Справа № 160/12817/19
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2020-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
23 березня 2020 року Справа № 160/12817/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Прудник Сергій Володимирович, розглянувши в порядку письмового провадження питання щодо зупинення провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Центрального територіального управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язати вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

18 грудня 2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Центрального територіального управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) з вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність Центрального територіального управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 09.10.2015 року по 21.04.2017 року, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, а саме 21.04.2017 року;

- зобов`язати Центрального територіального управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 09.10.2015 року по 21.04.2017 року, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, а саме 21.04.2017 року;

- зобов`язати виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 21.04.2017 року по день фактичного розрахунку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що під час здійснення розрахунку при звільненні молодшого сержанта ОСОБА_1 Центральним територіальним управлінням Національної гвардії України не нараховано та не виплачено грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 09.10.2015 року по 21.04.2017 року передбаченої Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

У період з 10.01.2020 року по 24.01.2020 року суддя Прудник С.В. перебував у щорічній відпустці, а в період з 27.01.2020 року по 31.01.2020 року перебував на лікарняному.

23.01.2020 року від Центрального територіального управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог. В обґрунтування вказаного відповідач зазначив про те, що у відповідності до наказу Міністерства оборони України, що визначають виплату грошового забезпечення ЗСУ, від 07.06.2018 № 260 Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 р. за №745/32197 п. 3 розділу XXXI передбачено, що у рік звільнення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), звільненим з військової служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, які не використали щорічну основну відпустку або використали частково, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини та виплачується грошове забезпечення у розмірі відповідно до кількості наданих днів відпустки або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки. Разом з тим, наказом МВС від 15.03.2018 № 200 що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 05 квітня 2018 р. за №405/31857 Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам п. 3 розділу XXXI передбачено, що особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, що звільняються з військової служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі та у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, у разі невикористання ними щорічної основної та додаткової відпусток за поточний рік до одержання військовою частиною наказу (повідомлення) про звільнення з військової служби оплачується тривалість щорічної основної та додаткової відпусток, на які вони мають право в році звільнення. Таким чином, наказ Міністерства внутрішніх справ України вид ший 15.03.2018 за № 200, а Позивача було звільнено з військової служби 21.04.2017, тобто майже за рік до видання вищезазначеного наказу МВС.

Відповідач стверджує, що начальник Центрального територіального управління Національної гвардії України та Центральне територіальне управління Національної гвардії України діяли виключно на підставі, у межах своїх повноважень та у спосіб, що визначений Конституцією та законами України, Указами Президента України, іншими нормативно-правовими актами, при цьому не порушив, а ні прав, а ні інтересів позивача. Крім цього, позивач почав проходити військову службу за контрактом у Центральному територіальному управлінні Національної гвардії України лише з 09.10.2015, відповідно до наказу начальника Центрального територіального управління Національної гвардії України від 07.10.2015 № 55 о/с. У період часу з 05.09.2014 по 14.09.2015 позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , що входить до системи Міністерства оборони України. Отже, Центральне територіальне управління Національної гвардії України, не володіє інформацією щодо надання позивачеві додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2015 рік у військовій частині НОМЕР_2 , чи її грошової компенсації.

Що стосується виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, то на момент звільнення з військової служби позивача, відповідно до чинного законодавства, з ним був проведений повний розрахунок.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.12.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено розгляд за правилами спрощеного провадження без виклику учасників справи.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.02.2020 року клопотання Центрального територіального управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) про розгляд справи в порядку загального провадження задоволено, розгляд справи №160/12817/19 вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 26.02.2020 року. Витребувано від Центрального територіального управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) засвідчені належним чином відповідно до вимог ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України копію особової справи ОСОБА_1 та підтвердження щодо проведення виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні на момент звільнення з військової служби (сума, період виплати). Судом зобов`язано Центральне територіальне управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) подати вказані докази до канцелярії Дніпропетровського окружного адміністративного суду у строк до 26.02.2020 року.

У судовому засіданні, яке відбулось 26.02.2020 року представники відповідача пояснили, що надати копію особової справи молодшого сержанта запасу ОСОБА_1 до суду неможливо, оскільки особова справа направлена до Олександрійського об`єднаного міського військового комісаріату Кіровоградської області 11.05.2017 за вихідним № 231 ДСК, для подальшого обліку та зберігання, про що надали відповідну довідку Центрального територіального управління Національної гвардії України від 25.02.2020 за №99.

