Справа № 640/11594/19
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2020-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Сорочка Є.О., Чаку Є.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сінеф" на додаткове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 лютого 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сінеф" до Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,

ВСТАНОВИВ :

Товариства з обмеженою відповідальністю "Сінеф" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України про:

- визнання бездіяльності начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Клименка Р.В. щодо незняття арешту з майна - нежитлового приміщення загальною площею 322,6 кв.м., що розташоване за адресою м . Львів, вул . Зелена 238 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №1, власною постановою протиправною.

- зобов`язання начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС зняти арешт з нерухомого майна, а саме нежитлового приміщення загальною площею 322,6 кв.м, що розташоване за адресою м . Львів, вул. Зелена 238 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №1, власною постановою відповідно до частини третьої статті 59 Закону України "Про виконавче провадження".

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.11.2019 позов задоволено повністю: визнано протиправною відмову Міністерства юстиції України зняти арешт за заявою (клопотанням) без номера директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Сінеф" з нежитлового приміщення загальною площею 322,6 кв.м., розташованого за адресою місто Львів, вулиця Зелена 238, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №1; зобов`язано Міністерство юстиції України зняти арешт з нерухомого майна, розташованого за адресою місто Львів, вулиця Зелена 238, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №1; стягнуто на користь ТОВ Сінеф" судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1921,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України.

07.01.2020 представником позивача подано заяву про ухвалення додаткового судового рішення (вх.03-13/51/20 від 08.01.2020), в якій заявлено вимоги про стягнення з Міністерства юстиції України судових витрат у розмірі 53670,88 грн., з яких: 51709,68 грн. - витрати на професійну правничу допомогу відповідно до договору від 20.06.2019 №01.2006209 та акту виконаних робіт від 02.01.2020; 1921,00 грн. - витрати зі сплати судового збору; 39,20 грн. - комісія за сплату судового збору.

Додатковим рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 лютого 2020 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Сінеф" про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення з Міністерства юстиції України судових витрат у розмірі 53670,88 грн. (п`ятдесят три тисячі шістсот сімдесят гривень 88 копійок) задоволено частково, а саме стягнуто судові витрати, пов`язані з розглядом справи в розмірі 39,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України, в решті відмолено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане додаткове судове рішення в частині відмови у стягненні з Міністерства юстиції України судових витрат на правничу допомогу у розмірі 51709,68 грн., та ухвалити нове, яким стягнути судові витрати на правничу допомогу у розмірі 51709,68 грн.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити адміністративний позов у повному обсязі.

Представник відповідача до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Згідно з частиною сьомою статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, 27.11.2019 у відкритому судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частини рішення, яку представником ТОВ "Сінеф" отримано того ж дня. Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення повний текст рішення отримано представником ТОВ "Сінеф" 16.01.2020.

Таким чином, як вірно було зазначено судом першої інстанції, представником ТОВ "Сінеф" пропущено п`ятиденний строк для подання доказів на підтвердження понесених судових витрат, оскільки такі докази подані 08.01.2020, а той час як рішення у справі було ухвалено 27.11.2019.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 51709,68 грн.

Відповідно до статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (пункти 1, 2 частини третьої); для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта); розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (пункти 1-4 частини четвертої); у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста); обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома).

Як вбачається з копії договору про надання правової допомоги від 20.06.2019 №01.20062019, укладеного між адвокатом Резніченко С.Б. та ТОВ "Сінеф" в особі директора Резніченка Д.Г., предметом договору є надання адвокатом правової допомоги клієнту в усіх питаннях, що стосуються захисту порушених прав клієнта у справі №64011594/19 (пункт 1); гонорар адвоката є фіксованим у розмірі 7.000,00 грн. на місяць (пункт 3.1); гонорар адвоката сплачується на протязі 10 робочих днів після дня набрання законної сили судовим рішенням у справі (пункт 3.1.2); сума гонорару розраховується виходячи з цілої кількості місяців та фактичної кількості днів місяця, на який припадає вказана дата та погоджується сторонами (пункт 3.1.3); сплата гонорару оформлюється відповідним актом виконаних робіт (пункт 3.1.4).

