Справа № 200/13050/19-а
Суддя: Голуб В.А.
Дата ухвалення: 2020-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2020 р. Справа№200/13050/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Голуб В.А., при секретарі- Оганянц О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити певні, стягнення збитків та моральної шкоди, -

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення збитків та моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначив, що 17 жовтня 2019 року він подав заяву до управління про призначення йому субсидії на 2019/2020 рік на подаровану йому у 2017 році квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Як зазначає позивач, відповідач відмовив йому у призначені субсидії в зв`язку з тим, що житлова субсидія призначається одному із членів господарства, які зареєстровані і фактично проживають в житловому приміщенні. Так, позивач вказує, що він дійсно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , однак фактично він там не проживає з 2017 року. За вказаною адресою субсидія призначена його дружині. Крім того, у вказаному рішенні відповідача зазначено, що субсидія ОСОБА_1 не може бути призначена у зв`язку з тим, що відсутній укладений договір найма (оренди) житла. Позивач вважає цей висновок відповідача помилковим, так як не відповідає законодавству України у сферах місцевого самоврядування, житлово-комунальних послуг, свободи пересування та вільного вибору місця проживання, а також Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та Конституції України щодо заборони дискримінації. З огляду на наведене, ОСОБА_1 з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить суд визнати протиправним рішення відповідача про відмову у призначенні субсидії на 2019/2020 опалювальний період та зобов`язати відновити його порушене законне конституційне право на субсидію; стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 110 680, 00 грн та матеріальну шкоди у розмірі 11 494, 22 грн, які заподіяні протиправним рішенням відповідача щодо незаконної відмови у призначені субсидії.

Через відділ діловодства та архівної роботи суду відповідачем поданий відзив на адміністративний позов, в якому відповідач зазначив, що позивач у жовтні 2019 року звернувся до управління із заявою про призначення йому субсидії на 2019/2020 рік на житлове приміщення, подароване йому у 2017 році, за адресою: АДРЕСА_1 . В зазначеному житловому приміщенні позивач не зареєстрований. Окрім того, з жовтня 2019 року, його дружина та син, які зареєстровані разом із позивачем за адресою: АДРЕСА_2 з 2015 року по теперішній час отримують субсидію. Рішенням комісії управління позивачу було відмовлено у призначені субсидії, оскільки по-перше, відповідно до пункту 8 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848, житлова субсидія не може призначатись за зареєстрованим місцем проживання та за місцем фактичного проживання одночасно. По-друге, оскільки позивач є власником квартири, в якій він фактично мешкає, він не може заключити договір оренди житла, оскільки є власником квартири. В зв`язку з чим, відповідач вважає, що у позивача відсутні законні підстави на призначення субсидії на житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . Тому, на думку відповідача, немає жодних підстав для відшкодування моральної та матеріальної шкоди. Тому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою від 11.11.2019 року Донецький окружний адміністративний суд залишив без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди. Надав позивачу - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання до суду копій додатків до позовної заяви, засвідчених відповідно до вимог чинного законодавства.

Ухвалою від 02.12.2019 року Донецький окружний адміністративний суд продовжив ОСОБА_1 строк на десять днів з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви, шляхом подання до суду: обґрунтованої заяви про поновлення строку, із зазначенням причин пропуску строку звернення до суду із позовною вимогою про стягнення з відповідача на його користь 11 494, 22 грн. матеріальних збитків, заподіяних йому протиправною відмовою Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради у призначенні субсидії за минулий опалюваний сезон 2018/2019 роки.

Донецький окружний адміністративний суд, ухвалою від 17.12.2019 року, визнав поважними причини пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду та поновив пропущений строк. Прийняв до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити певні, стягнення збитків та моральної шкоди та відкрив провадження по справі № 200/13050/19-а. Розгляд адміністративної справи № 200/13050/19-а визначив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою від 17.01.2020 року Донецький окружний адміністративний суд витребував додаткові докази у позивача та відповідача, розгляд адміністративної справи визначив проводити за правилами загального позовного провадження. Замінив засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Призначив підготовче засідання за правилами загального позовного провадження на 12 год 30 хв 12.02.2020 року.

Ухвалою від 12.02.2020 року Донецький окружний адміністративний суд закрив підготовче провадження по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити певні, стягнення збитків та моральної шкоди та призначив судовий розгляд по суті на 14 год 00 хв 27.02.2020 року.

