Справа № 160/1846/20
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2020-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2020 року Справа № 160/1846/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Захарчук-Борисенко Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадженні у м. Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії,-
17.02.2020 ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити нарахування ОСОБА_1 пенсії в порядку та в розмірах, передбачених статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», статтею 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В обгрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він є внутрішньо переміщеною особою з міста Краснодон Луганської області. Згідно даних трудової книжки НОМЕР_1 , ОСОБА_1 працював на ПАТ Краснодонвугілля шахта імені Баракова з 06.08.2001 року на підземних роботах: запис № 12 від 06.08.2001 року - прийнятий учнем підземного гірничого робітника з повним робочим днем на підземних роботах; запис № 13 від 06.11.2001 року - переведений машиністом підземних установок з повним робочим днем на підземн6их роботах; робоче місце атестоване за Списком № 1; запис № 20 від 13.03.2017 року - звільнений за угодою сторін ч. 1 ст. 36 КЗпП України. Згідно вказаного, позивач зазначив, що має стаж за Списком № 1, який складає 15 років 07 місяців 06 днів.
По досягненню позивачем 50-річного віку, він 04.01.2019 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за Списком № 1. Однак, листом від 19.02.2019 № 808/С-09 позивачу було відмовлено у призначенні такої пенсії, бо ним не було надано довідки, яка уточнює спеціальний стаж за Списком № 1, який набутий позивачем на ПАТ Краснодонвугілля шахта імені Баракова у період часу з 06.08.2001 по 13.03.2017.
Листом від 10.05.2019 № 8588/20 відповідач (на скаргу адвоката Умріхіна О.В.) відповів аналогічне, але додатково зазначив, що ним було здійснено відповідні запити від 18.02.2019 року, 15.03.2019 року, 15.04.2019 року, до роботодавця, які не надали результатів (уточнюючу довідку не отримано). На запит адвоката Умріхіна О.В., листом від 20.05.2019 представник ПАТ Краснодонвугілля надав відповідь, з якої вбачається, що ПАТ Краснодонвугілля не в змозі надати уточнюючу довідку про спеціальний стаж ОСОБА_1 .
Надалі, ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про зарахування позивачу пільгового стажу за Списком № 1 його роботи на ПАТ Краснодонвугілля з 06.08.2001 року по 13.03.2017, де у позасудовому порядку відповідачем було нараховано позивачу необхідну йому пенсію за Списком № 1 та провадження у справі було закрито за подальшою відсутністю спору.
Однак, ОСОБА_1 вважає, що він, пропрацювавши шахтарем більше 15 років додатково має право на шахтарську пенсію відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
Так, позивач звернувся до територіального відділення ПФУ 25.11.2019 із відповідною заявою про нарахування йому шахтарської пенсії. Однак, листом від 09.12.2019 року № 8725/С-09 позивачу було відмовлено, що і стало підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.
Ухвалою суду від 19.02.2020 було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадженні в порядку статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.
16.03.2020 до суду від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі та просив суд відмовити у їх задоволенні з огляду на наступне.
Так, у трудовій книжці ОСОБА_1 відсутні відомості, що визначають право на перерахунок пенсії із застосуванням показника в розмірі 80% заробітної плати відповідно до вимог Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». У такому випадку підтвердження трудового стажу встановлюється Кабінетом Міністрів України, а саме п. 20 Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 № 637 відповідно до якого при відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
За період роботи, з приводу якого виник спір, довідки, яка підтверджує пільговий період роботи, позивачем до управління надано не було.
Отже, на сьогоднішній день ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не надано документи, що підтверджують право позивача на перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
У відповідності до п.3 ч.6 ст.12 КАС України дана справа є справою незначної складності та згідно з ст. ст. 257, 263 КАС України розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Згідно з ч. 2 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Частиною другою статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
За викладених обставин, відповідно до вимог статей 257, 263 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Згідно даних трудової книжки НОМЕР_1 , ОСОБА_1 працював на ПРАТ Краснодонвугілля: з 06.08.2001 року - учнем підземного гірничого робітника з повним робочим днем на підземних роботах (Наказ № 184 від 03.08.2001); з 06.11.2001 року -машиністом підземних установок з повним робочим днем на підземн6их роботах (Наказ № 213 від 06.11.2001); з 13.03.2017 року - звільнений за угодою сторін ч. 1 ст. 36 КЗпП України (Наказ № 1485-ув від 15.03.2017).
Так, 25.11 2019 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
Однак, листом від 09.12.2019 року № 8725/С-09 «Про розгляд звернення» Інгулецький відділ обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за результатами розгляду звернення від 25.11.2019 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з питання перерахунку пенсії із застосуванням показника в розмірі 80% зарплати відповідно до вимог Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» повідомило, що пенсія ОСОБА_1 призначена за віком по Списку № 1 згідно до ст. 114 ч. 2 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування».
