Справа № 620/304/20
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2020-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2020 року м. Чернігів Справа № 620/304/20

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Бородавкіної С.В.,

за участі секретаря - Гайдука С.В.,

представника позивача - Пухтій І.О.,

представника відповідача - Коляди І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів" до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

У С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів» (далі - ПрАТ «Новгород-Сіверський ЗБМ») 17.01.2020 (відповідно до відбитку штампу на конверті) звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області (далі - ГУДПС у Чернігівській області), у якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача від 27.12.2019 №, №.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що подання платником податків у встановленому порядку уточнюючого розрахунку не є формою сплати грошових зобов`язань або погашенням податкового боргу, тому у відповідача відсутні підстави для застосування штрафних санкцій, передбачених пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України.

Ухвалою судді від 27.01.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, надав відзив на позов та пояснив, що під час перевірки ПрАТ «Новгород-Сіверський ЗБМ» було встановлено порушення позивачем статті 287 Податкового кодексу України щодо строків сплати плати за землю, у зв`язку із чим було винесно спірні податкові повідомлення-рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, враховуючи такі обставини.

ПрАТ «Новгород-Сіверський ЗБМ» зареєстроване як юридична особа, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 21.11.2000 внесено відповідний запис (а.с. 35). Позивач перебуває на обліку в ГУДПС у Чернігівській області.

Судом встановлено та не заперечувалось сторонами у судовому засіданні, що 19.02.2018 та 19.02.2019 товариством до ГУДПС у Чернігівській області засобами електронного зв`язку було подано звітні податкові декларації з плати за землю за 2018 рік та 2019 рік, у яких задекларовано річні суми зобов`язань (а.с. 13-16, 25-28).

Надалі, у листопаді 2019 року, ПрАТ «Новгород-Сіверський ЗБМ» виявлено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка перебуває в оренді товариства згідно договору оренди землі від 21.05.2007, відсутня. Так, відповідно до повідомлення державного кадастрового реєстратора від 19.11.2019 №РВ-019, технічна документація із нормативної грошової оцінки втратила чинність у 2017 році відповідно до Закону України «Про оренду землі» (а.с. 34).

У зв`язку із наведеним, з метою виправлення самостійно виявлених помилок в раніше поданих податкових деклараціях з плати за землю у 2018 і 2019 роках, позивачем засобами електронного зв`язку до ГУДПС у Чернігівській області подано уточнюючі податкові декларації:

- від 27.11.2019 з плати за землю за 2019 рік, де задекларовано річну суму орендної плати за землю в сумі 255 489,41 грн. (а.с. 29-33);

- від 02.12.2019 з плати за землю за 2018 рік, де задекларовано річну суму орендної плати за землю в сумі 252 847,20 грн. (а.с. 21-24).

На підставі вимог пп. 10.1.1 п. 10.1 ст. 10, пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 41.1 ст. 41, ст. 75 та пп. 265.1.3 п. 265.1 ст. 265 Податкового кодексу України посадовими особами ГУДПС у Чернігівській області проведено камеральну перевірку своєчасності сплати орендної плати за земельні ділянки ПрАТ «Новгород-Сіверський ЗБМ» за 2019 рік.

За результатами перевірки складено акт від 18.12.2019 №573/25-01-50-04/00292089, у якому зафіксовано порушення ПрАТ «Новгород-Сіверський ЗБМ» ст. 287 Податкового кодексу України, а саме: позивачем несвоєчасно сплачено орендну плату за земельні ділянки (а.с. 12).

У зв`язку з наведеним, ГУДПС у Чернігівській області винесено товариству податкові повідомлення-рішення від 27.12.2019 № та №, якими позивачу на підставі статті 126 Податкового кодексу України нараховано штрафні санкції на загальну суму 467 261,62 (а.с. 7-11).

Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними, ПрАТ «Новгород-Сіверський ЗБМ» звернулося до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до підпунктів 16.1.3, 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) платник податків зобов`язаний: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 46.1 статті 46 Податкового кодексу України визначено, що податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків (пункт 49.1 статті 49 Податкового кодексу України).

Порядок внесення змін до податкової звітності регулюється статтею 50 Податкового кодексу України.

Так, пунктом 50.1 статті 50 Податкового кодексу України установлено, що у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинною на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зобов`язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті: а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку; б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов`язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п`яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов`язання з цього податку.

Отже, чинним законодавством передбачена можливість виправити платником податку помилки у вже поданій ним декларації.

Згідно пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Тобто обставини, які зумовлюють застосування до платника податків штрафу, передбаченого вказаною нормою, виникають у силу самого факту погашення грошового зобов`язання з простроченням строків, а розмір штрафу визначається нормативно та фактично залежить від тривалості прострочення до моменту погашення боргу (до 30 днів або понад 30 днів). Іншими словами, саме фактична сплата узгодженої суми грошового зобов`язання, включаючи дату такої сплати, є юридичним фактом, який породжує обов`язок платника сплатити штраф.

Разом з тим, відповідно до пунктів 35.1, 35.2 статті 35 Податкового кодексу України сплата податків та зборів здійснюється в грошовій формі у національній валюті України в готівковій або безготівковій формі, крім випадків, передбачених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

За змістом пункту 87.1 статті 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Зміст наведених положень у їх системному зв`язку свідчить про те, що подання платником податків у встановленому порядку уточнюючого розрахунку до податкової декларації не є формою сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу, а тому у контролюючого органу відсутні підстави для застосування штрафних санкцій, передбачених пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, розмір яких залежить від суми погашеного податкового боргу та кількості днів затримки його сплати.

Вказана позиція відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у рішеннях від 09.04.2019 (справа №807/428/18), від 25.04.2019 (справа №826/19068/16) та від 27.06.2019 (справа №814/3148/14).

У відповідності до пункту 129.4 статті 129 Податкового кодексу України пеня нараховується за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Матеріалами справи підтверджується своєчасне подання позивачем до податкового органу відповідної звітності та самостійне усунення виявлених недоліків шляхом зменшення суми податкового зобов`язання в уточнюючих розрахунках до початку проведення перевірки контролюючим органом.

Суд зазначає, що специфіка нарахування штрафної санкції, полягає в тому, що вона нараховується контролюючим органом вже на погашену суму податкового боргу. Таким чином, при поданні уточнюючої податкової декларації, якою зменшується податкове зобов`язання з певного податку, відсутній об`єкт застосування штрафної санкції, передбаченої статтею 126 Податкового кодексу України.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно із частиною 1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, підстави винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги ПрАТ «Новгород-Сіверський ЗБМ» слід задовольнити.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів" до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області від 27.12.2019 № та №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області на користь Приватного акціонерного товариства "Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів" судові витрати в сумі 7 008 (сім тисяч вісім) грн. 92 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту. Апеляційна скарга, з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII ''Перехідні положення'' Кодексу адміністративного судочинства України, подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 23 березня 2020 року.

Позивач: Приватне акціонерне товариство "Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів" (, вул. Козацька, буд. 56, м. Новгород-Сіверський, Чернігівська область, 16000).

Відповідач: Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області (, вул. Реміснича, буд. 11, м. Чернігів, 14000).

Суддя С.В. Бородавкіна