Справа № 360/914/20
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2020-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

24 березня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/914/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Петросян К.Є., розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

02 березня 2020 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області, в якому просив суд:

визнати протиправними дії Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо не зарахування до стажу при призначенні пенсії ОСОБА_1 , періоду роботи водієм 3 класу у Ворошиловградському АТП 12101 - з 26 жовтня 1982 року по 20 травня 1986 рік;

зобов`язати Білокуракинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи водієм 3 класу у Ворошиловградському АТП 12101 - з 26 жовтня 1982 року по 20 травня 1986 рік.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 22 січня 2020 року позивач звернувся до Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області за призначенням пенсії згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". При цьому, на звернення позивача, листом № З/Г-14 від 22 січня 2020 року відповідачем було відмовлено у включені до трудового стажу періоду з 26 жовтня 1982 року по 20 травня 1986 року, у зв`язку з тим, що відповідно до положень п. 2.4 "Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників", яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 17 серпня 1993 року за № 110, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу. Так, відповідно до запису трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 датою прийняття на роботу зазначено 26 жовтня 1982 року, але наказ №204 про прийняття на роботу - від 26.10.1983. Такі дії відповідача, на думку позивача, є протиправними.

Ухвалою суду від 04.03.2020 відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач позов не визнав, надав 19.03.2020 та 23.03.2020 через канцелярію суду відзив на позовну заяву (а.с.36-42, 133-136), відповідно до якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

11 січня 2020 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про призначення пенсії за віком до Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області. Позивачем до заяви були додані наступні документи: довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру; документи про місце проживання (реєстрації) особи; паспорт; трудова книжка; військовий квиток; довідка з ДПІ про облік як суб`єкта підприємницької діяльності; заява про спосіб виплати пенсії (для виплати через банк). Інші документи про трудовий стаж позивачем до управління не надавались.

Рішенням Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області №89 від 13.01.2020 призначено ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Обчислення пенсії здійснюється відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Пенсію обчислено при загальному стажі роботи 28 років 1 місяць 15 днів та заробітній платі за даними персоніфікованого обліку з 01.07.2000 по 31.12.2019.

Розглянувши надані позивачем документи управлінням до стажу роботи позивача враховані періоди роботи з 01.01.1976 по 15.09.1982 року та з 21.05.1986 по 31.12.2019.

Управлінням не зараховано до страхового стажу період роботи з 26.10.1982 по 20.05.1986 у Ворошиловградському АТП 12101 водієм 3 класу, оскільки дата прийняття на роботу 26.10.1982, а дата видання наказу про прийняття на роботу 26.10.1983, що суперечить пункту 2.4 Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників», яка зареєстрована у Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за №110.

Так, пунктом 2.4 вищевказаної Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу або звільнення також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу.

Отже, в даному випадку наказ про прийняття ОСОБА_1 виданий через рік після внесення відповідного запису до його трудової книжки.

22 січня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до управління із заявою в порядку Закону України «Про звернення громадян», якою просив зарахувати до трудового стажу період роботи з 26.10.1982 по 20.05.1986 у Ворошиловградському АТП 12101 водієм 3 класу. До своєї заяви позивач жодних документів не додавав. Білокуракинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області листом від 22 січня 2020 року надало відповідь позивачу щодо підстав не зарахування вищевказаного стажу роботи.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-77, 90 КАС України, суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.н. НОМЕР_2 , є громадянином України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с.7-9).

11 січня 2020 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про призначення пенсії за віком до Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області. Разом з заявою позивачем було надано такі документи: довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру; документи про місце проживання (реєстрації) особи; паспорт; трудова книжка; військовий квиток; довідка з ДПІ про облік як суб`єкта підприємницької діяльності; заява про спосіб виплати пенсії (для виплати через банк) (а.с.21,54 на звороті, 55,85-87).

Рішенням Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області №89 від 13.01.2020 призначено ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Пенсію обчислено при загальному стажі роботи 28 років 1 місяць 15 днів (а.с.114,115).

Згідно записів трудової книжки від 20.03.1979 НОМЕР_1, позивач у період з 26.10.1982 по 20.05.1986 працював у Ворошиловградському АТП 12101 водієм 3 класу (а.с.10-17).

22 січня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до управління із заявою, відповідно до якої просив зарахувати до трудового стажу період роботи з 26.10.1982 по 20.05.1986 у Ворошиловградському АТП 12101 водієм 3 класу (а.с.47,129).

Листом від 22.01.2020 Білокуракинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області повідомило позивача про неможливість зарахування періоду роботи з 26.10.1982 по 20.05.1986 у Ворошиловградському АТП 12101 водієм 3 класу з підстав видання наказу про прийняття ОСОБА_1 через рік після внесення відповідного запису до його трудової книжки (дата прийняття на роботу 26.10.1982, дата видання наказу про прийняття на роботу - 26.10.1983), що суперечить пункту 2.4 Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників», яка зареєстрована у Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за №110 (а.с.48,130).

Отже, спірним питанням у даній справі є правомірність дій відповідача щодо не зарахування до стажу позивача періоду його роботи з 26.10.1982 по 20.05.1986 у Ворошиловградському АТП 12101 водієм 3 класу.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до частини першої, другої статті 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років.

