Справа № 400/250/20
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2020-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2020 р. № 400/250/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Устинова І.А., розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
до відповідача:Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, пр. Миру, 34, м. Миколаїв, 54034
треті особи:Дмитрівська сільська рада Березанського району Миколаївської області, вул. Миру, 14, с. Дмитрівка, Березанський район, Миколаївська область, 57420
про:визнання протиправною та скасування відмови у формі наказу від 21.12.2019 р. № 12512/0/14-19-СГ; зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (далі - позивач), за участю третьої особи Дмитрівської сільської ради Березанського району Миколаївської області, з вимогами:

- визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області у формі наказу від 21 грудня 2019 року № 12512/0/14-19-СГ про відмову громадянці України ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, розташованої в межах території Дмитрівської сільської ради Березанського району Миколаївської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 1,5000 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області прийняти рішення у формі наказу про надання громадянці України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення із земель сільськогосподарського призначення земельної ділянки орієнтовною площею 1,5000га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах території Дмитрівської сільської ради Березанського району Миколаївської області.

Ухвалою від 21.01.2020 року суд призначив розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідач протиправно відмовив ОСОБА_1 в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення із земель сільськогосподарського призначення земельної ділянки орієнтовною площею 1,5000га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах території Дмитрівської сільської ради Березанського району Миколаївської області. Свою відмову відповідач мотивував тим, що місце розташування земельної ділянки не відповідає вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, містобудівній документації, схемам землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань виконання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій.

Позивач вважає, що вичерпні підстави для відмови в наданні відповідного дозволу визначені ст. 118 Земельного кодексу України (далі ЗК України), а в наказі відповідача не вказано конкретної підстави для такої відмови. Тому така відмова відповідача є необґрунтованою та безпідставною.

Відповідач заперечує проти позову та зазначив у відзиві на позовну заяву, що надання громадянам безоплатно у власність земельних ділянок із земель державної або комунальної власності здійснюється в порядку, встановленому ст.118 ЗК України. Проект погоджується в порядку, визначеному ст. 186-1 ЗК України. Підставою відмови позивачу в наданні відповідного дозволу було невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і технічно-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій. Відповідач також вказав, що прийняття судом рішення про зобов`язання Управління надати позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є недопустимим втручанням в діяльність органу виконавчої влади.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що відповідач у відзиві не навів обґрунтувань щодо відмови позивачу отримати відповідний дозвіл. Відмова відповідача надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою мотивована невідповідністю місця розташування бажаної земельної ділянки, оскільки таку земельну ділянку вже надано іншому громадянину України. Проте, позивач заперечує проти такого твердження, оскільки бажана земельна ділянка не збігається з графічним зображенням ділянок, що вже надані іншим громадянам та підтверджується загальним планом та викопіюванням наданим Дмитрівською сільською радою та яке додане позивачем до матеріалів справи.

Дмитрівська сільська рада надала до суду для приєднання до матеріалів справи копії викопіювань з чергового земельно-кадастрового плану земельної ділянки, яка знаходиться у власності площею 1,5000 (га) ріллі призначена для ведення особистого селянського господарства, громадянина ОСОБА_2 в межах Дмитрівської сільської ради та аналогічне викопіювання земельної ділянки, яку бажає отримати ОСОБА_1 .

Представник позивача 20.02.2020 року надала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України суд здійснив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

В листопаді 2019 року ОСОБА_1 зернулась до Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,5000 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Дмитрівської сільської ради Березанського району Миколаївської області (за межами населеного пункту).

Разом із заявою позивач надала викопіювання із чергового земельно-кадастрового плану земельної ділянки площею 1,5000 га ріллі для ведення особистого селянського господарства в межах території Дмитрівської сільської ради Березанського району Миколаївської області. Дане викопіювання погоджено Дмитрівською сільською радою Березанського району Миколаївської області та погодження Дмитрівської сільської ради Березанського району Миколаївської області від 15 листопада 2019 року за вих. № 683/211.

Також до заяви були додані графічні матеріали із зображенням місця розташування земельної ділянки, яку бажано приватизувати, а також завірені копії паспорта на ім`я позивача. Графічне зображення земельної ділянки за № 16, що зображено графічно на викопіюванні із чергового земельно-кадастрового плану нанесено на викопіювання із публічної кадастрової карти із позначенням населеного пункту, площі ділянки та власне місце розташування, містить підпис сільського голови та печатку.

За результатами розгляду вказаного клопотання позивача Головним управлінням Держгеокадастру в Миколаївській області прийнято наказ від 21.12.2019 року № 12412/0/14-19-СГ, яким відмовлено у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою, з підстав того, що місце розташування земельної ділянки не відповідає вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, містобудівній документації, схемам землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань виконання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій.

