Справа № 280/3947/19
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2020-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

23 березня 2020 року Справа № 280/3947/19 м.Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Сацький Р.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЗЬКІ МАШИНОБУДІВНІ ТЕХНОЛОГІЇ - КБ» (юридична адреса: 69008, м. Запоріжжя, вул. Штабна, буд. 9, )

до відповідача 1 Державну податкову службу України (, 04053, м. Київ, Львівська пл., 8),

до відповідача 2 - Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, )

про визнання протиправними та скасування рішень, зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

14 серпня 2019 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «МАШИНОБУДІВНІ ТЕХНОЛОГІЇ - КБ» (далі по тексту позивач), до Державної фіскальної служби України (далі по тексту відповідач 1) та Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач 2) в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 14.06.2019 № 1194646/40024954;

- визнати протиправним та скасувати рішення про реєстрацію або відмов) в реєстрації податкової накладної розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 14.06.2019 № 1194614/40024954;

- визнати протиправним та скасувати рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної розраху нку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 15.07.2019 № 1223240/40024954;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну, складену позивачем № 9 від 31.05.2019 на загальну суму з урахуванням податку на додану вартість 400000,00 грн, загальна сума податку на додану вартість 66666,67 грн;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Сдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну, складену позивачем № 10 від 31.05.2019 на загальну суму з урахуванням податку на додану вартість 600000,00 грн, загальна сума податку на додану вартість 100000,00 грн;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну, складену позивачем № 11 від 26.06.2019 па загальну суму з урахуванням податку на додану вартість 750000,00 грн, загальна сума податку па додану вартість 125000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЗЬКІ МАШИНОБУДІВНІ ТЕХНОЛОГІЇ-КБ» направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) податкові накладні від 31.05.2019 №9, №10 та №11від 26.06.2019 проте, позивачем було отримано квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, в яких зазначено, що документи прийнято, але їх реєстрація зупинена. Зазначає, що підставою для зупинення реєстрації податкової накладної стало те, що податкові накладні відповідають вимогам пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку, у зв`язку з чим позивачу запропоновано надати додаткові документи та пояснення по спірній накладній. Вказує, що позивач скористався наданим правом та подав пояснення щодо підстав складання та направлення на реєстрацію спірних податкових накладних, а також надав окремий пакет документів, проте, позивач все одно отримав рішення про відмову у реєстрації спірних податкових накладних в ЄРПН.

Позивач вважає прийняті рішення про відмову у реєстрації податкових накладних в ЄРПН необґрунтовані, протиправні та такі, що суперечать вимогам чинного законодавства України, оскільки оскаржувані рішення не містять підкреслень тих документів, які на думку відповідачів не надані, що в свою чергу робить ці рішення формальними та такими, що не ґрунтуються на результатах аналізу пакету документів платника податків. Крім того, позивач вказав і на ту обставину, що підприємство-позивач не підпадає під критерії ризиковості, що визначені пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку, а також надав на адресу відповідача всі необхідні документи, які підтверджують законність здійснення позивачем господарської діяльності та реальне виконання операцій, за якими складено податкову накладну, проте, відповідачем не надано належної оцінки поданим документам.

Ухвалою суду від 16.08.2019 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 12.09.2019 о/об 16 год. 00 вх.

05.09.2019 від представника відповідача 1, відповідача 2 через канцелярію суду (вх. №36874) був поданий відзив на позовну заяву, в якому відповідачі проти задоволення позовних вимог заперечували у повному обсязі. В обґрунтування заперечень представник відповідачів послався на те, що реєстрація податкових накладних, виписаних ТОВ «Запорізькі машинобудівні технології - КБ» від 31.05.2019 №9, №10, від 26.06.2019 № 11 була зупинена відповідно до п.201.16. ст. 201 ПК України, у зв`язку з тим, що податкові накладні відповідали критеріям оцінки ступеня ризиків, встановлених відповідно до визначених пунктом 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН. Зазначає, що підставами для прийняття комісією ГУ ДФС у Запорізькій області рішеннь про відмову в реєстрації податкових накладних стало те, що платником податків не було надано на розгляд комісії копій первинних документів щодо зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні. З наведених підстав просить суд відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 12.09.2019 провадження у справі було зупинено та надано сторонам час для примирення, до 27 листопада 2019 року.