Представником ТОВ "Сінеф" на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу додано акт виконаних робіт згідно з договором від 20.06.2019 №01.20062019 від 02.01.2020 відповідно до якого адвокатом Резніченко С.Б. виконані такі роботи: вивчення законодавства та судової практики; складання позовної заяви з додатками; аналіз ухвали суду від 02.07.2019; консультація з формування правової позиції щодо зазначених недоліків позовної заяви; складання заяви про усунення недоліків позовної заяви; консультація з формування правової позиції щодо юрисдикції суду; складання заяви про виконання ухвали суду; аналіз відзиву МЮ; складання відповіді на відзив; складання клопотання про долучення доказів; консультація з формування правової позиції щодо інтересів ТОВ "Варос", позиції щодо судових дебатів; складання клопотання про ознайомлення з матеріалами справи; складання заяви про додаткове судове рішення та акту виконаних робіт.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, акт виконаних робіт подано з пропущенням п`ятиденного строку з дня ухвалення рішення суду 27.11.2019, встановленого частиною сьомою статті 139 КАС України.

Не заперечуючи право представника ТОВ "Сінеф" вчиняти будь-які правочини з адвокатом, які не суперечать чинному законодавству, витрати на правничу допомогу мають визначатися згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що підтверджується детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (стаття 134 КАС України).

Втім, доданий акт виконаних робіт від 02.01.2020 не підтверджує надання адвокатом послуг ТОВ "Сінеф" на суму 51709,68 грн. Так, в акті виконаних робіт розрахунок витрат здійснено за сім місяців та 12 днів (3 20.06.2019 по 02.02.2020), зазначено перелік послуг та дати судових засідань, що відбувались 02.07.2019, 29.08.2019, 04.11.2019, 27.11.2019. Суд зазначає, що з наданого акту неможливо зробити висновок, коли саме надавались послуги, в які з місяців. Зі змісту пояснень представника ТОВ "Сінеф", договору про надання правової допомоги та акту виконаних робіт можна дійти, що визначальним є часовий проміжок між 20.06.2019 (дата укладення договору та реєстрації судом позовної) та датою набрання законної сили рішенням суду. Проте з вказаних доказів неможливо зробити висновок про об`єм виконаних адвокатом робіт, наданих послуг, затрачений час на виконання таких робіт, надання послуг.

Згідно з актом виконаних робіт адвокатом складено позовну заяву з додатками, заяву на усунення недоліків, заяву на виконання ухвали суду, відповіді на відзив, клопотання про доручення доказів, клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, заяви про додаткове судове рішення. Водночас, як убачається з матеріалів адміністративної справи всі заяви по суті, інші заяви та клопотання складені представником ТОВ "Сінеф", додані докази завірені також цим представником. З акту виконаних робіт неможливо встановити кількість витраченого часу адвокатом на надання інших послуг та їх вартість з розрахунку, встановленого в договорі гонорару.

З огляду на те, що представником ТОВ "Сінеф" пропущено п`ятиденний строк для подання доказів на підтвердження понесення судових витрат, встановленого частиною сьомою статті 139 КАС України, а також те, що доданий представником ТОВ "Сінеф" акт виконаних робіт від 02.01.2020 не підтверджує надання адвокатом послуг та відповідну суму, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необґрунтованість заяви щодо стягнення з Міністерства юстиції України витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 51709,68 грн.

Заява представника ТОВ "Сінеф" про ухвалення додаткового судового рішення в частині стягнення судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 1921,00 грн. є безпідставною, адже рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.11.2019 стягнуто на користь ТОВ "Сінеф" судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1921,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України.

Як убачається з квитанції про сплату судового збору від 25.06.2019 №23765 комісія від сплати судового збору в розмірі 1921,00 грн. склала 39,20 грн.

Відповідно до статті 132 КАС України: судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша); до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи (пункт 5 частини третьої).

Сплата комісії під час сплати судового збору є іншими витратами, які пов`язані з підготовкою до розгляду справи, а докази понесення судових витрат у розмірі 39,20 грн. були додані до позову (квитанція про сплату від 25.06.2019 №23765), у зв`язку з чим заява представника ТОВ "Сінеф" про ухвалення додаткового судового рішення та стягнення з Міністерства юстиції України 53670,88 грн. судових витрат підлягає задоволенню в частині стягнення та користь товариства витрат, пов`язаних з розглядом справи в розмірі 39,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сінеф" залишити без задоволення, а додаткове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 лютого 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у тридцятиденний строк в порядку, встановленому статтями 329-331 КАС України.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

cуддя Є.О.Сорочко

суддя Є.В.Чаку