Справа № 1.380.2019.002687
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2020-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2020 рокуЛьвівСправа № 1.380.2019.002687 пров. № А/857/761/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Курильця А. Р., Кушнерика М. П.,

з участю секретаря судового засідання - Ратушної М. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС (правонаступник - Одеська митниця Держмитслужби) на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року у справі №1.380.2019.002687 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень,-

суддя в 1-й інстанції - Москаль Р. М. ,

час ухвалення рішення - 20.11.2019 року,

місце ухвалення рішення - м. Львів,

дата складання повного тексту рішення - 02.12.2019 року,

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача - Одеської митниці ДФС, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA500000/2019/000239/2 від 06 лютого 2019 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500650/2019/00209.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 06 лютого 2019 року №UA500000/2019/000239/2 та рішення Одеської митниці ДФС про відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, оформлене карткою відмови №UA500650/2019/00209.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що митною вартістю товарів є ціна, яку декларант дійсно сплатив за придбаний товар, щодо якого здійснюється митне оформлення. Така ціна має бути підтверджена належними та достовірними документами, зокрема, зовнішньоекономічним договором (контрактом) або рахунком-фактурою (інвойсом). При цьому, якщо рахунок сплачено, декларант в обов`язковому порядку зобов`язаний надати банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару або інші платіжні документи, які містять відомості щодо вартості таких товарів. 05 січня 2019 року декларантом в інтересах позивача було подано до митного оформлення МД №UA500650/2019/000365; рахунок-фактуру №UA024087 від 16 жовтня 2018 року; коносамент №ZIMUOR0823321 від 31 жовтня 2018 року, домашній коносамент №TCNU4582034-4 від 16 жовтня 2018 року, декларацію про походження товару №2532/8 від 04 січня 2019 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу №К183665 від 06 вересня 2018 року, висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією №2532/18 від 04 січня 2019 року та інші документи. Під час їх опрацювання та здійснення перевірки числового значення заявленої декларантом митної вартості товару відбулось автоматичне спрацювання профілів ризику Автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (далі - АСАУР). У поданих до митного оформлення документах були розбіжності, а саме: до митного оформлення не надано банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару, які підтверджують митну вартість товарів, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Зазначає, що під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів посадовою особою митниці було розпочато процедуру консультацій декларанта з митним органом, а саме: уповноваженій особі декларанта направлено електронне повідомлення з вимогою про надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, однак на вимогу митного органу декларантом не надано додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості згідно із вимогами частин другої-четвертої статті 53 МК України. У рішенні про коригування митної вартості №UA500000/2019/000239/2 від 06 лютого 2019 року зазначено причини, через які заявлена декларантом митна вартість не могла бути визнаною, описано послідовність застосування методів визначення митної, а також причини застосування резервного методу відповідно до статті 64 МК України. За основу для обрахунку митної вартості даного товару взято інформацію щодо вартості транспортного засобу обрахованого згідно з АСАУР на рівні 10700,00 євро. Таким чином, вважає, що посадова особа Одеської митниці ДФС діяла в межах повноважень та відповідно до вимог чинного митного законодавства України, а тому підстави для скасування рішення про коригування митної вартості товарів від №UA500000/2019/000239/2 від 06 лютого 2019 року відсутні. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що відповідно до рахунку купівлі-продажу транспортного засобу №782889 від 22 серпня 2018 року вартість автомобіля 4725,00 доларів. Крім того, декларантом митна вартість автомобіля розрахована у розмірі 5377,0 доларів у зв`язку із включенням до відповідної суми транспортних витрат, які були понесені позивачем, тому покликання відповідача щодо не включення до заявленої митної вартості товару транспортних витрат є безпідставним. Також зазначає, що страхування транспортного засобу не здійснювалося, оскільки автомобіль знаходився у несправному стані, знятий з реєстрації у країні продавця, а тому відсутній обов`язок його страхування, що підтверджується рахунком купівлі-продажу транспортного засобу № 792889 від 22 серпня 2019 року, де зазначено, що страхувальники визнали повну загибель транспортного засобу, тому відповідна складова і не була включена до заявленої митної вартості. Звертає увагу, що докази про оплату вартості автомобіля були пред`явлені представником декларанта до митного оформлення, а тому підстави витребовувати додаткові документи, які підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару, спростовані вищезазначеними доказами. Жодних суперечностей та неточностей у поданих документах не виявлено, заявлена митна вартість була підтверджена усіма наявними у позивача документами, на підставі яких відбулося укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу на аукціоні, а тому вищезазначене також спростовує аргументи відповідача на користь застосування не основного методу оцінки вартості товару, а резервного. Звертає увагу, що достовірність вказаної декларантом вартості заявленого до митного оформлення товару підтверджується також Висновком експертного автотоварознавчого дослідження щодо визначення ринкової вартості автомобіля FORD FOCUS TITANIUM, номер кузова НОМЕР_1 , модельний рік 2017, власник ОСОБА_1 від 04 січня 2019 року. Відповідно до зазначеного Висновку ринкова вартість автомобіля FORD FOCUS TITANIUM, номер кузова НОМЕР_1 , модельний рік 2017, ввезеного на митну територію України з урахуванням його технічного стану та пошкоджень, станом на 24 грудня 2018 року становить 136518,21 грн, що згідно з офіційним курсом НБУ на дату оцінки становить 4976,25 дол. США, і цей висновок було представлено відповідачу разом з іншими документами під час митного оформлення товару. Зазначає, що в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товару не наведено жодних порівняльних характеристик оцінюваного товару та товару, ціна якого взята за основу, жодної детальної інформації не вказано. Також відповідачем під час коригування митної вартості не взято до уваги наявні пошкодження транспортного засобу, зафіксовані на фото при складанні акту про проведення фізичного огляду товарів та інших предметів Б/Н від 19 березня 2019 року, які впливають на формування ціни транспортного засобу, а відповідно і визначення митної вартості товарів. Таким чином, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2020 року замінено відповідача Одеську митницю ДФС правонаступником - Одеською митницею Держмитслужби.

