8.2 Договору). Підрядник надає субпідряднику необхідний для виконання робіт будівельний майданчик з джерелом електропостачання та вантажопідіймальні механізми (пункт 9.4 Договору). Обладнання та матеріали, що згідно умов договору постачає підрядник для виконання будівельно-монтажних робіт, підрядник передає субпідряднику в монтаж по акту приймання - передачі, який має містити найменування матеріально-технічних цінностей та їх кількість (пункт 9.5 Договору). Будівельний майданчик надається субпідряднику підрядником протягом трьох робочих днів з дати підписання цього договору і оформлюється відповідним актом (пункт 11.1 Договору).

Між Товариством (підрядник) та ТОВ «Віра люкс сервіс» (субпідрядник) укладені договори субпідряду від 14 лютого 2014 року №14/02-14 та від 30 січня 2014 року №30/03.

Так, предметом договору субпідряду від 14 лютого 2014 року № 14/02-14 є виконання робіт по монтажу тракту подачі сировини до дробарки на об`єкті ПАТ «Івано-Франківськцемент», а підрядник зобов`язується надати субпідряднику будівельний майданчик, вантажопідіймальні крани, передати проектну документацію, металопрокат. Об`єм, характер, строки виконання робіт, перелік конструкцій і вартість виконуваних субпідрядником робіт визначається технічним завданням, договірною ціною, які є невід`ємною частиною цього договору (пункт 2.2 Договору). Підрядник зобов`язаний надати субпідряднику будівельний майданчик, передати проектно-кошторисну документацію, сплатити аванс; до початку виконання робіт та на час виконання цього договору призначити відповідальну особу зі своєї сторони, яка контролюватиме їх виконання. Підрядник залишає за собою права на зміну даної особи з обов`язковим письмовим повідомленням про це субпідрядника; призначити особу, відповідальну за енергопостачання будівельного майданчика (пункт 6.2 Договору). Субпідрядник зобов`язаний надати підряднику графік поставки матеріалів на будівельний майданчик, що постачаються підрядником (пункт 6.4 Договору). Субпідрядник забезпечує повне, якісне і своєчасне ведення виконавчої документації, що передбачене діючим порядком і цим договором, визначає осіб, відповідальних за її ведення (пункт 8.1 Договору). Субпідрядник здійснює ведення журналу виконання робіт у формі КБ-6 (пункт 8.2 Договору). Підрядник надає субпідряднику необхідний для виконання робіт будівельний майданчик з джерелом електропостачання та вантажопідіймальні механізми (пункт 9.4 Договору). Обладнання та матеріали, що згідно умов договору постачає підрядник для виконання будівельно-монтажних робіт, підрядник передає субпідряднику в монтаж по акту приймання - передачі, який має містити найменування матеріально-технічних цінностей та їх кількість (пункт 9.5 Договору). Будівельний майданчик надається субпідряднику підрядником протягом трьох робочих днів з дати підписання цього договору і оформлюється відповідним актом (пункт 11.1 Договору).

Договором субпідряду від 30 січня 2014 року №30/03 визначено, що предметом даного договору є виконання комплексу будівельно-монтажних робіт по теплоізоляції трубопровода «Глобинський переробний завод» у відповідності з завданням підрядника, проектною документацією, в об`ємах, передбачених цим договором та додатками до нього. Субпідрядник починає виконання будівельно-монтажних робіт, передбачених даним договором, в строк згідно «Графіку фінансування, виконання робіт», але за умови передачі по актам підряднику субпідрядникові дозвільної документації для виконання робіт за цим договором; земельної ділянки для забудови і спорудження об`єкту та закріплених на місцевості координат меж виділеної для будівництва ділянки; належним чином затвердженої проектної документації стадії «робоча документація» або її частини (пункт 2.1 Договору). Забезпечення робіт проектно-кошторисною документацією здійснюється підрядником, який зобов`язаний узгодити її із субпідрядником та не менше ніж за 5 днів до початку виконання робіт по цьому договору надати її останньому.

Позивач стверджував, що реальність виконання операцій за укладеними угодами підтверджується належним чином оформленими первинними та розрахунковими документами, а саме: виданими контрагентам ліцензіями Державної архітектурно-будівельної інспекції України на ведення господарської діяльності, пов`язаної з створенням об`єктів архітектури; рахунками-фактурами; договірними цінами; кошторисами на будівельні роботи; довідками про вартість виконаних підрядних робіт; актами приймання виконаних будівельних робіт; актами про витрату давальницький матеріалів; податковими накладними; розрахунковими документами тощо.

Суд касаційної інстанції зазначає, що за певних інших обставин названі документи можуть свідчити про існування господарських операцій, які за формою (зовнішнім вираженням) можуть підпадати під визначення реальних і таких, що зумовлюють зміни в структурі активів, зобов`язань та власного капіталу суб`єкта господарювання. Водночас потрібно, щоб ці документи підтверджували і розкривали суть, внутрішню сторону господарських операцій, їх справжність, економічну вигоду (виправданість, ризик) і ділову мету. В інакшому випадку, первинні документи не можуть вважатися юридично значимими документами для цілей формування даних бухгалтерського та, відповідно, податкового обліку.

