Справа № 360/778/20
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2020-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

26 березня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/778/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Свергун І.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

24.02.2020 до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі відповідач), в якій позивач просить: визнати протиправною бездіяльність відповідача, що полягає в незарахуванні позивачу до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії по списку 1, періодів роботи на: шахті ім. «50-років Радянської України» з 11.09.1984 по 30.11.1984, з 27.02.1985 по 03.04.1985, з 12.10.1988 по 19.01.1997, з 25.08.1998 по 10.10.1998 та з 19.07.1999 по 06.11.2000 на посаді підземного електрослюсаря; шахті ім. «В.В. Вахрушева» ДП «Ровенькиантрацит» з 26.01.1997 по 30.09.1997 на посаді підземного електрослюсаря; шахті ПП «Схід» з 01.07.2003 по 17.03.2008 на посаді начальника дільниці ВТБ; зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії по списку 1, періоди роботи на: шахті ім. «50-років Радянської України» з 11.09.1984 по 30.11.1984, з 27.02.1985 по 03.04.1985, з 12.10.1988 по 19.01.1997, з 25.08.1998 по 10.10.1998 та з 19.07.1999 по 06.11.2000 на посаді підземного електрослюсаря; шахті ім. «В.В. Вахрушева» ДП «Ровенькиантрацит» з 26.01.1997 по 30.09.1997 на посаді підземного електрослюсаря; шахті ПП «Схід» з 01.07.2003 по 17.03.2008 на посаді начальника дільниці ВТБ.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 28.01.2020 звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1 відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», однак листом від 12.02.2020 № 20/М-14/02.1-33 відповідач відмовив позивачу в такому перерахунку. Відмова мотивована тим, що до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії по списку 1, позивачу не було зараховано спірні періоди роботи, оскільки відповідно до листа ГУПФУ в Луганській області від 28.03.2017 № 3226/02-02/1 надані позивачем документи для перерахунку пенсії, що підтверджують наявність необхідного стажу, не можуть бути застосовані, оскільки вони видані підприємствами, що знаходяться на непідконтрольній українській владі території.

Позивач вважає таку бездіяльність відповідача протиправною, оскільки згідно записів в трудовій книжці позивача та наданими документами останній в спірні періоди працював повний робочий день, що стало підставою для звернення позивача до суду.

Ухвалою суду від 28.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі, визначено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін.

16.03.2020 відповідач на адресу суду надав відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначив таке.

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 28.03.2017 будь-які документи для призначення (перерахунку) пенсій (довідки, що підтверджують стаж роботи, довідки, що уточнюють пільговий характер роботи за списком № 1 та № 2, довідки про заробітну плату, завірені первинні документи тощо), видані підприємствами, розташованими на непідконтрольній українській владі території, які не перереєстровані на контрольованій території, до роботи не застосовувати.

Пільговий стаж позивачу зараховано за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування з 21.04.2004 по 31.05.2014.

Періоди роботи на шахті імені «50-років Радянської України» з 11.09.1984 по 30.11.1984, з 27.02.1985 по 03.04.1985, з 12.10.1988 по 19.01.1997, з 25.08.1998 по 10.10.1998 та з 19.07.1999 по 06.11.2000; період роботи на шахті ім. «В.В. Вахрушева» ДП «Ровенькиантрацит» з 26.01.1997 по 30.09.1997; період роботи на шахті ПП «Схід» з 01.07.2003 по 17.03.2008 не враховані до пільгового стажу за таких обставин.

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 28.03.2017 будь-які документи для призначення (перерахунку) пенсій (довідки, що підтверджують стаж роботи, довідки, що уточнюють пільговий характер роботи за списком № 1 та № 2, довідки про заробітну плату, завірені первинні документи тощо), видані підприємствами, розташованими на непідконтрольній українській владі території, які не перереєстровані на контрольованій території, до роботи не застосовувати. Загальний стаж роботи визначається за записами трудової книжки або за даними індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України (форма ОК5) згідно сплати страхових внесків, а пільговий стаж обчислюється згідно відомостей по спецстажу індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України (форма ОК5).

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій. При визначенні права на пенсію на пільгових умовах згідно з пунктом 20 цього Порядку для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій та їх правонаступників.

Для здійснення перерахунку пенсії із зарахуванням пільгового стажу законодавчі підстави відсутні, оскільки позивачем не надано довідок, що підтверджують пільговий характер роботи, та у зв`язку з відсутністю записів у трудовій книжці про проведення атестації.

Крім того, судовою практикою визначено, що у відповідності до приписів статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», п. 1 Порядку № 22-1 позивач до управління не звертався. Відповідь-роз`яснення пенсійного органу на звернення позивача щодо роз`яснення йому права на перерахунок пенсії не є тотожним рішенню, яке приймає пенсійний орган у межах своїх дискреційних повноважень за відповідною заявою.