27 лютого 2020 року на судовому засіданні оголошено перерву до 15 год 00 хв 12.03.2020 року.

На судове засідання позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, не з`явився.

Представниця відповідача надала до суду заяву про проведення судового засідання без її участі.

Згідно з частиною четвертою статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Про вказане свідчать копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 (а.с.22).

На підтвердження фактичного місця проживання позивач надав суду довідку комітету мікрорайону № 3 Краматорської міської ради від 10.02.2020 року № 01-19/74 (а.с.77), яка видана зі слів та на підставі особистої заяви позивача та підтвердження сусідів у будинку. Згідно з вказаною довідкою позивач фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

17 жовтня 2019 року позивач звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради із заявою, відповідно до якої просив останнього призначити субсидію на 2019/2020 рік на квартиру, що подарована йому у 2017 році за адресою: АДРЕСА_1 . Також позивач просив виконати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.04.2019 року та погасити заборгованість (а.с.19) Разом із вказаною заявою позивачем було надано заяву про призначення субсидії встановленої форми та декларацію про доходи та витрати осіб, які звернулись за призначенням субсидії (а.с.26-27).

Листом від 21.10.2019 року № 01-14/8675 Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради повідомлено ОСОБА_1 про те, що йому було відмовлено у призначені субсидії, оскільки по-перше, відповідно до пункту 8 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848, житлова субсидія не може призначатись за зареєстрованим місцем проживання та за місцем фактичного проживання одночасно. По-друге, оскільки позивач є власником квартири, в якій він фактично мешкає, він не може заключити договір оренди житла, оскільки є власником квартири. Додатково позивачу повідомлено, що його дружині ОСОБА_2 , до складу домогосподарства якої він входить та зареєстрований з нею за адресою: АДРЕСА_2 , призначено житлову субсидію на період з травня 2019 року по квітень 2020 року. Щодо виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.04.2019 року, відповідачем зазначено, що вказане рішення скасував Перший апеляційний адміністративний суд постановою від 17.07.2019 року та у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовив (а.с.20-21).

Судом встановлено, що 17 жовтня 2019 року дружина позивача - ОСОБА_2 звернулась до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради із заявою, відповідно до якої просила останнього призначити субсидію на 2019/2020 рік на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.28-29).

Рішенням відповідача від 21 листопада 2019 року з жовтня 2019 року по квітень 2020 року ОСОБА_2 призначено субсидію на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно вказаного рішення для розрахунку субсидії були взяті доходи, в тому числі і ОСОБА_1 , який зареєстрований за вказаною адресою (а.с.94-96).

Не погодившись із відмовою відповідача у призначенні субсидії, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови призначення та порядок надання громадянам житлових субсидій визначені Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Положення № 848).

Пунктом 4 вказаного Положення передбачено, що право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - громадяни), що проживають у житлових приміщеннях (будинках).

Згідно з пунктом 5 Положення № 848 житлові субсидії призначаються за наявності різниці між розміром плати за житлово-комунальні послуги та/або скраплений газ, тверде та рідке пічне побутове паливо, за абонентське обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються у багатоквартирних будинках за індивідуальними договорами, внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку, внеску/платежу об`єднанню на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком у межах соціальної норми житла, соціальних нормативів житлово-комунальних послуг, скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, витрат на управління багатоквартирним будинком (далі - соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування) і розміром обов`язкового відсотка платежу, установленого відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 липня 1998 р. № 1156 "Про новий розмір витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива у разі надання житлової субсидії" (Офіційний вісник України, 1998 р., № 30, ст. 1129).

У пункті 22 Положення № 848 визначено, що житлова субсидія призначається одному із членів домогосподарства, які зареєстровані в житловому приміщенні (будинку).

За рішенням комісії житлова субсидія може призначатися одному із членів домогосподарства, які не зареєстровані в житловому приміщенні (будинку), але фактично проживають у ньому на підставі договору наймання (оренди) житла (далі - орендарі), або індивідуальним забудовникам, будинки яких не прийняті в експлуатацію, у разі, коли їм нараховується плата за житлово-комунальні послуги.

За рішенням комісії житлова субсидія може призначатися одному із членів домогосподарства, які не зареєстровані в житловому приміщенні (будинку), але фактично проживають у ньому без укладеного договору наймання (оренди) житла, у разі, коли вони є внутрішньо переміщеними особами. У такому разі склад домогосподарства декларується заявником під час звернення за призначенням житлової субсидії.

