Справа № 334/1710/18
Суддя: Гнатюк О. М.
Дата ухвалення: 2020-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 25.02.2020
Справа № 334/1710/18
Провадження № 2-а/334/5/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Гнатюк О.М.,

за участю секретаря Алєйніковій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Москаленко Вікторії Валеріївни про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Москаленко Вікторії Валеріївни про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, посилаючись на те, що 07 березня 2018 року відповідачем було винесено постанову ЕАА № 316361 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення на останнього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. Відповідно до змісту постанови, за адресою м. Запоріжжя, вул. Миру, 13 позивач здійснив стояну ближче 10 метрів виїзду з прилеглої території п вул. Миру 18, що суттєво перешкоджає дорожньому руху, чим порушив правила п. 15.9 ПДР.

Позивач вважає постанову необґрунтованою та такою, що не відповідає дійсності, зазначає, що під час винесення постанови не дотримано ст. 268, 276, 278, 279, 283 КУпАП. Вказує, що постанова складена без врахування зауважень позивача, пояснень та конкретної дорожньої обстановки, доказів правопорушення. Крім цього, свідків не опитано, фото, відеозйомка відсутня, позивач не заважав іншим учасникам дорожнього руху, оскільки за час спілкування з працівниками поліції інші транспортні засоби рухались без перешкод, що було проігноровано відповідачем. Вважає, що оскаржуваною постановою на нього було неправомірно накладено адміністративне стягнення, оскільки при розгляді справи не було з`ясовано і доведено обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки правопорушення. Розгляд справи відбувався із порушенням прав особи, що притягується до відповідальності, на місці зупинки автомобілю, хоча справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. Одночасно, інспектор позбавив позивача можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП та порушив вимоги щодо процедури розгляду справи.

Просить скасувати постанову серії ЕАА 316361 від 07.03.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

В судове засідання позивач не з`явилася, в з`яві просить розглядати справу за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав відзив з додатками, відповідно до якого просить в задоволені позовних вимог відмовити, обґрунтовуючи свої доводи наступним. Відповідач зазначає, що 07.03.2018 року приблизно о 15-05 екіпажем Драгун-0206 на службовий планшет було отримано виклик від червового про те, що на вул. Миру, біля буд. 18 водій а/м ВАЗ-2108, д/н НОМЕР_1 постійно паркує авто з порушенням та заважає іншим учасникам дорожнього руху. Прибувши за вказаною адресою, інспектором Москаленко В.В. було виявлено автомобіль ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого здійснив стоянку ближче 10 м виїзду з прилеглої території, що суттєво перешкоджає дорожньому руху, чим порушив вимоги п. 15.9 ПДР України. Позивача було повідомлено про розгляд адміністративної справи, ознайомлено з правами, роз`яснені умови оплати штрафу та оскарження винесеної постанови. Відповідачем були заслухані пояснення ОСОБА_1 , які він надав у письмовому вигляді, крім цього відібрані пояснення ОСОБА_2 , який викликав екіпаж патрульної поліції. Факт вчинення правопорушення зафіксовано на відео реєстратор. Вважає, що постанова винесено правомірно та не підлягає скасуванню.

Згідно ч.1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

З матеріалів справи вбачається, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 316361 від 07.03.2018 року до ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП. Відповідно до зазначеної постанови, 07.03.2018 року о 15:35 год. у м. Запоріжжя по вул. Мира, 13, водій ОСОБА_1 здійснив стояну ближче 10 метрів виїзду з прилеглої території п вул. Миру 18, що суттєво перешкоджає дорожньому руху, чим порушив правила п. 15.9 ПДР.

Відповідно до пояснень позивача ОСОБА_1 від 07.03.2018 року, останній стояв у дворі будинку поряд з однополосним рухом, не заважаючи пішоходам та іншим автомобілям, які рухались поряд з ним. Працівник поліції надав на вимогу позивача Правила дорожнього руху за 2016 рік та склав незаконну постанову.