Також відповідач посилається, що у разі неможливості отримання необхідних для призначення пенсії документів, які підтверджують певні юридичні факти, зокрема, щодо атестації робочих місць, позивач має право звернутися до суду з заявою про встановлення таких юридичних фактів. Позивач таким правом щодо підтвердження юридичного факту з питання проведення атестації робочого місця не скористався.

Відповідач одночасно повідомляє, що направити до суду копію пенсійної справи позивача немає можливості у зв`язку з направленням пенсійної справи до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області для проведення оцифрування (ретроконверсії).

На підставі викладеного відповідач просив відмовити в задоволенні позову (арк. спр. 39-48).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов такого.

Судом установлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , перебуває на обліку в Марківському ОУПФУ Луганської області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах з 11.09.2019, що підтверджено наявними в матеріалах справи копіями: паспорта громадянина України, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера та листа Марківського ОУПФУ Луганської області від 12.02.2020 № 20/Ч-14/02.1-33 (арк. спр. 14-15, 16, 18-20).

Трудова книжка ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 містить, зокрема, такі записи щодо роботи позивача:

Шахта імені «50-річчя Радянської України»:

24.05.1984 прийнято учнем електрослюсаря шахтної поверхні;

11.09.1984 переведено учнем електрослюсаря з повним підземним робочим днем;

30.11.1984 звільнено за п. 2 ст. 36 КЗпП УРСР у зв`язку з закінченням виробничої практики;

27.02.1985 прийнято електрослюсарем IV розряду з повним підземним робочим днем;

03.04.1985 звільнено за п. 2 ст. 36 КЗпП УРСР у зв`язку з закінченням виробничої практики;

12.10.1988 прийнято електрослюсарем IV розряду з повним робочим днем під землею;

30.12.1994 згідно атестації робочих місць підтверджується право переходу на пенсію на пільгових умовах за списком № 1 (наказ від 30.12.1994 № 852);

19.01.1997 звільнено за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням;

19.07.1999 прийнято електрослюсарем IV розряду з повним підземним робочим днем;

згідно атестації робочих місць підтверджується право переходу на пенсію на пільгових умовах за списком № 1 (наказ від 09.12.1999 № 508);

06.11.2000 звільнено за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України;

ПМП «РАПТО»:

26.01.1997 прийнято електрослюсарем з повним робочим днем під землею;

30.09.1997 звільнений за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням;

ПП «Схід»:

01.07.2003 прийнято на роботу на посаду начальника ВТБ;

08.08.2003 згідно атестації робочих місць підтверджується право переходу на пенсію за списком № 1 (наказ від 08.08.2003 № 19);

17.03.2008 звільнено за власним бажанням ст. 38 КЗпП України (арк. спр. 21-25).

Позивач звернувся до Марківського ОУПФУ Луганської області з заявою від 28.01.2020 про перерахунок пенсії, в якій просив здійснити перерахунок його пенсії відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з урахуванням всього пільгового стажу за Списком № 1, врахувавши періоди: шахті імені «50-років Радянської України» з 11.09.1984 по 30.11.1984, з 27.02.1985 по 03.04.1985, з 12.10.1988 по 19.01.1997, з 25.08.1998 по 10.10.1998 та з 19.07.1999 по 06.11.2000; період роботи на шахті ім. «В.В. Вахрушева» ДП «Ровенькиантрацит» з 26.01.1997 по 30.09.1997 (арк. спр. 17).

Листом від 12.02.2020 № 20/Ч-14/02.1-33 Марківське ОУПФУ Луганської області повідомлено позивача про те, що вищевказані періоди не враховані до пільгового стажу. Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій. При визначенні права на пенсію на пільгових умовах згідно з пунктом 20 цього Порядку для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки. Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 28.03.2017 будь-які документи для призначення (перерахунку) пенсій (довідки, що підтверджують стаж роботи, довідки, що уточнюють пільговий характер роботи за списком № 1 та № 2, довідки про заробітну плату, завірені первинні документи тощо), видані підприємствами, розташованими на непідконтрольній українській владі території, які не перереєстровані на контрольованій території, до роботи не застосовувати. Загальний стаж роботи визначається за записами трудової книжки або за даними індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України (форма ОК5) згідно сплати страхових внесків, а пільговий стаж обчислюється згідно відомостей по спецстажу індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України (форма ОК5). Позивачеві повідомлено, що подані ним довідки про стаж управлінням не розглядаються. Пільговий стаж зараховано за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування з 21.04.2004 по 31.05.2014 (арк. спр. 18-20).

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з такого.