26.11.2019 від позивача надана відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 27.11.2019 поновлено провадження по справі та призначено підготовче засідання на 27.11.2019 о/об 16 год. 30 хв.

Ухвалою суду від 27.11.2019 зупинено провадження по справі для примирення сторін до 08.01.2020 о/об 16 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 27.11.2019 замінено відповідача 1 - Державну фіскальну службу України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8, ) на належного Державну податкову службу України (, 04053, м. Київ, Львівська пл., 8).

Ухвалою суду від 08.01.2020 продовжено зупинення провадження до 04.03.2020 о/об 17 год. 30 хв.

28.01.2020 від представника відповідачів поданий відзив на позовну заяву, в якому відповідачі проти задоволення позовних вимог заперечували у повному обсязі. В обґрунтування заперечень представник відповідачів послався на те, що реєстрація податкових накладних, виписаних ТОВ «Запорізькі машинобудівні технології - КБ» від 31.05.2019 №9, №10, від 26.06.2019 № 11 була зупинена відповідно до п.201.16. ст. 201 ПК України, у зв`язку з тим, що податкові накладні відповідали критеріям оцінки ступеня ризиків, встановлених відповідно до визначених пунктом 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН. Зазначає, що підставами для прийняття комісією ГУ ДФС у Запорізькій області рішення про відмову в реєстрації податкових накладних стало те, що платником податків не було надано на розгляд комісії копій первинних документів щодо зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні. З наведених підстав просить суд відмовити у задоволенні позову.

04.03.2020 представником позивача через канцелярію суду (вх. №10266) подана відповідь на відзив.

Ухвалу від 04.03.2020 поновлено провадження по справі та призначено підготовче засідання на 04.03.2020 о/об 17 год. 00 хв.

Ухвалою від 04.03.2020 закрито підготове провадження та призначеносправу до судового розгляду на 23.03.2020 о/об 15 год. 30 хв.

Представник позивача до суду не звявився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про причини невчки суд не повідомив.

Представник відповідачів подав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що між ТОВ «ЗМТ-КБ» і ТОВ «КАЛ-КАТ» укладено договір поставки № 7 від 25.03.2016.

Згідно з п. 1.1. цього договору постачальник (ТОВ «ЗМТ-КБ») зобов`язується виготовити та передані у власність Покупцеві (ТОВ «ГАЛ-КАТ») Анодорозливочну машину (надалі іменується «Товар»), а Покупець зобов`язується прийняти Товар та оплатити його. Пунктом 1.2. Договору встановлено, що кількість, комплектація, вартість і умови поставки Товару, визначаються Специфікаціями, що є додатками до цього Договору.

Відповідно до Специфікації № 2 (корегованої) від 22.05.2019 поставці підлягає Анодорозливочна машина (згідно креслення М 165.00.00.000) у кількості 1 шт., загальною вартістю 6804000,00 грн, в т.ч. ПДВ 1134000,00 грн. Також встановлено умови оплати:

попередня оплата здійснюється згідно графіку:

1000000 грн до 31.05.2019;

750000 грн до 15.06.2019;

820000 грн до 15.07.2019;

820000 грн до 15.08.2019;

820000 грн до 15.09.2019;

820000 грн до 15.10.2019;

816970 грн до 15.11.2019;

680000 грн здійснюється покупцем протягом п`яти банківських днів з моменту випробування поставленого обладнання, але не пізніше 60 днів з моменту відвантаження.

Згідно з п. 3 Додаткової угоди № 3 від 22.05.2019 строк поставки обладнання - з 20.12.2019 по 20.01.2020 (по узгодженому графіку).

