Справа № 540/2741/19
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2020-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/2741/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши за правилами загального позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНИЯ СМАЗОЧНЫХ МАТЕРИАЛОВ "СИОЛ" до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

I. Зміст позовних вимог

17 грудня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Компания смазочных материалов "СИОЛ" (далі - позивач, ТОВ "КСМ "СИОЛ") звернулося до суду з позовом до Одеської митниці ДФС (далі - відповідач), у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів Одеської митниці ДФС № UА500010/2019/000115/2 від 30.08.2019 року.

- зобов`язати Одеську митницю ДФС ( м. Одеса, вул. вул. Івана та Юрія Лип, 21-а, Код ) вжити заходів щодо митного оформлення товарів на підставі даних, заявлених ТОВ "КОМПАНИЯ СМАЗОЧНЫХ МАТЕРИАЛОВ "СИОЛ" ( м. Херсон, проспект Сенявіна,7, ) в митній декларації МД-2 № UА500010/2019/023865 від 30.08.2019 року.

- визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів Одеської митниці ДФС № UА500010/2019/000117/2 від 04.09.2019 року.

- зобов`язати Одеську митницю ДФС ( м. Одеса, вул. вул. Івана та Юрія Лип, 21-а, Код ) вжити заходів щодо митного оформлення товарів на підставі даних, заявлених ТОВ "КОМПАНИЯ СМАЗОЧНЫХ МАТЕРИАЛОВ "СИОЛ" ( м. Херсон, проспект Сенявіна,7, ) в митній декларації МД-2 № UА500010/2019/024203 від 03.09.2019 року.

- визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів Одеської митниці ДФС № UА500010/2019/000118/2 від 04.09.2019 року.

- зобов`язати Одеську митницю ДФС ( м. Одеса, вул. вул. Івана та Юрія Лип, 21-а, Код ). вжити заходів щодо митного оформлення товарів на підставі даних, заявлених ТОВ "КОМПАНИЯ СМАЗОЧНЫХ МАТЕРИАЛОВ "СИОЛ" ( м. Херсон, проспект Сенявіна,7, ) в митній декларації МД-2 № UА500010/2019/024211 від 03.09.2019 року.

- визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів Одеської митниці ДФС № UА500010/2019/000141/2 від 29.10-2019 року.

- зобов`язати Одеську митницю ДФС ( м. Одеса, вул. вул. Івана та Юрія Лип, 21-а, Код ) вжити заходів щодо митного оформлення товарів на підставі даних, заявлених ТОВ "КОМПАНИЯ СМАЗОЧНЫХ МАТЕРИАЛОВ "СИОЛ" ( м. Херсон, проспект Сенявіна,7, ) в митній декларації МД-2 № UА500010/2019/030566 від 28.10.2019 року.

- визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів Одеської митниці ДФС № UА500010/2019/000142/2 від 29.10.2019 року.

- зобов`язати Одеську митницю ДФС ( м. Одеса, вул. вул.Івана та Юрія Лип, 21-а, Код ) вжити заходів щодо митного оформлення товарів на підставі даних, заявлених ТОВ "КОМПАНИЯ СМАЗОЧНЫХ МАТЕРИАЛОВ "СИОЛ" ( м. Херсон, проспект Сенявіна,7, ) в митній декларації МД-2 № UА500010/2019/030565 від 28.10.2019 року.

II. Позиція позивача та заперечення відповідача

Вказані вимоги позивач обґрунтовує тим, що з метою митного оформлення товару - "шини та покришки пневматичні гумові нові для вантажних автомобілів з індексом навантаження більш як 121", отриманого на умовах поставки CIF - Одеса згідно зовнішньоекономічного контракту № SIOL-01 від 09.01.2019 р., укладеного з компанією - продавцем Qingdao Awesome International Trade Co. Ltd (Китай), позивачем - ТОВ "КСМ "СИОЛ" самостійно визначено митну вартість товарів за основним методом, надавши митному органу всі необхідні та достатні документи, передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України, які чітко ідентифікували товари та містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Проте, відповідач в порушення норм Митного кодексу України безпідставно прийняв оскаржувані рішення та неправомірно застосував резервний метод визначення митної вартості товарів, імпортованих позивачем. При цьому, позивач наголошує, що обставини, на які відповідач вказує в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості, жодним чином не спростовують митної вартості, яка була зазначена позивачем у поданих митних деклараціях і не є підставою для коригування такої митної вартості.