Учасники справи в судове засідання не прибули, хоча про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи у відсутності сторін за наявними у справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів, згідно з ч.4 ст.229 КАС України без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до тексту оголошення на сайті аукціону Impact auto auctions Ltd (Канада) транспортний засіб марки Ford модель Focus, VIN-код НОМЕР_1 (а.с.43-45) пропонувався до продажу в несправному стані (не заводиться, своїм ходом не пересувається) з огляду на пошкодження, завдані затопленням/повінню.

22 серпня 2018 року ОСОБА_1 придбав цей транспортний засіб через аукціон Impact auto auctions Ltd за 4725,00 канадських доларів (3900 - вартість автомобіля, 825 - загальна сума податків та зборів), що підтверджується купчою (а.с.19-20); ця сума сплачена аукціону через Торонто-Домініон Банк, що підтверджується квитанцією №86063481 від 22 серпня 2018 року (а.с. 21-22). Відповідно до домашнього коносаменту (house bill of lading) від 16 жовтня 2018 року здійснено транспортування цього автомобіля з міста Торонто, Канада, в порт міста Галіфакс, Канада, звідки в контейнері NCNU4582034 40 HC в порт міста Одеса, Україна (а.с. 132); інтереси покупця щодо придбання автомобіля на аукціоні, відправки з місця продажу до порту та відправки в Україну судном- контейнеровозом представляв експортер Іван Триструга (зареєстрований в Калгарі, Канада).

Судовий експерт-автотоварознавець ОСОБА_3 за заявою ОСОБА_1 провів експертне автотоварознавче дослідження по визначенню ринкової вартості автомобіля Ford Focus Titanium, номер кузова НОМЕР_1 , 2017 року випуску, про що складено висновок №2532/18 від 04 січня 2019 року. Експерт дійшов висновку, що ринкова вартість автомобіля, ввезеного на митну територію України з урахуванням його технічного стану та пошкоджень, станом на 24 грудня 2018 року становить 136518,21 грн, що еквівалентно 4976,25 дол. США (а.с.135-149).