Згідно вказаного договору купівлі-продажу і специфікації № 2 (корегованої) до нього, а також рахунку-фактури № СФ-0000005 від 22.05.2019 31.05.2019 року ТОВ «ГАЛ-КАТ» було здійснено попередню оплату в розмірі 400000 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 2019 від 31.05.2019 та 600000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 280 від 31.05.2019

26.06.2019 ТОВ «ГАЛ-КАТ» здійснило попередню оплату в розмірі 750000 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 335 від 26.06.2019.

ТОВ «ЗМТ-КБ» спроектувало анодорозливочну машину, розробило відповідні креслення і замовило виготовлення цієї машини у ТОВ «ЗМТ».

Між ТОВ «ЗМТ-КБ» та ТОВ «Запорізькі машинобудівні технології» укладено договір поставки № 2 від 26.01.2016.

Згідно з п. 1.1. цього договору постачальник (ТОВ «ЗМТ») зобов`язується передати у власність Покупцеві Товар, визначений у п. 1.2. нього Договору, а Покупець зобов`язаться прийняти Товар та оплатити його. Пунктом 1.2. Договору передбачено, що найменування марка, одиниця виміру та загальна кількість Товару, що підлягає поставні за цим Договором, визначаються Специфікаціями, що є додатками до цього Договору.

Відповідно до Специфікації № 5 від 24.05.2019 поставці підлягала анодорозливочна машина в кількості 1 шт, загальна вартість товару - 5400000,00 грн, строк поставки обладнання з 20.12.2019 по 21.01.2020.

ТОВ «ЗМТ» платіжним дорученнями № 744 від 27.06.2019 на суму 400000,00 грн здійснило попередню оплату за анодорозливочну машину згідно договору № 2 від 26.01.2016.

31.05.2019 ТОВ «ЗМТ-КБ» склало на отримувача ТОВ «ГАЛ-КАТ» податкові накладні №9 на загальну суму коштів 400000,00 грн, сума ПДВ 66666,666 грн та №10 на загальну суму коштів 600000,00 грн, сума ПДВ 100000,00 грн.

26.06.2019 ТОВ «ЗМТ-КБ» склало на отримувача ТОВ «ГАЛ-КАТ» податкову накладну №11 на загальну суму коштів 750000,00 грн, сума ПДВ 125000,00 грн.

Згідно квитанцій про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкові накладні прийнято, але реєстрацію зупинено, та зазначено підстави зупинення, зокрема вказано, що відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України реєстрація ПН/РК зупинена ПН/РК відповідає критеріям пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

Відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України, позивачем направлено заяви про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних реєстрацію яких зупинено. Проте, не зважаючи на подання вищевказаних пояснень та документів рішенням комісії ГУ ДФС у Запорізькій області від 14.06.2019 №№1194646/40024954, 1194614/40024954, від 15.07.2019 №1223240/40024954 відмовлено у реєстрації в ЄРПН податкових накладних.

Підставою відмови в реєстрації податкових накладних в рішенні комісії ГУ ДФС у Запорізькій області зазначено: «Ненадання платником податків копій документів: первинні документи щодо постачання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити). Відсутні первинні документи щодо придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи)

Позивач, не погодившись з відмовою відповідача в реєстрації спірних податкових накладних, звернувся з позовом до суду.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення по справі.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.2 ст.2 КАС України, відповідно до яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі Податковий кодекс України).

Відповідно до підпунктів 16.1.2, 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

У відповідності до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпункту 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

З 01.01.2017 набули чинності зміни до Податкового кодексу України, якими запроваджено новий механізм електронного адміністрування податку на додану вартість за умов проведення аналізу та здійснення управління ризиками з метою визначення форм і обсягів митного та податкового контролю (Закон - №1797-VIII від 21.12.2016).