Відповідно до частини першої статті 44 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV) заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з абзацом першим пункту 1.1 розділу I "Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії" Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Підпунктом 2 пункту 2.1 розділу II "Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший" Порядку № 22-1 встановлено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 1 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Згідно з абзацами першим, третім пункту 4.1 розділу ІV "Приймання, оформлення і розгляд документів" Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Пунктом 4.2 розділу ІV "Приймання, оформлення і розгляд документів" Порядку № 22-1 встановлено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (абзац перший пункту 4.3 розділу ІV "Приймання, оформлення і розгляд документів" Порядку № 22-1).

Згідно з абзацом першим пункту 4.7 розділу ІV "Приймання, оформлення і розгляд документів" Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Частиною другою статті 82 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причин відмови та порядку оскарження орган, що призначає пенсії, видає або надсилає підприємству, організації або заявникові не пізніше 5 днів після винесення відповідного рішення.

Тобто, відмовляючи особі в призначенні пенсії, орган, що призначає пенсію, має зазначити причини такої відмови, у тому числі обґрунтувати мотиви не зарахування до стажу окремих періодів роботи та/або навчання.

Відповідно до статті 62 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до абз.1 п.3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а уточнюючі довідки підприємств необхідні в разі відсутності відповідних відомостей у трудовій книжці.

При розгляді даної справи спірним є питання щодо неврахування до загального стажу позивача певного періоду роботи.

При цьому, відповідач, у відзиві на позовну заяву та у листі від 22.01.2020 на заяву позивача, мотивуючи відмову зарахувати до стажу позивача спірні періоди роботи посилається на порушення при заповненні роботодавцем трудової книжки, п.2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом №58 від 29.07.1993 Міністерства соціального захисту населення, Міністерства юстиції України, Міністерства праці України, зареєстровано в юстиції України 17.08.1993 за №110.

Суд не бере до уваги такі посилання відповідача, оскільки спірний запис про прийняття на роботу позивача зроблено 26.10.1983, тобто даний запис внесено роботодавцем до видання вищевказаної Інструкції, відповідно вона не підлягає застосуванню у спірних відносинах.

Згідно із п.2.19 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 №162, що була чинна до прийняття Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом №58 від 29.07.1993 Міністерства соціального захисту населення, Міністерства юстиції України, Міністерства праці України, зазначено «в графі 4 зазначається підстава для внесення запису у трудову книжку - наказ (розпорядження) керівника підприємства, дата його видання та номер».

Оглядом копії трудової книжки позивача встановлено, що дійсно на підставі наказу №204 від 26.10.1983 позивач у період з 26.10.1982 по 20.05.1986 працював водієм 3 класу у Ворошиловградському АТП 12101, при цьому в записі №1 (стор.8-9 трудової книжки) від 26.10.1983 зазначено початок роботи позивача, а саме з 26.10.1982 та номер наказу.

Суд зауважує, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком, на загальних підставах.

Наведене в повній мірі узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові №687/975/17 від 21.02.2018.

Незарахування позивачу до страхового стажу окремого періоду пов`язане із певними неточностями, проте, за загальним правилом, формальні неточності у документах не можуть бути підставою для обмеження особи у реалізації її права на соціальний захист шляхом призначення пенсії.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року у справі №638/18467/15-а.

Враховуючи наведене, суд вважає, що наявні відомості в трудовій книжці позивача визначають його право на зарахування спірного періоду до страхового стажу.

Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 КАС України.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням того, що заповнення трудової книжки з вини роботодавця не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком, на загальних підставах, а також відстуність обгрунтованих посилань відповідача на вимоги чинного на той час законодавства, які не дотримано при заповненні трудової книжки позивача стосовно періоду його роботи з 26.10.1982 по 20.05.1986, суд зазначає, що відповідачем при призначенні пенсії позивачу протиправно не було зараховано до страхового стажу позивача оскаржуваний період його роботи.

Отже, позовні вимоги щодо визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у зарахуванні до стажу при призначенні пенсії позивачу періоду роботи водієм 3 класу у Ворошиловградському АТП 12101 - з 26 жовтня 1982 року по 20 травня 1986 рік та зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи водієм 3 класу у Ворошиловградському АТП 12101 - з 26 жовтня 1982 року по 20 травня 1986 рік, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у сумі 840,80 грн.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне судовий збір у розмірі 840,80 грн стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправними дії Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо відмови у зарахуванні до стажу при призначенні пенсії ОСОБА_1 періоду його роботи з 26 жовтня 1982 року по 20 травня 1986 року водієм 3 класу у Ворошиловградському АТП 12101.

Зобов`язати Білокуракинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи з 26 жовтня 1982 року по 20 травня 1986 рік водієм 3 класу у Ворошиловградському АТП 12101, з моменту призначення пенсії.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (92200, Луганська область, Білокуракинський район, смт.Білокуракине, вул.Історична, 81, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.н. НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір у сумі 840,80 грн (вісімсот сорок гривень 80 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Суддя К.Є. Петросян