Аналіз наведених положень дозволяє дійти висновку про те, що право на отримання субсидії мають громадяни, які проживають у житлових приміщеннях (будинках) та зареєстровані у такому приміщенні (будинку).

Особи, які не зареєстровані в житловому приміщенні (будинку), але фактично проживають у ньому, субсидія призначається за рішенням комісії у таких випадках:

- особи проживають у ньому на підставі договору найму (оренди) житла (далі - орендарі), або є індивідуальним забудовникам, будинки яких не прийняті в експлуатацію, у разі, коли їм нараховується плата за житлово-комунальні послуги;

- особи фактично проживають у ньому без укладеного договору найму (оренди) житла, у разі, коли вони є внутрішньо переміщеними особами.

Суд звертає увагу, що вказані приписи є імперативними та не підлягають розширеному тлумаченню.

В свою чергу, Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради, як суб`єкт владних повноважень, має обов`язок діяти виключно в межах закону.

З огляду на те, що позивач не відноситься до жодної із перелічених категорій суд вважає правомірною відмову відповідача у призначенні субсидії позивачу із вказаної підстави.

Окрім того, житлова субсидія не може призначатися одночасно за зареєстрованим місцем проживання особи та за місцем її фактичного проживання.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, а також позивачем на судовому засіданні, позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 26 листопада 1971 року.

Згідно з договором дарування від 19 червня 2017 року ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Докази реєстрації у наведеному приміщенні в матеріалах справи відсутні (а.с.38).

Відповідно до вищезазначеного положення житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства.

До складу домогосподарства включаються всі особи, що зареєстровані в житловому приміщенні (будинку) (для орендарів, внутрішньо переміщених осіб - особи, які фактично проживають). На таких осіб розраховуються соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування і їх доходи враховуються під час призначення житлової субсидії.

Під час призначення житлової субсидії враховуються також доходи членів сім`ї особи із складу домогосподарства у разі, коли їх зареєстроване (фактичне) місце проживання відмінне від адреси домогосподарства (крім доходів батьків у разі призначення субсидії студентам, які зареєстровані у гуртожитку за місцем навчання, та доходів одного з батьків дитини у разі призначення субсидії другому з батьків з дитиною у разі, коли батьки розлучені або не перебували у шлюбі, а також осіб, які вважаються безвісно відсутніми за рішенням суду або мають правовий статус осіб, зниклих безвісти). При цьому соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування за адресою домогосподарства на таких осіб не розраховуються.

Під час призначення житлової субсидії соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування розраховуються на членів домогосподарства, які зареєстровані в житловому приміщенні (будинку), але фактично в ньому не проживають у зв`язку з призовом на строкову військову службу. При цьому фактичні доходи таких осіб не враховуються в сукупний дохід домогосподарства.

Тобто, у наведеній нормі також зазначено, що до складу домогосподарства включаються особи, які по-перше, зареєстровані в житловому приміщенні, по-друге, фактично проживають у ньому. Зазначена норма не передбачає включення до складу домогосподарства осіб лише за фактом фактичного проживання. За таких обставин, посилання позивача на порушення норм Положення № 848 не знайшло свого підтвердження.

Суд зазначає, що в графі «сімейний стан» в паспорті позивача зазначено, що він перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 з 26 серпня 1967 року . Відмітки про розірвання шлюбу - відсутні (а.с.22 зворотній бік).

Дружина позивача, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 зверталась до управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради із заявою про призначення субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг.

Так, дійсно, під час звернення до відповідача із заявою ОСОБА_2 не вказала доходи позивача під час призначення субсидії.

Однак, виходячи з приписів чинного законодавства та обставин справи вбачається, що позивач також зареєстрований за адресою: : АДРЕСА_2 та входить до складу сім`ї ОСОБА_2 , яка отримує житлову субсидію за місцем реєстрації з жовтня 2019 року по теперішній час.

Суд звертає увагу, що у разі коли у складі домогосподарства кількість фактично проживаючих зареєстрованих членів домогосподарства є меншою за кількість членів домогосподарства, зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку), за рішенням комісії соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування розраховуються на фактично проживаючих зареєстрованих за даною адресою членів домогосподарства.