05 січня 2019 року для здійснення митного оформлення транспортного засобу марки Ford модель Focus уповноважений представник декларанта подав митниці митну декларацію №UA500650/2019/000365 в електронній формі, в якій заявлено митну вартість транспортного засобу у національній валюті в розмірі 147930,3100 грн (5377 дол. США по курсу 27,51168200, а.с.130). Митну вартість транспортного засобу визначено за шостим резервним методом. Стан транспортного засобу та характер ушкоджень описано в доповненні №1 до митної декларації №UA500650/2019/000365 (а.с.131). З метою митного оформлення зазначеного вище автомобіля ОСОБА_1 сплатив попередні обов`язкові платежі в сумі 46700,00 грн, що підтверджується квитанцією №37844911 від 26 грудня 2018 року (а.с. 106).

16 січня 2019 року митниця скерувала представнику декларанта електронне повідомлення, в якому зазначила, що у зв`язку з тим, що подані документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість і те, що заявлена митна вартість є меншою за індикатор ризику (нижньої межі діапазону вартості подібних КЗТ в країні експорту - 10700 дол. США), декларанту необхідно подати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару (а.с.72), а саме: копію митної декларації країни відправлення; калькуляцію транспортних витрат за межами території України з урахуванням вартості фрахту, вартості інших складових вартості транспортування транспортного засобу, що декларується, у тому числі територією країни експортера; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару.

У відповідь на повідомлення митниці представник декларанта скерував лист вих.№17/01 від 17 січня 2019 року, в якому повідомив митний орган про те, що додаткові документи декларант надавати не буде, оскільки надані до митного оформлення документи містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена за цей товар; звернув увагу митного органу на те, що кінцевий розрахунок вартості автомобіля зазначений у висновку №2532/18 від 04 січня 2019 року експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню ринкової вартості автомобіля Ford Focus Titanium, номер кузова НОМЕР_1 , 2017 року випуску, проведений судовим експертом автотоварознавцем ОСОБА_3 . У листі представник декларанта просив завершити митне оформлення у передбачений статтею 255 МК України строк (а.с. 42).

06 лютого 2019 року митниця здійснила коригування митної вартості транспортного засобу та прийняла рішення №UA500000/2019/000239/2, відповідно до якого визначено митну вартість імпортованого автомобіля за резервним методом у розмірі 10700,00 доларів США. В рішенні наведено опис технічного стану автомобіля та характер пошкоджень; зазначено, що при огляді автомобіля всі дані свідчать про його затоплення.

Документообіг між митницею та представником декларанта відбувався в електронній формі. Скероване декларанту митним органом рішення про коригування митної вартості UA500000/2019/000239/2 від 06 лютого 2019 року (а.с. 12-13) складене на двох аркушах, графа 33 "Обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" знаходиться на другому аркуші рішення та не заповнена (порожня, тобто не містить будь-яких даних). Завершується другий аркуш рішення реквізитами особи, що його прийняла (інспектор Кекаулова К. І. тощо).

До відзиву представник відповідача долучив копію рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA500000/2019/000239/2 від 06 лютого 2019 року (а.с.70-71) іншого змісту - таке складене на трьох аркушах, графа 33 "Обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" знаходиться на третьому аркуші та містить виклад обставин щодо підстав прийняття рішення. Зокрема, вказано, що надані до митного оформлення разом з митною декларацією для підтвердження заявленої митної вартості документи, а саме: рахунок-фактуру, коносамент, звіт про незалежну оцінку майна, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу містили розбіжності та недоліки. Декларанту запропоновано подати додаткові документи. Декларант не подав усіх документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МК України. Зазначено, що з метою забезпечення повноти оподаткування проведено аналіз баз даних АСМО "Інспектор", ЄАІС Держмитслужби України, інформацію із зовнішніх джерел, враховано форму контролю, згенеровану АСАУР, відповідно до якої "Митна вартість товару нижча митної вартості ідентичних товарів" та скориговано митну вартість товару до рівня 10700,00 доларів США. При цьому в рішенні вказано про відсутність в органу доходів та зборів інформації щодо вартості операцій з подібними (аналогічними) товарами (як підставу неможливості застосування методу за ціною договору щодо подібних/аналогічних товарів).

