Справа № 755/275/20
Суддя: Арапіна Н. Є.
Дата ухвалення: 2020-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №:755/275/20
Провадження №: 2-а/755/36/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" березня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Арапіна Н.Є., розглянувши адміністративний позов громадянки Російської Федерації ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в місті Києві та Київській області про скасування рішення про примусове повернення з України та заборону в`їзду в Україну,

в с т а н о в и в :

позивач звернулася до суду із позовною заявою до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в місті Києві та Київській області про скасування рішення про примусове повернення з України та заборону в`їзду в Україну.

Ухвалою суду від 13 січня 2020 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків не більше ніж десять днів з дня отримання позивачем ухвали.

Відповідно до ч. 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з п. 3 ч. 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій. Відмова від права на звернення до суду є недійсною.

За правилами адміністративного судочинства позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також вимогам ст. 161 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, в позовній заяві, серед іншого, зазначається повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження; поштовий індекс.

Однак в порушення вказаної норми Кодексу позовна заява не містить адресу проживання позивача, а містить лише адресу для листування: 04071, вул. Щекавицька, 57, м. Київ.

Тому з урахуванням викладеного позивачу необхідно зазначити адресу її проживання та чим це підтверджується.

Згідно положення ч. 4 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, відповідно до положень ч. 2, 4, 5 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Разом з тим, в порушення вищенаведених норм процесуального законодавства України до матеріалів поданої позовної заяви долучено копію документів, які не містять ознаки їх належного засвідчення у порядку, встановленому чинним законодавством України, та позивачем не зазначено про наявність у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до п. 11 ч. 5 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві, серед іншого, зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Разом з тим, у матеріалах заяви відсутнє власне підтвердження того, що позивачем не подано будь-якого іншого позову (позовів), не залежно від його (їх) підсудності, до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно п. 5 ч. 5 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач просить визнати протиправним ста скасувати рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в місті Києві та Київській області про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянки Російської Федерації ОСОБА_1 .

Однак в порушення вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем не зазначено, чим підтверджується наявність рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в місті Києві та Київській області про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянки Російської Федерації ОСОБА_1 .

Тому з урахуванням викладеного позивачу необхідно зазначити, чим підтверджується наявність рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в місті Києві та Київській області про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянки Російської Федерації ОСОБА_1 .

Копію ухвали суду від 13 січня 2020 року позивачем було отримано 27 січня 2020 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Однак, станом на 25 березня 2020 року позивач не усунув недоліки, що викладені в ухвалі суду від 13 січня 2020 року.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Згідно ч. 8 ст. 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

За таких обставин адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора взводу Ворончук Оксани Леонідівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає поверненню позивачу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 169, 248, 294 КАС України, -

п о с т а н о в и в :

адміністративний позов громадянки Російської Федерації ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в місті Києві та Київській області про скасування рішення про примусове повернення з України та заборону в`їзду в Україну повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвалу може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Н.Є.Арапіна