Разом з цим, оскільки станом на 27.02.2020 року вимоги ухвали суду від 03.02.2020 року щодо надання до суду письмових доказів відповідачем у повному обсязі не були виконані, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.02.2020 року витребувано від Олександрійського об`єднаного міського військового комісаріату Кіровоградської області ( АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ) та зобов`язано подати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду у строк до 20 березня 2020 року: засвідчену належним чином у відповідності до вимог ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України копію особової справи молодшого сержанта запасу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була направлена Центральним територіальним управлінням Національної гвардії України до Олександрійського об`єднаного міського військового комісаріату Кіровоградської області 11.05.2017 за вихідним № 231 ДСК, для подальшого обліку та зберігання. Також судом попереджено учасників справи про можливість застосування судом заходів процесуального примусу, зокрема накладення штрафу та винесення окремої ухвали у разі невиконання вимог даної ухвали суду.

23.03.2020 року ухвалою Дніпропетровського окружного адмііністративного суду повторно витребувано від Олександрійського об`єднаного міського військового комісаріату Кіровоградської області та зобов`язано подати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду у строк до 06 квітня 2020 року: засвідчену належним чином у відповідності до вимог ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України копію особової справи молодшого сержанта запасу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судове засідання 23.03.2020 року сторони не прибули.

17.03.2020 року від представника позивача засобами електронного зв`язку на електронну адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшло клопотання щодо розгляду даної справи в порядку письмового провадження.

19.03.2020 року від Центрального територіального управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) засобами поштового зв`язку до канцелярії Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшли пояснення та клопотання про ініціювання переходу до розгляду справи за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Разом з цим, судом означене клопотання відповідача до уваги не приймається, оскільки нормами КАС України не передбачено переходу із проведення судового за правилами загального провадження у спрощене позовне провадження за повідомленням (викликом) ситорін.

З урахуванням вимог ч.9 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне питання про зупинення провадження розглянути в порядку письмового провадження.

Розглядаючи питання про можливість зупинення провадження по справі суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 29 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 р. постановою КМУ від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" установлено з 12 березня до 3 квітня 2020 р. на усій території України карантин, заборонивши: відвідування закладів освіти її здобувачами; проведення всіх масових заходів, у яких бере участь понад 200 осіб, крім заходів, необхідних для забезпечення роботи органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Спортивні заходи дозволяється проводити без участі глядачів (уболівальників).

Постановою КМУ від 16 березня 2020 р. № 215 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211, зокрема: заборонено з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 р. до 3 квітня 2020 р. проведення всіх масових (культурних, розважальних, спортивних, соціальних, релігійних, рекламних та інших) заходів, у яких бере участь понад 10 осіб, крім заходів, необхідних для забезпечення роботи органів державної влади та органів місцевого самоврядування; з 12 год. 00 хв. 18 березня 2020 р. до 3 квітня 2020 р.: регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом у приміському, міжміському внутрішньообласному і міжобласному сполученні (крім перевезення легковими автомобілями);перевезення понад 10 пасажирів одночасно в одному транспортному засобі у міському електричному (трамвай, тролейбус) та автомобільному транспорті, що здійснює регулярні пасажирські перевезення на міських маршрутах у звичайному режимі руху; перевезення понад 10 пасажирів одночасно в автобусах, які виконують регулярні пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах в режимі маршрутного таксі; з 17 березня 2020 р. до 3 квітня 2020 р. перевезення пасажирів метрополітенами мм. Києва, Харкова і Дніпра відповідно до рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 16 березня 2020 р.

Згідно Протоколом №6 від 17.03.2020 Міської комісія з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Дніпровської міської ради, Комісія вирішила, зокрема: Призупинити на території міста Дніпра з 00.01 18.03.2020 до прийняття рішення про скасування обмежувальних заходів: 1) проведення всіх масових (культурних, розважальних, спортивних, соціальних, релігійних, рекламних та інших) заходів, у яких бере участь понад 10 осіб, крім заходів, необхідних для забезпечення роботи органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єктів критичної інфраструктури, підприємств та закладів державної і комунальної форм власності, закладів охорони здоров`я усіх форм власності; 2) роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами, виробами медичного призначення, засобами зв`язку, товарами для тварин, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності і діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень, з перевезення вантажним транспортом, технічного обслуговування усіх видів транспортних засобів, послуг, які надаються ветеринарними клініками за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту. 2. Заборонити роботу метрополітену у місті Дніпрі з 15.00 17.03.2020 по 03.04.2020 включно.

Також, 11.03.2020 Рада суддів України звернулася до громадян, які є учасниками судових процесів, з проханням утриматися від участі у судових засіданнях, якщо слухання не передбачають обов`язкової присутності учасників сторін. Також Рада суддів України просить громадян утриматися від відвідин суду, якщо у них є ознаки будь-якого вірусного захворювання.

17 березня 2020 року, Рада суддів України на своєму позачерговому засіданні ухвалила рішення №19, що стосується організації роботи судів та органів суддівського самоврядування з метою мінімізації ризиків розповсюдження гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2.