14.01.2020 року відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, у якому цитує норми Митного кодексу України вказує, що за результатами перевірки правильності визначення митної вартості за митними деклараціями №UА500010/2019/023865 від 30.08.2019 року, № UА500010/2019/024203 від 03.09.2019 року, № UА500010/2019/024211 від 03.09.2019 року, № UА500010/2019/030566 від 28.10.2019 року, №UА500010/2019/030565 від 28.10.2019 року, поданими ТОВ "КСМ "СИОЛ", митним органом було встановлено, що заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано у зв`язку з тим, що подані позивачем документи не підтверджували заявлену митну вартість товару, що знайшло своє відображення у графі 33 оскаржуваних рішень та відповідно до ст. 55 Митного кодексу України. Також відповідач зазначає, позивач не виконав вимог митного органу щодо надання документів, необхідних для застосування основного методу визначення митної вартості товару, у зв`язку з чим унеможливив застосування митним органом основного методу визначення митної вартості товару, і тому митний орган застосував резервний метод відповідно до вимог статті 64 Митного кодексу України.

III. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 19.12.2019 р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 10.01.2020 року.

Ухвалою суду від 10.01.2020 року відкладено розгляд справи, призначено підготовче засідання на 11.02.2020 року о 09.00 год.

Ухвалою суду від 16.01.2020 року замінено відповідача Одеську митницю ДФС на її правонаступника Одеську митницю Держмитслужби.

Ухвалою суду від 11.02.2020 р. закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 27.02.2020 р.

27.02.2020 року судом без виходу до нарадчої кімнати, шляхом занесення секретарем судового засідання до протоколу судового засідання, відкладено судове засідання до 19.03.2020 року у зв`язку з неявкою представника відповідача.

Ухвалою суду від 27.02.2020 р. призначено судове засідання на 19.03.2020 р. в режимі відеоконференції, проведення якої доручено Одеському окружному адміністративному суду.

Частиною 3 статі 78 КАС України передбачено, що обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

11.03.2020 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", якою установлено з 12 березня до 3 квітня 2020 р. на усій території України карантин.

11.03.2020 року Рада суддів України звернулася до громадян України які є учасниками судових процесів, з проханням утриматися від участі у судових засіданнях, якщо слухання не передбачають обов`язкової присутності учасників сторін.

16.03.2020 року головою Херсонського окружного адміністративного суду видано наказ № 05-04/08 "Про особливий режим роботи Херсонського окружного адміністративного суду на період карантину", яким з метою запобігання поширенню гострих респіраторних захворювань та коронавірусу COVID-19, який віднесено до особливо небезпечних інфекційних хвороб, враховуючи постанову Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" та лист Ради суддів України від 16 березня 2020 року №9рс-186/20 наказано на період з 16 березня 2020 року по 03 квітня 2020 року встановити особливий режим роботи Херсонського окружного адміністративного суду, в тому числі, рекомендувати суддям, по можливості, здійснювати розгляд справ в порядку письмового провадження; рекомендувати учасникам судових засідань подавати до суду заяви про розгляд справ за їх відсутності за наявними у справі матеріалами або про відкладення судового засідання на час карантину.

Листом від 19.03.2020 р. № 03.14-10733/20 "Щодо проведення судових засідань в режимі відеоконференції", надісланим в електронному вигляді, Одеський окружний адміністративний суд повідомив, що у зв`язку зі складною епідеміологічною ситуацією судові засідання в режимі відеоконференції між Одеським окружним адміністративним судом та іншими судами проводитися не будуть.

В судове засідання 19.03.2020 р. сторони не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

При цьому, 18.03.2020 року на офіційному сайті Херсонського окружного адміністративного суду (https://adm.ks.court.gov.ua/sud2170/pres-centr/news/911608/) розміщено повідомлення, що рішенням Зборів суддів від 18.03.2020 р. №2/2 "Про особливий режим роботи суду на час карантину", яким вирішено забезпечити роз`яснення громадянам про можливість дистанційного подання документів, відкладення розгляду справи у зв`язку із карантинними заходами або розгляду справ у порядку письмового провадження. Крім того, роз`яснено учасникам справ можливість направлення документів до суду наступними засобами: поштою: 73027, м. Херсон, вул. Філатова, 29; е-поштою суду; е-поштою суддів; особистий кабінет в системі "Електронний суд".