Згідно з поясненнями ОСОБА_2 від 07.03.2018 року, останньому під час руху по вул. Мира на прилеглу до буд. 18 по вул. Мира територію було перешкоджено дорогу через припаркований транспортний засіб ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_1 , який неодноразово перешкоджає рух інших транспортних засобів на цьому місці.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі - ПДР). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з п.15.1.-15.2, 15.5 ПДР України, зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі. За відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху). Ставити транспортні засоби під кутом до краю проїзної частини дозволяється в місцях, де це не буде перешкоджати руху інших транспортних засобів. Біля тротуарів або інших місць із пішохідним рухом ставити транспортні засоби під кутом дозволяється лише передньою частиною, а на підйомах - тільки задньою частиною.

Відповідно до п. 15.9. ПДР України, зупинка забороняється:

а) на залізничних переїздах;

б) на трамвайних коліях (крім випадків, обумовлених пунктом 15.8 цих Правил);

в) на естакадах, мостах, шляхопроводах і під ними, а також у тунелях;

г) на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі;

ґ) на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга;

д) у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м;

е) ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків;

є) ближче 10 м від позначеного місця виконання дорожніх робіт і в зоні їх виконання, де це створить перешкоди технологічним транспортним засобам, що працюють;

ж) у місцях, де буде неможливим зустрічний роз`їзд або об`їзд транспортного засобу, що зупинився;

з) у місцях, де транспортний засіб закриває від інших водіїв сигнали світлофора або дорожні знаки;

и) ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Згідно ПДР України, зупинка це - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника сигналів світлофора тощо). Таким чином, вимогами ПДР не забороняється тимчасова зупинка до 5 хвилин транспортного засобу.

В постанові відповідач чітко не вказав, який саме підпункт п. 15.9. Правил дорожнього руху України порушив позивач.

Крім цього, під час дослідження відеоматеріалів адміністративної справи, судом встановлено, що під час зупинки у транспортного засобу ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1 , була ввімкнена аварійна світлова сигналізація.

Відповідно до п. 15.14. ПДР України, у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9-9.11 цих Правил.

9.9. Аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена:

а) у разі вимушеної зупинки на дорозі;

б) у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар;

в) на механічному транспортному засобі, що рухається з технічними несправностями, якщо такий рух не заборонено цими Правилами;

г) на механічному транспортному засобі, що буксирується;

ґ) на механічному транспортному засобі, позначеному розпізнавальним знаком "Діти", що перевозить організовану групу дітей, під час їх посадки чи висадки;

д) на всіх механічних транспортних засобах колони під час їх зупинки на дорозі;

е) у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КпАП України, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В адміністративному позові позивач не заперечує, що в місці, час та дату, зазначені в оскаржуваній постанові, він зробив зупинку, під час якої працівниками поліції повідомлено про порушення позивачем п. 15.9 ПДР України.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що підставою для накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу став встановлений відповідачем факт здійснення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На підтвердження наведених у постанові обставин під час розгляду справи в судовому засіданні Управлінням патрульної поліції у м. Запоріжжя не надано доказу, який би підтверджував порушення ОСОБА_1 вимог п. 15.9 ПДР України. та створення зупинкою його транспортного засобу перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Об`єктивних доказів, свідчень або інших відомостей, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідачем надано не було. Доказів їх наявності відповідачем до суду не надано.

При таких обставинах суд дійшов до висновку, що постанова серії ЕАА № 316361 від 07.03.2018 р. у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на позивача не відповідає вимогам закону, постанова не підтверджує наявність адміністративного правопорушення та інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Рішення винесене за відсутності доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій позивача, а тому є необґрунтованою та упередженою, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню, а рішення скасуванню.

За таких обставин суд приходить до висновку про недоведеність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, за що передбачена відповідальність ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 72, 77, 90, 241-246, 250, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Москаленко Вікторії Валеріївни про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 316361 від 07.03.2018 року, винесену інспектором роти 2 батальйону 3 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Москаленко Вікторією Валеріївною про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КупАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів до Третього апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя О.М. Гнатюк