Не погодившись із вказаною відмовою відповідача, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст.122 Земельного Кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно з ч. 6, 7 ст. 118 Земельного Кодексу України передбачено, Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У листі від 21.12.2019р. № 12412/0/14-19-СГ, надісланому позивачу, відповідач відмовив у наданні дозволу, зазначивши, що місце розташування земельної ділянки не відповідає вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, містобудівній документації, схемам землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань виконання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій.

Проте, з цього приводу суд зауважує таке.

Відповідно до наданих Дмитрівською сількою радою та позивачем 20.02.2020р. копій викопіювань з чергового земельно-кадастрового плану земельної ділянки, яка знаходиться у власності площею 1,5000 (га) ріллі призначена для ведення особистого селянського господарства, громадянина ОСОБА_2 в межах Дмитрівської сільської ради та аналогічне викопіювання земельної ділянки, яку бажає отримати ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що земельна ділянка яку бажає отримати позивач це є інша земельна ділянка, ніж та про яку вказав відповідач в своєму рішенні (відмові) від 21.12.2019р.

Порівнюючи надані викопіювання, суд звертає увагу відповідача на те, що це є різні земельні ділянки, що відводяться у власність громадянці ОСОБА_1 та громадянину ОСОБА_2 , а саме: земельна ділянка що погоджується для відведення № 63 ( ОСОБА_2 ) та земельна ділянка що погоджується для відведення № 76 ( ОСОБА_1 ).

Земельним кодексом України передбачено, що єдиною підставою для відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації).

Отже, суд зазначає, що земельна ділянка, яку бажає отримати позивач у власність для ведення особистого селянського господарства, це є інша земельна ділянка, про яку відповідач у відзиві не зазначив жодного аргументу, не вказав має право позивач чи не має на отримання такої земельної ділянки у власність. Відповідач, на думку суду, безпідставно (помилково) відмовив позивачу в наданні відповідного дозволу, переплутавши на викопіюваннях відповідні земельні ділянки.

Крім того, Дмирівською сільською радою позивачу надано погодження від 15.11.2019р. за №683/2/11 щодо надання дозволу на розроблення документації із землеустрою на відповідну земельну ділянку, яке підтверджує те, що іншій особі на цю земельну ділянку сільською радою погодження щодо надання дозволу на розроблення документації із землеустрою не надавалось.

Законодавством, яке регулює земельні відносини не встановлено вимог до форми висновків уповноважених органів за результатами розгляду клопотань осіб, зацікавлених в одержанні у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, зокрема відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою. Єдина вимога до такої відмови, передбачена Земельним кодексом України, - це її належна мотивація.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 14.08.2018 року по справі № 826/1050/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд надає оцінку діям та рішенням відповідача ретроспективно, з урахуванням тих норм та обставин, які стали підставою для відмови у наданні дозволу позивачу.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Відповідно до ч.4 ст.245 КАС України суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В цьому випадку, суд вбачає, всі умови позивачем були виконанні для того щоб суб`єкт владних повноважень міг прийняти рішення на його користь.

Надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, за відсутністю вичерпних підстав визначених ч.7 ст.118 ЗК України є не правом, а обов`язком відповідача.

Таким чином, суд вважає, що ефективним способом захисту прав та інтересів позивач в даному випадку буде зобов`язання відповідача надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення із земель сільськогосподарського призначення земельної ділянки орієнтовною площею 1,5000 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах території Дмитрівської сільської ради Березанського району Миколаївської області.

У відповідача під час надання дозволу на розроблення проекту землеустрою відсутні дискреційні повноваження. Оскільки, дискреційні повноваження це можливість обирати на свій розсуд між двома правомірними варіантами вирішення питання.

А відповідно до вимог ч.7 ст.118 ЗК України, у відповідача є лише один правомірний варіант вирішення питання, якій залежить від наявності чи відсутності підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою. За наявністю таких підстав, єдине можливо правомірне рішення відповідача - відмова у наданні дозволу, а надання такого дозволу буде неправомірним. За відсутністю таких підстав, єдине можливо правомірне рішення відповідача - надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, а відмова у наданні дозволу буде неправомірним.

Таким чином, посилання відповідача на те, що питання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою є дискреційними, суд відхиляє, як безпідставне.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, позов підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (пр. Миру, 34, м. Миколаїв, 54034, ) задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області у формі наказу від 21 грудня 2019 року № 12512/0/14-19-СГ про відмову громадянці України ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, розташованої в межах території Дмитрівської сільської ради Березанського району Миколаївської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 1,5000 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства.

3. Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області () надати громадянці України ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення із земель сільськогосподарського призначення земельної ділянки орієнтовною площею 1,5000 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах території Дмитрівської сільської ради Березанського району Миколаївської області.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (пр. Миру, 34, м. Миколаїв, 54034, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 840,80грн.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. А. Устинов