Згідно з положеннями пункту 20.2 статті 20 Податкового кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

За приписами пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 10 «Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. №117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (далі Порядок зупинення) установлено що, критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади. ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Пунктом 12 Порядку зупинення зазначено що, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Пунктами 13, 14 зазначеного Порядку, встановлено у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної/розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД/послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній/ розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

З аналізу даних норм законодавства вбачається, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Як вбачається з матеріалів справи, реєстрація податкових накладних №9 від 31.05.2019, №10 від 31.05.2019, №11 від 26.06.2019 була зупинена у зв`язку з їх відповідністю, як зазначено контролюючим органом, пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку.

У Листі Державної фіскальної служби України №959/99-99-07-18 від 21.03.2018 «Критерії ризиковості платника податку», зокрема, зазначено: «1. Платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо: … 1.6. комісії головних управлінь ДФС в областях, м.Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим); дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації; платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України; наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником».

Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв. Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

Таким чином, фіскальний орган був зобов`язаний у Квитанції чітко вказати не тільки на конкретний вид критерію, який встановлений пп.1.6 п.1 Критеріїв №959, а і на відповідне рішення, відповідно до якого позивача внесено до переліку ризикових платників.

Крім того, відповідачем також не надано суду ані самого протоколу засідання Комісії, ані переліку платників податків, щодо яких виявлено ознаки ризиковості, ані матеріалів, на підставі яких платника податків віднесено до такого переліку.

Належної мотивації підстав та причин віднесення позивача до ризикових платників податків відповідно до пп.1.6 п.1 Листа Державної фіскальної служби України №959/99-99-07-18 від 21.03.2018 оскаржуване рішення не містить.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що рішення Комісії Державної фіскальної служби України повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуваними рішеннями комісії ГУ ДФС у Запорізькій області від 14.06.2019 №1194646/40024954, №1194614/40024954 та від 15.07.2019 № 1223240/40024954 було відмовлено у реєстрації податкових накладних, а підставою зазначеного рішення зазначено неподання платником податку копій документів, проте, з даних рішень не можливо встановити, які саме документи не подано.

Із пояснень представника позивача, судом встановлено, що у звязку із тим, що товар, який підлягає поставці знаходиться в процесі виготовлення, такі операції як/придбання товару (як на адресу ТОВ «ЗМТ-КБ», так і на адресу ТОВ «ГАЛ-КАТ»), а відповідно, навантаження, транспортування, розвантаження, зберігання згідно з умовами договору поставки №7 від 25.03.2016, і Договору поставки №2 від 26.01.2016, на момент реєстрації податкової накладної ще не відбулися, таким чином, підприємство не мало обєктивної можливості надати первинні документи, якими оформлюються ці операції (акти, накладні, сертифікати, довіреності тощо), оскільки момент їх складання ще не настав.

Тому суд зазначає, що відповідач по справі, обмежився лише загальною оцінкою наданих позивачем документів, не встановивши конкретно, які з них складені з порушенням законодавства, чому відсутні певні документи, як зазначено у спірних рішеннях, в чому саме полягають порушення.

Частинами 1 та 2 статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР та вона набула чинності для України 11 вересня 1997 року.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Аналізуючи оскаржувані рішення, суд вказує, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, відповідно до ч.2 статті 2 КАС України, має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 01 липня 2003 року, яке, відповідно до ч. 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», підлягає застосуванню судами як джерело права, вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Разом з тим, приймаючи рішення або вчиняючи дію, суб`єкт владних повноважень не може ставати на сторону будь-якої з осіб та не може виявляти себе заінтересованою стороною у справі, виходячи з будь-якого нелегітимного інтересу, тобто інтересу, який не випливає із завдань цього суб`єкта, визначених законом.

Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

Разом з тим, як встановлено в ході судового розгляду справи відповідачем зазначених вище принципів при прийнятті рішень дотримано не було.

В свою чергу, позивачем до матеріалів адміністративної справи надано документи первинної податкової та бухгалтерської звітності по взаємовідносинах з ТОВ «ГАЛ-КАТ», які свідчать про реальність здійснених господарських операції та вказують на наявність у позивача ділової мети, визначення якої наведено у пп.14.1.231 п.14.1 ст.14 ПК України, як причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Сукупність первинних документів, наданих до матеріалів справи, не дають підстав для сумніву щодо дійсності укладеного договору поставки, на виконання вимог якого здійснено попередню оплату за товар та складено спірні податкові накладні від 31.05.2019 № 9, №10 та від 26.06.2019 № 11.

Також, з наданих до матеріалів справи документів та документів, які надавались контролюючому органу, було можливо встановити підстави для складання та направлення на реєстрацію спірної накладної.

Крім того, як зазначалось судом вище, платника податків не було належним чином повідомлено про те, що саме стало підставою для відмови у реєстрації спірних податкових накладних, а тому платник податків не мав змоги, до прийняття спірних рішень, усунути виявленні недоліки.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що всі сумніви та протиріччя контролюючого органу щодо дотримання позивачем вимог податкового законодавства України під час здійснення господарської діяльності повинні досліджуватися шляхом проведення перевірок такого платника податків, за умови наявності підстав для її проведення визначених ПК України, а не шляхом блокування реєстрації податкових накладних.

Оцінюючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що рішення від 14.06.2019 №1194646/40024954, №1194614 та від 15.07.2019 №1223240/40024954 є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (далі - Порядок №1246) податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду (пункт 20 Порядку №1246).

Відтак, оскільки рішення Комісії ГУ ДФС у Запорізькій області про відмову у реєстрації податкових накладних від 14.06.2019 №1194646/40024954, №1194614 та від 15.07.2019 №1223240/40024954 підлягають скасуванню то, відповідно, з урахуванням положень пункту 201.16 статті 201, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, пункту 19, пункту 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 29.12.2010 №1246, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 9 від 31.05.2019, № 10 від 31.05.2019 та № 11 від 26.06.2019.

Стосовно інших посилань доводів наведених відповідачами у письмових поясненнях, то суд критично оцінює такі з огляду на їх необґрунтованість, та зазначає, що згідно п.30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Крім того, судом враховується, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Всупереч наведеним вимогам відповідачами, як суб`єктами владних повноважень, не доведено правомірності винесення оскаржуваного рішення про відмову у реєстрації спірної податкової накладної.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цьогоКодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у сумі 11526,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 30.07.2019 № 766.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЗЬКІ МАШИНОБУДІВНІ ТЕХНОЛОГІЇ-КБ» (юридична адреса: 69008, м. Запоріжжя, вул. Штабна, буд. 9, ) до Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8, ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) про скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №1194646/40024954 від 14.06.2019.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №1194614/40024954 від 14.06.2019.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №1223240/40024954 від 15.07.2019.

Зобов`язати Державну податкову службу України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8, ) зареєструвати в Єдиному державному реєстрі податкових накладних податкову накладну №9 від 31.05.2019, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЗЬКІ МАШИНОБУДІВНІ ТЕХНОЛОГІЇ-КБ» (юридична адреса: 69008, м. Запоріжжя, вул. Штабна, буд. 9, ).

Зобов`язати Державну податкову службу України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8, ) зареєструвати в Єдиному державному реєстрі податкових накладних податкову накладну №10 від 31.05.2019, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЗЬКІ МАШИНОБУДІВНІ ТЕХНОЛОГІЇ-КБ» (юридична адреса: 69008, м. Запоріжжя, вул. Штабна, буд. 9, ).

Зобов`язати Державну податкову службу України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8, ) зареєструвати в Єдиному державному реєстрі податкових накладних податкову накладну №11 від 26.06.2019, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЗЬКІ МАШИНОБУДІВНІ ТЕХНОЛОГІЇ-КБ» (юридична адреса: 69008, м. Запоріжжя, вул. Штабна, буд. 9, ).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЗЬКІ МАШИНОБУДІВНІ ТЕХНОЛОГІЇ-КБ» (юридична адреса: 69008, м. Запоріжжя, вул. Штабна, буд. 9, ) судовий збір у розмірі 11526 (одинадцять тисяч п`ятсот двадцять шість) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі виготовлено та підписане суддею 23.03.2020.

Суддя Р.В. Сацький