Товариство зазначило, що будівельно-монтажні (ремонтні) роботи на відповідних об`єктах виконувались за угодами між замовниками (ПрАТ «Паритет», ТОВ «Кононівський елеватор», ПАТ «ДПЗКУ» в особі філії «Гребінківський елеватор», ПАТ «Івано-Франківськцемент», ТОВ «Глобинський переробний завод») та позивачем, виконання яких (їх частини) в порядку субпідряду доручалось контрагентам - ТОВ «Євро Атлант Груп», ТОВ «Сервіс гарант груп», ПП «Строй консалт», ТОВ «Віра люкс сервіс».

Однак, судами у ході розгляду справи встановлено, що складені між сторонами документи (акти виконання ремонтно - будівельних робіт, дефектні акти на ремонтні роботи) не містять відомостей про місце проведення робіт, останні підписані лише позивачем та субпідрядниками, без погодження їх замовниками робіт.

Також суди виходили з того, що відсутні докази фактичного перебування субпідрядників на відповідних об`єктах, де за умовами договорів повинні були виконуватися роботи, передачі субпідрядникам проектної документації, будівельного майданчику, вантажопідіймальних механізмів, матеріалів, необхідних для виконання робіт, як і докази призначення позивачем відповідальної особи, яка контролюватиме виконання контрагентами робіт, а також особи, відповідальної за повне, якісне і своєчасне ведення виконавчої документації. Первинні документи за угодами між позивачем та замовниками робіт не містять жодної згадки про участь у виконанні робіт третіх осіб, зокрема ТОВ «Євро Атлант Груп», ТОВ «Сервіс гарант груп», ПП «Строй консалт», ТОВ «Віра люкс сервіс».

Встановлено, що погоджені позивачем із замовниками робіт та залученими субпідрядниками графіки їх виконання не узгоджуються між собою й доказів їх уточнення суду надано не було.

До того ж судами зазначено, що представник позивача у ході судового розгляду не зміг пояснити необхідності придбання робіт (послуг) у контрагентів у відповідному об`ємі та узгодженою у договорах вартістю, наявності об`єктивно існуючих економічних чинників, в силу яких Товариство було змушене організовувати діяльність саме на таких умовах. Не доведено й розумних економічних причин (ділової мети) здійснення подальшої реалізації робіт (послуг) замовникам (ПрАТ «Паритет», ТОВ «Кононівський елеватор», ПАТ «ДПЗКУ» в особі філії «Гребінківський елеватор», ПАТ «Івано-Франківськцемент», ТОВ «Глобинський переробний завод») за ціною, яка, як встановлено під час розгляду справи, є аналогічною тій, що обумовлювалась в угодах із ТОВ «Євро Атлант Груп», ТОВ «Сервіс гарант груп», ПП «Строй консалт», ТОВ «Віра люкс сервіс».

Не встановлено й у контрагентів власного або орендованого обладнання для виконання спірних операцій, інструменту, технічного персоналу, присутність якого обумовлюється не лише специфікою обумовлених операцій, а також і умовами договорів, виходячи з обсягу робіт й задекларованих операцій; обставин залучення контрагентами інших осіб для забезпечення виконання обумовлених договорами із позивачем зобов`язань тощо.

Наведені обставини не дали судам першої та апеляційної інстанції можливості встановити руху активів на шляху до позивача у справі, участь контрагентів у такому ланцюгу, реальні зміни майнового стану Товариства внаслідок таких відносин, його власному капіталі.

Дослідивши умови укладених із контрагентами договорів, оцінивши повноту, характер, об`єктивність та юридичне значення установлених конкретних фактичних обставин справи, врахувавши ненадання документів, які за звичайною діловою практикою супроводжують здійснення такого роду операцій та у сукупності з первинними документами підтверджують їх фактичне (реальне) виконання, недоведеність у контрагентів матеріально-технічної можливості здійснювати обумовлені договорами із позивачем зобов`язання, дефектність первинних документів, суди першої та апеляційної інстанції встановили, що надані позивачем документи не підтверджують виконання робіт (надання послуг) на користь позивача саме згаданими суб`єктами господарювання. Наведені обставини у сукупності та взаємозв`язку були цілком об`єктивно розцінені судами як доказ безтоварності цих операцій, що виключає їх відображення у обліку підприємства й підстави для формування позивачем податкового кредиту за такими відносинами.

Доводи ж касаційної скарги наведеного не спростовують і зводяться лише до переоцінки встановлених обставин справи, що згідно положень статті 341 КАС України виходить за межі повноважень касаційного суду.

Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи відсутність підстав для висновку, що суди першої та апеляційної інстанцій допустили неправильне застосування норм матеріального права при ухваленні судових рішень або ж порушення процесуальних норм, підстави для їх скасування та задоволення касаційної скарги відсутні.

Щодо позовних вимог, у задоволенні яких відмовлено, то в цій частині рішення судів, враховуючи положення частини першої статті 341 КАС України, касаційним судом не переглядаються.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 359 КАС України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Профмонтаж К» залишити без задоволення, а постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2015 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

С.С. Пасічник

І.А. Васильєва

В.П. Юрченко ,

Судді Верховного Суду