Як вбачається з матеріалів справи, 18.03.2020 р. представником позивача в електронній формі подано до суду заяву, якою просить розгляд справи проводити без участі позивача та його представника за наявними у справі матеріалами.

Від відповідача або його представника жодних клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки. У разі повторної неявки повідомленого належним чином відповідача в судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. (ч. 9 ст. 205 КАС України)

З огляду на викладене, враховуючи повторну неявку в судове засідання представника відповідача, а також відсутність клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з карантинними заходами та відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні за наявними у справі доказами.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 09.01.2019 р. між продавцем компанією Qingdao Awesome International Trade Co. Ltd (Китай) та покупцем ТОВ "КСМ "СИОЛ" укладено контракт №SIOL-01, відповідно до якого продавець на умовах CIF - Одеса згідно правил Інкотермс - 2010 продав, а покупець придбав "Товар" - автомобільні шини, в порядку та на умовах цього контракту.

Відповідно до умов вказаного контракту позивач отримав "шини та покришки пневматичні гумові нові для вантажних автомобілів з індексом навантаження більш як 121, безкамерні у кількості 230 шт., з камерою і ободною стрічкою у кількості 160 шт."

Для здійснення митного оформлення вказаного товару позивачем через представника ФОП ОСОБА_1 до сектору митного оформлення Одеської митниці Держмитслужби 30.08.2019 р. було подано митну декларацію № UA500010/2019/023865, відповідно до якої митна вартість товару визначена позивачем за ціною контракту 36 650 дол. США.

Разом із митною декларацією, позивачем до митного оформлення були подані наступні документи:

- пакувальний лист (Packing list) від 27.06.2019 року;

- рахунок-фактуру (інвойс) (Commercial invoice) №2019-XY-SIOL-8 від 27.06.2019 року;

- коносамент (Bill of lading) №YMLUM240093424 від 04.07.2019 року;

- наряд №71931 від 30.08.2019 року

- сертифікат про походження товару (Certificate of origin) №19С3705В0111/00039 від 27.07.2019 року;

- прайс - лист (PRICE) від 01.06.219 року.

- страховий поліс (CARGO TRANSPORTATION INSURANCE POLICY) №019026320 від 09.07.2019 року:

- зовнішньоекономічний контракт № SIOL-01 від 09.01.2019 року;

- договір про надання послуг митного брокера №24/15 від 29.10.2015 року.

- договір транспортного експедирування №1408/13-01 від 14.08.2013 року.

- експортні ВМД від 01.07.2019 року №0040272,. 00040294, 00601866, 00601862.

Під час перевірки митної декларації та вказаних документів відповідачем встановлено, що подані документи містять розбіжності та невідповідності, у зв`язку з чим відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ позивачу було запропоновано надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних з виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) прейскуранти (прайс-листи), каталоги виробника товару;

6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями;

7) переклад декларації відправника на українську мову згідно до ст. 254 Митного кодексу України.

Крім того, у відповідності до ч. 6 ст. 53 МКУ декларанту було роз`яснено право за власним бажанням надати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої ним митної вартості.

У відповідь на повідомлення митного органу стосовно надання додаткових документів, позивачем додатково були надані наступні документи: каталог продукції, SWIFT від 17.07.2019 року; SWIFT від 25.06.2019 року. Додатково представником декларанта ФОП ОСОБА_1 було надано до митного органу лист № 2 від 30.08.2019 р., яким у зв`язку з відсутністю можливості надати додаткові документи, крім вже наданих, просить прийняти рішення про метод визначення митної вартості, включаючи основний (за ціною договору щодо товарів, які імпортуються).

23.08.2019 року Одеською митницею ДФС прийнято рішення № UA500010/2019/000115/2 про коригування митної вартості товарів, згідно якого відкоригована митна вартість товару склала 53 487,72 дол. США з розрахунку 3,18 дол. США за одиницю кг., що призвело до додаткових витрат з боку позивача при сплаті митних платежів та стало підставою звернення до суду з вказаним позовом.