На підставі рішення про коригування митної вартості Одеська митниця ДФС прийняла рішення про відмову у митному оформленні транспортного засобу за заявленою декларантом митною вартістю відповідно до митної декларації №UA500650.2019.000365 від 05 січня 2019 року та доданих до неї документів (а.с.14-15), оформлене карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500650/2019/00209.

У картці відмови вказано про роз`яснення декларанту вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а саме: надати нову митну декларацію з урахуванням рішення про коригування митної вартості товарів №UA500000/2019/000239/2 від 06 лютого 2019 року.

З метою отримання транспортного засобу у вільний обіг 18 лютого 2019 року декларант подав митну декларацію №UA500650/2019/003730 (а.с.108), в якій вказав митну вартість згідно з оскарженим рішення про коригування митної вартості товару. Транспортний засіб за цією декларацією був оформлений митницею. ОСОБА_1 сплатив фінансову гарантію у формі грошових коштів в сумі 47500,00 грн (різниця між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю автомобіля, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, відповідно до рішення про корегування митної вартості товару, а.с. 107).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що в адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення орган доходів і зборів повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення; відповідно рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах, разом з тим відповідачем не обґрунтовано ціну, яка визначена ним у розмірі 10700,00 доларів внаслідок проведеного коригування митної вартості за резервним методом та не доведено того факту, що товар за такою митною вартістю дійсно був ввезений в Україну, що вказує на відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого товару та свідчить про протиправність оскаржуваного рішення про таке коригування.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України та іншими законами України.

Розділ ІІІ МК України регулює питання митної вартості товарів та методи її визначення.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до ст.49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із ч.1 ст.51 МК України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Ст.57 МК України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (ч.2 ст.52 МК України).

Відповідно до ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій ст.52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч.2 ст.53 МК України).

Як вбачається з матеріалів справи, декларант при здійсненні митного оформлення легкового автомобіля, який був у вжитку, Ford Focus Titanium, номер кузова НОМЕР_1 , 2017 року випуску, придбаного на аукціоні Impact auto auctions Ltd (Канада), надав наявні у нього документи, що підтверджують митну вартість товару, підстави його придбання, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування. Зокрема, для обґрунтування вартісного значення складових митної вартості надав: рахунок-фактуру (інвойс) (Commercial invoice) №UA024087 від 16 жовтня 2018 року; коносамент (Bill of lading) № ZIMUORF0823321 від 31 жовтня 2018 року; домашній коносамент (Ноuse bill of lading) № TCNU4582034-4 від 16 жовтня 2018 року; навантажувальний документ (Bordereau) наряд №1632/1 від 04 січня 2019 року; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу CERTIFICATE НОМЕР_2 від 06 вересня 2018 року; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією №2532/18 від 04 січня 2019 року; договір про надання послуг митного брокера №598976 від 15 грудня 2018 року; паспорт громадянина України з відміткою про реєстрацію місця проживання в Україні НОМЕР_3 від 30 листопада 2007 року; інші некласифіковані документи (акт) від 20 грудня 2018 року; інші некласифіковані документи (довідка №2018-20212) від 22 грудня 2018 року; інші некласифіковані документи (картка платника податків) від 18 січня 2017 року; касовий ордер, що підтверджує сплату митних та інших платежів № 37844911 від 26 грудня 2018 року.

Ч.1, 2 ст.54 МК України передбачає, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч.1 ст.58 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.5 ст.54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у встановлених випадках, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені форми митного контролю.

Ч.3 ст.53 МК України передбачає, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

З вищенаведеного вбачається, що орган доходів і зборів досліджує документи стосовно усіх товарів, які переміщуються через митний кордон, на предмет перевірки правильності визначення митної вартості. Виключно висновки, що ґрунтуються на дослідженні документів, доданих до митної декларації, можуть бути підставою для витребування додаткових документів. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у ч.3 ст.53 МК України, є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі.