Згідно з частиною другою статті 19 Основного Закону України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законами України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі Закон № 1788), «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058).

Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом № 1788.

Порядок звернення за призначенням (перерахунку) пенсії, строки призначення (перерахунку) та виплати пенсії, припинення та поновлення виплати пенсії передбачені статтями 44, 45, 49 Закону № 1058.

Частиною першою статті 114 Закону № 1058 передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті.

Відповідно до частини другої статті 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 345-VI визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління ПФУ від 25.11.2005 № 22-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846; далі Порядок № 22-1).

Згідно з абзацом першим пункту 1.5 розділу I «Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії» Порядку № 22-1 заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім`ї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії.

Днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (абзац п`ятий пункту 1.7 розділу I «Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії» Порядку № 22-1).

Абзацом першим пункту 2.7 розділу II «Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший» Порядку № 22-1 встановлено, що до заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у зв`язку зі зміною кількості членів сім`ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктами 2-4 пункту 2.1, пунктом 2.6 цього розділу.

Відповідно до абзацу першого пункту 4.1 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів. Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі (абзаци другий, третій пункту 4.1 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1).

Згідно з абзацами першим, другим пункту 4.3 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України. Після надходження даних про сплату страхових внесків за останній місяць роботи, що передує місяцю подання заяви про призначення пенсії, протягом місяця проводиться перерахунок пенсії з урахуванням цього періоду з дати призначення пенсії. При цьому, якщо у разі проведення перерахунку пенсії її розмір зменшився, виплата пенсії в новому розмірі проводиться з місяця, наступного за місяцем проведення перерахунку.

Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу начальника управління щодо розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління (абзац шостий пункту 4.3 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1).

Відповідно до пункту 4.7 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

У разі звернення пенсіонера видається виписка з розпорядження про призначення (перерахунок) пенсії з інформацією про періоди страхового стажу та заробітної плати (доходу), яка врахована при розрахунку пенсії (абзац другий пункту 4.9 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1).

Отже, після отримання відповідної заяви від позивача про перерахунок пенсії відповідач повинен був розглянути цю заяву та прийняти мотивоване рішення.

Суд зазначає, що зміст заяви позивача про перерахунок його пенсії від 28.01.2020 містить чіткі вимоги та очевидно дає змогу оцінити намір заявника.

В даному випадку, не прийнявши мотивованого рішення за заявою позивача від 28.01.2020, а надавши відмову в зарахуванні періодів роботи до пільгового стажу листом від 12.02.2020 № 20/Ч-14/02.1-33, відповідач допустив надмірний формалізм, наслідком чого стало порушення прав та інтересів позивача, як пенсіонера (верстви населення, яка навпаки потребує особливої уваги з боку держави в частині дотримання конституційних гарантій).

Щодо незарахування відповідачем спірних періодів роботи позивача на шахті імені «50-років Радянської України» з 11.09.1984 по 30.11.1984, з 27.02.1985 по 03.04.1985, з 12.10.1988 по 19.01.1997, з 25.08.1998 по 10.10.1998 та з 19.07.1999 по 06.11.2000, на шахті ім. «В.В. Вахрушева» ДП «Ровенькиантрацит» з 26.01.1997 по 30.09.1997, на шахті ПП «Схід» з 01.07.2003 по 17.03.2008 суд зазначає таке.

Як на підставу для відмови в зарахуванні до пільгового стажу спірних періодів роботи, відповідач посилається на відсутність уточнюючих довідок, що підтверджують пільговий характер роботи.

Згідно з частиною першою статті 48 КЗпП України та статтею 62 Закону № 1788 основним документом про трудову діяльність працівника, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до абзаців 1, 2 п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Як установлено судом, відповідно до записів трудової книжки позивача в спірний період ОСОБА_1 працював на шахті імені «50-річчя Радянської України» учнем електрослюсаря з повним підземним робочим днем, електрослюсарем IV розряду з повним робочим днем під землею; на ПП «Схід» - начальником ВТБ. У трудовій книжці позивача наявні відповідні записи про результати атестації робочого місця за умовами праці з посиланням на відповідні накази.

Таким чином, судом встановлено, що у періоди з 11.09.1984 по 30.11.1984, з 27.02.1985 по 03.04.1985, з 12.10.1988 по 19.01.1997, з 25.08.1998 по 10.10.1998 та з 19.07.1999 по 06.11.2000 позивач працював на шахті імені «50-років Радянської України», з 01.07.2003 по 17.03.2008 - на ПП «Схід» на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за списком № 1.

Записи у трудовій книжці проведено у відповідності до вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального забезпечення України від 29.07.1993 № 58.