Разом з тим, згідно з Положенням про комісію по розгляду питань, пов`язаних з наданням житлових субсидій, та пільг особам, які мають право на пільги, за адресою фактичного місця проживання, який затверджено рішенням виконкому Міськради від 04.09.2019 року № 780 комісія розглядає лише заяви громадян (п.5 Положення).

В свою чергу, судом встановлено, що з відповідною заявою ОСОБА_2 до відповідача не зверталась, а тому в Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради були відсутні підстави для проведення відповідного засідання.

За таких обставин, суд вважає, що дії відповідача щодо відмови позивачу у призначенні субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг на житлове приміщення за фактичним місцем проживання: АДРЕСА_1 відповідають приписам Положення № 848.

Водночас, суд звертає увагу, що у правовідносинах, які пов`язані із призначенням субсидії дружині позивача, а саме включення ОСОБА_1 до складу домогосподарства, останній виступає в якості заінтересованої особи, а тому мав право оскаржити відповідне рішення про призначення субсидії у судовому порядку.

Так, однією із найважливіших конституційних гарантій забезпечення та захисту прав та свобод особи є закріплення права на судовий захист.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Позивач не скористався свої правом на оскарження рішення відповідача від 21 листопада 2019 року, яким ОСОБА_2 призначено субсидію на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , а отже суд не вбачає, відповідно, порушення його прав вказаним рішенням.

Водночас, суд погоджується з доводами позивача про те, що відповідно до статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382 громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Однак, право на отримання субсидії з оплати житлово-комунальних послуг не передбачено Конституційним законом або міжнародним договором. Зазначене право встановлено окремим спеціальним нормативно-правовим актом, положення якого повинні застосовуватися до спірних правовідносин. При цьому, суд не вбачає невідповідності вказаного вище Положення № 848 будь-якому акту вищої юридичної сили.

Так, згідно з вимогами статті 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» саме до повноважень Кабінету Міністрів України належать, зокрема, встановлення граничної норми витрат на управління житлом громадян, які відповідно до законодавства мають пільги або користуються субсидією на оплату житлово-комунальних послуг; встановлення граничної норми витрат на оплату комунальних послуг для громадян, які відповідно до законодавства мають пільги або користуються субсидією на оплату житлово-комунальних послуг; встановлення порядку надання пільг та житлових субсидій населенню в частині забезпечення надання житлових субсидій як частки вартості житлово-комунальних послуг, у тому числі їх виплати у грошовій формі.

За приписами частини 3 статті 11 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачені законодавством пільги та субсидії на оплату житлово-комунальних послуг виплачуються споживачу в грошовій формі у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Суд також погоджується з доводами позивача про те, що у відповідності до вимог ст. ст.1, 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» позивач є індивідуальним споживачем та учасником правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг. Однак, у відповідності до Положення № 848 не всі індивідуальні споживачі мають право на отримання субсидії.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відмова Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради у призначенні позивачеві субсидії за адресою: АДРЕСА_1 є правомірною, а тому позовна вимога в частині визнання протиправним рішення відповідача про відмову позивачу у призначенні субсидії на 2019/2020 опалювальний період задоволенню не підлягає.

Водночас, щодо відшкодування на користь ОСОБА_1 моральної та матеріальної шкоди, суд зазначає наступне.

Стаття 56 Конституції України передбачає, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Частиною першою статті 22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Аналіз вказаних положень, дозволяє дійти висновку, що ключовим моментом при визначенні підстав для відшкодування матеріальної та моральної шкоди є незаконні рішення, дії и бездіяльність суб`єкта владних повноважень, які спричинили порушення прав особи.

Враховуючи, що під час розгляду справи не встановлено порушення відповідачем прав позивача, вимоги останнього про стягнення моральної та матеріальної шкоди, заподіяної протиправним рішенням відповідача щодо незаконної відмови у призначені субсидії, задоволенню також не підлягають.

У зв`язку зі звільненням позивача від сплати судового збору, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.

Згідно з ч. 3 ст. 243 КАС України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-80, 159, 160, 171, 199-204, 205, 246, 250, 295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради (, 84333, Донецька обл., місто Краматорськ, вулиця Героїв Небесної Сотні, будинок 23) про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити певні, стягнення збитків та моральної шкоди, - відмовити в повному обсязі.

Повний текст рішення складено 23.03.2020 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Голуб