Колегія суддів не ставить під сумнів право органу доходів і зборів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів (ч.5 ст.54 МК України), проте вважає, що при цьому він має довести підстави застосування норм ч.3 ст.53 МК України: наявність розбіжностей у поданих декларантом документах, ознаки підробки або відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару: легкового автомобіля, який був у вжитку, Ford Focus Titanium, номер кузова НОМЕР_1 , 2017 року випуску у розмірі 5377,00 доларів США та ненадання відповідачу необхідних документів для підтвердження заявленої митної вартості товару. При цьому позиція відповідача полягає у тому, що у поданих до митного контролю рахунку-фактуру, коносаменті, звіті про незалежну оцінку майна та свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу містяться розбіжності та недоліки, зокрема, якщо рахунок сплачено, декларантом для підтвердження митної вартості подаються банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; при визначенні фактурної вартості товарів, які переміщуються у несупроводжуваному багажі та вантажному відправленні, крім вартості самих товарів враховується вартість їх страхування та перевезення. Зазначені документи до митного оформлення не надано, а тому відповідач звернувся з вимогою до позивача про надання банківських платіжних документів, що підтверджують фактурну вартість товару та його перевезення; калькуляцію транспортних витрат за межами митної території України з урахуванням вартості фрахту; копію митної декларації країни відправлення; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, якщо таке здійснювалося.

Ч.2 ст.53 МК України передбачає, що визначення конкретного переліку документів із зазначених у цій статті необхідне у кожному окремому випадку.

Зокрема, у п.2 р.І Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон Україна, затверджених наказом Держмитслужби України від 17 листопада 2005 року №1118, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 листопада 2005 року за №1428/11708, визначено, що документами, які підтверджують право власності на транспортний засіб, є:

а) придбані (отримані) у громадян чи підприємств - засвідчені нотаріально в країні придбання або в консульських установах чи в посольствах України договори купівлі-продажу, міни чи дарування тощо;

б) придбані в підприємств - оформлені на відповідних бланках і завірені печатками цих осіб чи інших організацій та установ оригінали рахунків, чеків, рахунків-Фактур, інвойсів, інших документів. У цих документах, крім чеків, згідно з формою відповідного бланка повинні бути зазначені дата продажу, номери шасі (рами), кузова (або ідентифікаційний номер), двигуна транспортного засобу (ТЗ), його модель і рік виготовлення, а також прізвище, ім`я, по батькові особи, якій продано ТЗ;

в) технічні паспорти, технічні талони, сервісні книжки, реєстраційні свідоцтва та інші документи на ТЗ, видані вповноваженими органами країни придбання, із зазначенням власника ТЗ або відміткою про зняття ТЗ з обліку; документи контролю за доставкою ТЗ до митного органу призначення (далі - ДКД), оформлені в установленому порядку.

Відповідно до ч.5 ст.58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно зі ст.55 МК України орган доходів і зборів має право здійснювати коригування митної вартості товару, заявленої декларантом, за відповідних умов, зокрема, якщо ним у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Між тим, витребовувати контролюючий орган має ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, та жодним чином не всі, котрі передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.

Таким чином, з системного аналізу правових норм вбачається, що єдиною правовою підставою для прийняття митним органом рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару за резервним методом є наявність сукупності наступних умов: 1) подання суб`єктом господарювання до митного оформлення не повного пакету документів, перелік яких закріплено у статті 53 МК України; 2) ненадання на вимогу контролюючого органу додаткової уточнюючої документації на підтвердження саме числового значення заявленої митної вартості; 3) виявлення митним органом розбіжностей у поданій документації, які унеможливлюють визначення безпосередньо митної вартості товару за основним методам (за ціною договору); 4) обґрунтування причин неможливості визначення митної вартості товару за жодним із методів, що передують резервному.

Ч.10 ст.58 МК України передбачає, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів; роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті; відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця; витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів.

Матеріалами справи, зокрема, рахунком №792889 від 22 серпня 2018 року підтверджується факт придбання транспортного засобу, який був у вжитку, Ford Focus Titanium, номер кузова НОМЕР_1 , 2017 року випуску через аукціон Impact auto auctions Ltd у розмірі 4725,00 канадських доларів (3900 - вартість автомобіля, 825 - загальна сума податків та зборів), що підтверджується купчою.

Відповідач не надав суду жодного доказу, який би спростував зміст вищезазначеного рахунку, в тому числі будь-які відомості про отримання від компетентних органів Канади інформації щодо підтвердження чи не підтвердження обставини відчуження позивачу продавцем імпортованого автомобіля марки та отримання або не отримання від позивача коштів за вказаний транспортний засіб.