Суд зазначає, оскільки частиною другою статті 114 Закону № 1058 прямо визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, трудова книжка позивача містить всі необхідні відомості, що визначають право позивача на пенсію на пільгових умовах, а тому підтвердження спеціального трудового стажу уточнюючими довідками є зайвим.

Таким чином, посилання відповідача на ту обставину, що для підтвердження пільгового стажу необхідно надання уточнюючих довідок, передбачених п. 20 Порядку № 637, суд не бере до уваги, оскільки робота позивача з повним робочим днем під землею у спірний період підтверджується записами в трудовій книжці. В розумінні п. 20 Порядку № 637 така довідка надається лише в випадках відсутності трудової книжки або відповідних записів у них, а в даному випадку всі відповідні записи в трудовій книжці позивача наявні.

За таких обставин вказані періоди роботи мають бути зараховані до пільгового стажу позивача.

Що стосується періоду роботи позивача на шахті ім. «В.В. Вахрушева» ДП «Ровенькиантрацит» (ПМП «РАПТО») з 26.01.1997 по 30.09.1997, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 1 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами правці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (набула чинності 21.08.1992) (далі Порядок № 442) атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Згідно приписів п. 3 Порядку № 442 атестація проводиться згідно з цим Порядком та методичними рекомендаціями щодо проведення атестації робочих місць за умовами праці, що затверджуються Мінсоцполітики і МОЗ.

Таким чином, проведення атестації робочих місць за умовами правці передбачена діючим законодавством України та проводиться згідно з Порядком № 442 та методичними рекомендаціями щодо проведення атестації робочих місць за умовами праці, що затверджуються Мінсоцполітики і МОЗ.

Відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінсоцполітики разом з МОЗ (п. 8 Порядку № 442).

Пунктом 10 Порядку № 442, окрім іншого, передбачено, що результати атестації використовуються при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Пунктом 4.1. Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі Порядок № 383) передбачено, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку № 383 якщо ж атестація з 21.08.92 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.97, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.92 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць ( 442-92-п ). У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

У трудовій книжці позивача міститься запис про його роботу у ПМП «РАПТО» (шахта ім. «В.В. Вахрушева» ДП «Ровенькиантрацит») у період з 26.01.1997 по 30.09.1997 на посаді електрослюсаря з повним робочим днем під землею, проте у трудовій книжці відсутній запис щодо результатів атестації робочого місця за умовами праці.

Відповідачем не з`ясовувалося питання щодо можливості рахування вказаного періоду роботи позивача до пільгового стажу. У разі відсутності документів, необхідних для підтвердження пільгового стажу роботи, пенсійний орган мав запропонувати особі надати такі документи протягом трьох місяців у відповідності до пункту 4.1 Порядку 22-1.

Крім того, згідно з пунктом 4.2 цього Порядку орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Таким чином, відповідач також міг самостійно витребувати від ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» (правонаступника ДП «Ровенькиантрацит»), яке зареєстроване на підконтрольній українській владі території за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, проспект Гвардійський, буд. 30/1, відповідну інформацію щодо атестації робочого місця позивача.

Проте, вказаних дій відповідачем учинено не було.

За таких обставин судом установлено, що відповідачем було порушено право позивача на перерахунок його пенсії.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про:

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2);

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3);

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4);

- інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішеннях по справах «Клас та інші проти Німеччини», «Фадєєва проти Росії», «Єрузалем проти Австрії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою. Згідно Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Оскільки в силу частини п`ятої статті 45 Закону № 1058-IV передбачено обов`язок органу Пенсійного фонду щодо прийняття відповідного рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунок) пенсії, суд вважає, що територіальний орган Пенсійного фонду має виключну компетенцію у питаннях призначення (перерахунку) пенсії. Отже, зазначене питання віднесено до дискреційних повноважень територіального органу Пенсійного фонду.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 КАС України.

Мотивоване рішення за заявою позивача про перерахунок пенсії відповідачем не приймалося.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права: визнати протиправною бездіяльність Марківського ОУПФУ щодо неприйняття рішення за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 28.01.2020 про перерахунок пенсії на підставі Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», зобов`язати Марківське ОУПФУ повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.01.2020 та прийняти рішення за наслідками її розгляду з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Решта позовних вимог задоволенню не підлягає з наведених вище підстав щодо неможливості перебирання судом дискреційних повноважень органу Пенсійного фонду України.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Позивачем за подання до суду даного позову сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн (арк. спр. 9).

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Частиною восьмою статті 139 КАС України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, суд вважає за необхідне присудити на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 9, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо неприйняття рішення за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 28 січня 2020 року.

Зобов`язати Марківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 28 січня 2020 року та прийняти рішення за наслідками її розгляду з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 840,80 грн (вісімсот сорок грн 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Суддя І.О. Свергун