З матеріалів пенсійної справи розмір пенсійної виплати позивача було обчислено, виходячи із загального стажу, зарахованого по 30.11.2018, що складає 48 років 08 місяців 28 днів, в тому числі за Списком № 1 - 15 років 11 місяців 20 днів.
Підтвердженням спеціального стажу здійснюється відповідно до постанови КМУ від 12.08.1993 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній». Зазначеною постановою визначено, що для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Згідно трудової книжки ОСОБА_1 він працював: з 06.08.2001 по 05.11.2001 рік учнем підземного гірника; з 06.11.2001 по 13.03.2017 - машиністом підземних установок на ДВАТ шахті імені М.П. Баракова ДХК «Красновугілля». За даний період довідка уточнююча за пільговий характер роботи позивачем не надана.
Відповідно до листа Пенсійного фонду України від 30.07.2019 № 678/16, так як підприємство «Краснодонвугілля» (код 32363486) зареєстровано на підконтрольній території України, пільговий стаж для призначення пенсії за Списком № 1 зараховано за період роботи з 06.11.2001 по 13.03.2017 рік, за даними індивідуальних відомостей про застраховану особу. Всього пільговий стаж роботи за Списком № 1 на даному підприємстві становить 14 років 09 місяців 28 днів.
Отже, позивачем не надано документи, що підтверджували б його право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
Не погоджуючись за такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом для захисту своїх порушених прав та законних інтересів.
Надаючи правову оцінку відносинам, що склалися, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці», дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві та уранові руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та членів їх сімей.
Згідно ст. 8 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менше як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених КМУ встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80% середньої заробітної плати, визначної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як 3 розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Норми статей 1, 8, Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", пунктів "а", "г" підрозділу 1 "Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, геологорозвідці, на дренажних шахтах на будівництві шахт, рудників, копалень" розділу 1 "Гірничі роботи" Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 свідчить про те, що до кола працівників, на яких поширюється дія Закону №345 та встановлені цим Законом пільги, належать тільки працівники, зазначені у списку № 1, які були зайняті на підземних роботах саме повний робочий день.
Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Матеріалами справи підтверджено, що згідно даних трудової книжки НОМЕР_1 , ОСОБА_1 працював на ПРАТ Краснодонвугілля: з 06.08.2001 року - учнем підземного гірничого робітника з повним робочим днем на підземних роботах (Наказ № 184 від 03.08.2001); з 06.11.2001 року -машиністом підземних установок з повним робочим днем на підземн6их роботах (Наказ № 213 від 06.11.2001); з 13.03.2017 року - звільнений за угодою сторін ч. 1 ст. 36 КЗпП України (Наказ № 1485-ув від 15.03.2017).
Суд звертає увагу, що у трудові книжці позивача відсутні відомості, що визначають право на перерахунок пенсії із застосуванням показника в розмірі 80% заробітної плати відповідно до вимог Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
У такому випадку підтвердження трудового стажу встановлюється Кабінетом Міністрів України, а саме п. 20 Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 № 637 відповідно до якого при відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Відповідно до листа Пенсійного фонду України від 30.07.2019 № 678/16, так як підприємство «Краснодонвугілля» (код 32363486) зареєстровано на підконтрольній території України, пільговий стаж для призначення пенсії за Списком № 1 зараховано за період роботи з 06.11.2001 по 13.03.2017 рік, за даними індивідуальних відомостей про застраховану особу. Всього пільговий стаж роботи за Списком № 1 на даному підприємстві становить 14 років 09 місяців 28 днів.
Отже, позивачем не надано документи, що підтверджували б його право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
Окрім того, суд звертає увагу позивача на те, що з аналізу п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України, яка визначає повноваження суду в наслідок задоволення позову, вимога про захист порушеного права шляхом зобов`язання вчинити певні дії є похідною вимогою про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною.
Таким чином, не оскаржуючи рішення (дії/бездіяльність) суб`єкта владних повноважень, позивач просить суд перевищити його повноваження та фактично підмінити орган Пенсійного фонду України, до компетенції якого належить вирішення спірного питання, тобто, позивач просить суд втрутитись у дискрецію суб`єкта владних повноважень, чим порушити принцип розподілу влади.
Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, зважаючи, що доводи позивача не знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а відповідачем повністю доведено правомірність своїх дій, позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Розподіл судових витрати відповідно до вимог ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України у даній справі не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 9, 72-77, 139, 245-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Розподіл судових витрати відповідно до вимог ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України у даній справі не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко