Справа № 420/51/20
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2020-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/51/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2020 року Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді, Бжассо Н.В., розглянув в порядку письмового провадження в м. Одеса за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області, за результатом розгляду якого, позивачка просить суд:

Визнати протиправним та скасувати рішення № 1035/20-VII від 21.11.2019 року ХХ сесії VII скликання Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області «Про розгляд заяви ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства».

Зобов`язати Окнянську селищну раду Окнянського району Одеської області повторно розглянути на пленарному засіданні заяву ОСОБА_1 від 07.11.2019 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтовною) площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населеного пункту на території Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області та прийняти рішення по даній заяві з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області судовий збір у сумі 768,40 грн. та судові витрати на правову допомогу.

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначає, що 07.11.2019 року позивач подав Окнянському селищному голові О.С. Бєлоус заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею по 2 га у власність для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земель запасу із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області за межами населеного пункту у відповідності із пунктом "б" частини 1 статті 121 ЗК України. До заяви було додано графічні матеріали, на яких зазначене бажане розташування та розмір земельної ділянки, а також копія паспорту та ідентифікаційного номеру заявника. Крім того в зверненні було зазначено, що якщо вказана ділянка з якихось причин не відповідає вимогам для відведення, позивач просить запропонувати свій варіант, який би всіх влаштував. Відповідно до рішення № 1035/20-VII від 21.11.2019 року, Окнянська селищна рада відмовила у задоволенні заяви позивачки у зв`язку із невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, відсутністю на графічних матеріалах зазначеного бажаного місця розташування земельної ділянки орієнтовним розміром 2 гектара. Позивачка зазначає, що в рішенні та в протоколі постійної комісії не обґрунтовано причин відмови, не вказано конкретно яка невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Ухвалою суду від 29.01.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 25.02.2020 року.

Позивач у судове засідання не з`явився, належним чином та своєчасно повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, у позові просив суд розглядати справу в порядку письмового провадження.

Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином та своєчасно повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками справи докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

08.11.2019 року ОСОБА_1 звернулася до Окнянського селищного голови Бєлоуса О.С. із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею по 2,0 га у власність для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земель запасу із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Окнянської селищної ради об`єднаної територіальної громади Одеської області за межами с. Флери у відповідності із п. «б» ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України. У якості додатків до заяви позивачка надала: копію паспорту, копію ідентифікаційного коду, копію відомостей документації із землеустрою з позначенням місця розташування земельної ділянки.

Рішенням від 21.11.2019 року № 1035/20-VII Окнянська селищна рада Окнянського району Одеської області, ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, площею 2,00 га у зв`язку з відсутністю на графічних матеріалах зазначеного бажаного місця розташування земельної ділянки орієнтовним розміром 2,00 га.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно з ч.6 ст.118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до ч.7 ст.118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Згідно з пп. б ч.1 ст.121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

З огляду на наведені норми законодавства, Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та в зазначеному переліку підстав відсутня така підстава для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, як відсутність на графічних матеріалах зазначеного бажаного місця розташування земельної ділянки.

Суд зазначає, що з огляду на норми ЗК України, відповідач не наділений повноваженнями щодо відмови у задоволенні клопотання по суті у зв`язку із ненаданням позивачем всіх документів до заяви, що визначені ч. 6 ст. 118 ЗК України.

Крім цього, суд зазначає, що додатком до клопотання визначено копію відомостей документації із землеустрою з позначенням місця розташування земельної ділянки, доказів з приводу того, що фактично вказаний додаток до заяви не був наданий позивачем, відповідач суду не надав.

З огляду на наведені обставини, суд робить висновок про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ч. 1 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підтвердження понесення позивачкою витрат на правову допомогу у сумі 4156,00 грн. суду надано договір про надання професійної правничої допомоги від 10.11.2019 року, акт виконаних робіт від 10.02.2020 року, квитанцію № 47 від 10.11.2019 року про сплату на користь адвоката 4156,00 грн.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Таким чином, суд визначає розмір суми витрат на правничу допомогу, що має бути стягнута з відповідача на користь позивача згідно з умовами договору про подання професійної правничої допомоги від 10.11.2019 року та доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Щодо зазначення в акті виконаних робіт суми 978,00 грн. та 300 грн. за ознайомлення з ухвалою суду від 03.01.2020 року, підготовку та усунення недоліків та підготовку та подання заяви до суду, суд зазначає, що вважає вказані суми неспівмірними із виконаними адвокатом послугами, оскільки єдиним недоліком позовної заяви, згідно з ухвалою від 03.01.2020 року, було ненадання позивачкою копії позову з додатками для відповідача.

На усунення вказаного недоліку позивачка надала відповідну заяву та копію позову з додатками.

Представник позивача оцінив власні послуги щодо ознайомлення з ухвалою суду, яка викладена на одному аркуші формату А4, складання заяви на виконання ухвали на половину аркуша формату А4, ксерокопії позову з додатками та подання заяви до суду у 1278,00 грн., а послуги щодо консультації клієнта, узгодження правової позиції, збір доказів, підготовку позову у 1400, 00 грн., тобто лише на 122,00 грн. дорожче.

Враховуючи викладене, суд робить висновок, що за послуги адвоката з усунення недоліків позовної заяви загалом має бути стягнуто з відповідача на користь позивача 300, 00 грн., а не 1278,00 грн.

Також, з приводу зустрічі позивача з адвокатом 03.02.2020 року, консультації клієнта, узгодження правової позиції перед засіданнями Одеського окружного адміністративного суду, за яку позивач сплатив на користь адвоката 978,00 грн., суд зазначає, що в жодне із судових засідань ані позивач, ані його представник не з`являлись та жодних додаткових пояснень по справі в обґрунтування власної правової позиції не надавали, окрім копії запиту про надання інформації від 30.12.2019 року та відповіді на нього, за оформлення якого позивачка сплатила адвокату 500,00 грн. У зв`язку із наведеними обставинами, суд робить висновок, що сума витрат на правничу допомогу, яка має бути стягнута з відповідача на користь позивача має бути зменшена ще на 978,00 грн.

Таким чином, суд робить висновок, що з відповідача на користь позивача має бути стягнуто 2200,00 грн. ( 4156,00 грн. 978,00 грн. 978,00 грн. = 2200,00 грн.).

Також, за звернення до суду із вказаним позовом позивачка сплатила 768,40 грн. судового збору.

З огляду на вищевикладене, суд робить висновок, що адміністративний позов належить до задоволення.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 205, 243, 245, 246, 250, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 до Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Визнати протиправним та скасувати рішення № 1035/20-VII від 21.11.2019 року Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області «Про розгляд заяви ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства».

Зобов`язати Окнянську селищну раду Окнянського району Одеської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.11.2019 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтовною) площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населеного пункту на території Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області та прийняти рішення по даній заяві з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області () судові витрати у сумі 2968,40 грн. (дві тисячі дев`ятсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Відповідач - Окнянська селищна рада Окнянського району Одеської області (вул. Першотравнева буд. 31, смт. Окни, Окнянський р-н., Одеська обл., 67900, ).

Повний текст рішення складений та підписаний судом 25.03.2020 року.

Суддя Н.В. Бжассо

.