При цьому, використані декларантом відомості підтверджені документально та визначені кількісно, їх достовірність не спростована відомостями від компетентних органів інших країн щодо не підтвердження продажу на аукціоні Impact auto auctions Ltd товару або що видані позивачу документи є фіктивними, недійсними.

У матеріалах справа відсутня інформація про те, що страхування автомобіля здійснювалося; матеріалами справи стверджується, що страхування транспортного засобу не здійснювалося, оскільки автомобіль знаходився у несправному стані, знятий з реєстрації у країні продавця, а тому відсутній обов`язок його страхування, що підтверджується рахунком купівлі-продажу транспортного засобу № 792889 від 22 серпня 2019 року, де зазначено, що страхувальники визнали повну загибель транспортного засобу, тому відповідна складова і не була включена до заявленої митної вартості, а тому вимога надати документи про вартість страхування автомобіля є необґрунтованою, оскільки обов`язок застрахувати цей автомобіль у позивача був відсутній.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що позивач задекларував транспортний засіб, який до його придбання зазнав у Канаді істотних ушкоджень внаслідок затоплення, а також не заводиться та не пересувається самостійно. В країні походження цей автомобіль знято з гарантії та продано як такий, що не підлягає ремонту. Також позивачем митному органу надано висновок експертного автотоварознавчого дослідження №2532/18 від 04 січня 2019 року, з якого вбачається, що визначена експертом ринкова вартість автомобіля Ford Focus Titanium, номер кузова НОМЕР_1 , 2017 року випуску, ввезеного на митну територію України з урахуванням його технічного стану та пошкоджень, станом на 24 рудня 2018 року становить 136518,21 грн, що еквівалентно 4976,25 доларів США (а.с.135-149), що підтверджує факт подання позивачем митної вартості транспортного засобу з урахування транспортування у розмірі 5377,00 дол. США.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що мотивувальна частина оскаржуваного рішення немає жодного обґрунтування чи відомостей про критерії визначення цінової інформації з системи АСАУР ДФС.

Щодо таких обставин апелянт не надав обґрунтованого пояснення та доказів, зокрема, з приводу обставин: найменування митного органу (митного посту), в якому мало місце декларування товару (Ford Focus Titanium, 2017 року випуску) із подібними характеристиками транспортного засобу в порівнянні з тим, який придбав позивач; календарної дати придання товару і дати такого митного оформлення; конкретних характеристик ідентичного або аналогічного (подібного) транспортного засобу; умов поставки товару; технічного стану транспортного засобу; методу визначення митної вартості товару у ідентичному чи аналогічному випадку.

Як вбачається з оскарженого рішення про коригування митної вартості товарів, у ньому зазначено лише про обставини щодо наявності інформації в системі АСАУР щодо митної вартості товару у розмірі 10700,00 доларів США.

Отож, визначаючи вартість товару за другорядним методом, митний орган не навів жодних розрахунків визначеної ним митної вартості та не вказав, яким чином митна вартість товару визначена саме в такому розмірі та які складові вплинули на формування зазначеної вартості.

На необхідність з`ясування вказаних обставин при прийнятті рішення про корегування митної вартості вказав також Верховний Суд у постановах від 23 квітня 2019 року по справі №810/1479/16 та від 26 лютого 2019 року у справі №808/454/18.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що спрацювання системи управління ризиками є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Такий висновок суду відповідає позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 19 лютого 2019 року в справі № 805/2713/16-а.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог, оскільки позивач під час митного оформлення надав усі необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товарів, водночас митниця не довела наявність обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товару автомобіля Ford Focus Titanium, номер кузова НОМЕР_1 , 2017 року випуску, що свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого товару та протиправність оскаржуваного рішення про таке коригування.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Оскільки колегія суддів залишає без змін рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч.6 ст.139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 139, 229, 242, 243, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року у справі № 1.380.2019.002687 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п.2 ч.5 ст.328 КАС України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий- суддя О. І. Мікула
Судді А. Р. Курилець
М. П. Кушнерик
Повне судове рішення складено 23 березня 2020 року.