Так, у вказаному рішенні зазначено, що на період з 16 березня до 03 квітня 2020 року, встановити особливий режим роботи судів України, а саме, зокрема:

обмежити допуск у судові засідання та приміщення суду осіб з ознаками респіраторних захворювань: блідість обличчя, почервоніння очей, кашель;

зменшити кількість судових засідань, що призначаються: для розгляду протягом робочого дня;

по можливості здійснювати судовий розгляд справ без участі сторін, в порядку письмового провадження;

Крім того, Рада суддів України рекомендує громадянам та іншим особам: рекомендувати учасникам судових засідань подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами; утриматися від відвідування приміщення суду, особливо за наявності захворювання (слабість, кашель, задуха, утруднення дихання, тощо).

Подальші рішення щодо особливого режиму роботи приймати в залежності від розвитку ситуації.

Вказані обмеження та рекомендації кореспондуються із розпорядженням голови Дніпропетровського окружного адміністративного суду №57 від 16.03.2020р., наказом №80-од від 17.03.2020р. та наказом № №83-од від 20.03.2020 року.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.

Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

До відміни карантину його територію можуть залишити особи, які пред`явили довідку, що дає право на виїзд за межі території карантину.

Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 32 цього Закону обмежувальні протиепідемічні заходи встановлюються місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування за поданням відповідного головного державного санітарного лікаря у разі, коли в окремому населеному пункті, у дитячому виховному, навчальному чи оздоровчому закладі виник спалах інфекційної хвороби або склалася неблагополучна епідемічна ситуація, що загрожує поширенням інфекційних хвороб. Обмеженням підлягають ті види господарської та іншої діяльності, що можуть сприяти поширенню інфекційних хвороб.

Види і тривалість обмежувальних протиепідемічних заходів встановлюються залежно від особливостей перебігу інфекційної хвороби, стану епідемічної ситуації та обставин, що на неї впливають.

Також судом враховано, що Інкубаційний період нового коронавірусу триває від 2 днів до 2 тижнів (офіційний сайт МОЗ України: https://moz.gov.ua/article/news/7-poshirenih-pitan-pro-novij-koronavirus).

Під час інкубаційного періоду, коли людина уже заразилася вірусом, але ще добре почувається і немає жодних зовнішніх симптомів хвороби, збудник може виділятися й передаватися іншим (офіційний сайт МОЗ України: https://moz.gov.ua/article/health/skilki-chasu-ljudina-jaka-hvorie-na-virusnu-infekciju-mozhe-zaraziti-inshih).

Відтак, зрозуміти, що особа заражена коронавірусом COVID-19 в межах інкубаційного періоду є складно. Тому на перший погляд здорова людина без явних ознак вираженості симптомів захворювання вже може бути зараженою, а збудник коронавірусу COVID-19 може виділятися й передаватися іншим.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі в разі захворювання учасника справи, підтвердженого медичною довідкою, що перешкоджає прибуттю до суду, якщо його особиста участь буде визнана судом обов`язковою, - до одужання.

Відповідно до ч. 6 ст. 7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Водночас, при повній або частковій відсутності норм, які регулюють певні суспільні відносини, можливо застосувати аналогію закону, тобто, вирішення справи або окремого юридичного питання на основі правової норми, розрахованої на схожі випадки.

Слід зазначити, що застосування аналогії забороняється, якщо вона прямо заборонена законом, чи якщо закон пов`язує настання юридичних наслідків з наявністю конкретних норм.

При вирішенні справи по аналогії закону чи аналогії права обов`язковим є дотримання таких умов: аналогія допустима лише у випадку повної чи часткової відсутності правових норм; суспільні відносини, до яких застосовується аналогія, повинні знаходитися у сфері правового регулювання; повинна бути схожість між обставинами справи і наявною нормою за суттєвими юридичними ознаками; пошук норми, що регулює аналогічний випадок, повинен здійснюватися спочатку в актах тієї ж галузі права, у випадку відсутності - в іншій галузі права і у законодавстві в цілому; винесене у процесі використання аналогії правове рішення не повинно суперечити нормам закону, його меті; обов`язково повинно бути мотивоване пояснення причин застосування рішення по аналогії до конкретного випадку.

Отже у разі, якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає за необхідне, застосувавши аналогію положення закону п. 1 ч. 2 ст. 236 КАС України, що є найбільш приближеним за змістом до ситуації, що склалася на території України та Дніпропетровської області, з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19, задля захисту життя та здоров`я учасників справи, зупинити провадження по справі до завершення обмежувальних протиепідемічних заходів.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 7, 236, 248, 256 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Провадження в адміністративній справі №160/12817/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до Центрального територіального управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язати вчинити певні дії - зупинити до до завершення обмежувальних протиепідемічних заходів.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України окремо від рішення суду у випадку, передбаченому п.5 ч. 1 статті 294 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С. В. Прудник