Товар, який надійшов на адресу ТОВ "КСМ "СИОЛ", випущено у вільний обіг внаслідок подання позивачем нової митної декларації № UA500010/2019/024057 від 02.09.2019 р.

Також відповідно до умов контракту від 09.01.2019 р. №SIOL-01 позивач отримав "шини та покришки пневматичні гумові нові для вантажних автомобілів з індексом навантаження більш як 121, безкамерні у кількості 142 шт., з камерою і ободною стрічкою у кількості 100 шт."

Для здійснення митного оформлення вказаного товару позивачем через представника ФОП ОСОБА_1 до сектору митного оформлення Одеської митниці Держмитслужби 03.09.2019 р. було подано митну декларацію № UA500010/2019/024203, відповідно до якої митна вартість товару визначена позивачем за ціною контракту 32318,00 дол. США.

Разом із митною декларацією, позивачем до митного оформлення були подані наступні документи:

- пакувальний лист (Packing list) від 15.07.2019 року;

- рахунок-фактуру (інвойс) (Commercial invoice) №2019-XY-SIOL-9 від 15.07.2019 року;

- коносамент (Bill of lading) № ONEYTA9PU6815500 від 20.07.2019;

- наряд №71942 від 02.09.2019 року

- сертифікат про походження товару (Certificate of origin) №19С3705В0111/00048 від 15.07.2019 року;

- прайс - лист (PRICE) від 15.06.2019 року.

- страховий поліс (CARGO TRANSPORTATION INSURANCE POLICY) №B19028478 від 31.07.2019 року:

- зовнішньоекономічний контракт № SIOL-01 від 09.01.2019 року;

- договір про надання послуг митного брокера №24/15 від 29.10.2015 року.

- договір транспортного експедирування №1408/13-01 від 14.08.2013 року.

- експортні ВМД від 16.07.2019 року №00043638, 00043657, 00043650, 00043649, 00043644, 00043647, 00043652.

Під час перевірки митної декларації та вказаних документів відповідачем встановлено, що подані документи містять розбіжності та невідповідності, у зв`язку з чим відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ позивачу було запропоновано надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних з виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) прейскуранти (прайс-листи), каталоги виробника товару;

6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями;

7) переклад декларації відправника на українську мову згідно до ст. 254 Митного кодексу України.

Крім того, у відповідності до ч. 6 ст. 53 МКУ декларанту було роз`яснено право за власним бажанням надати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої ним митної вартості.

У відповідь на повідомлення митного органу стосовно надання додаткових документів, позивачем додатково були надані наступні документи: каталог продукції, лист № 2 від 04.09.2019 р., яким у зв`язку з відсутністю можливості надати додаткові документи, крім вже наданих, просить прийняти рішення про метод визначення митної вартості, включаючи основний (за ціною договору щодо товарів, які імпортуються).

04.09.2019 року Одеською митницею ДФС прийнято рішення № UA500010/2019/000117/2 про коригування митної вартості товарів, згідно якого відкоригована митна вартість товару склала 48973,54 дол. США з розрахунку 2,10 дол. США за одиницю кг., що призвело до додаткових витрат з боку позивача при сплаті митних платежів та стало підставою звернення до суду з вказаним позовом.

Товар, який надійшов на адресу ТОВ "КСМ "СИОЛ", випущено у вільний обіг внаслідок подання позивачем нової митної декларації № UA500010/2019/024453 від 05.09.2019 р.

Крім того, відповідно до умов контракту від 09.01.2019 р. №SIOL-01 позивач отримав "шини та покришки пневматичні гумові нові для вантажних автомобілів з індексом навантаження більш як 121, безкамерні у кількості 288 шт., з камерою і ободною стрічкою у кількості 70 шт."

Для здійснення митного оформлення вказаного товару позивачем через представника ФОП ОСОБА_1 до сектору митного оформлення Одеської митниці Держмитслужби 03.09.2019 р. було подано митну декларацію № UA500010/2019/024211, відповідно до якої митна вартість товару визначена позивачем за ціною контракту 34092 дол. США.

Разом із митною декларацією, позивачем до митного оформлення були подані наступні документи:

- пакувальний лист (Packing list) від 15.07.2019 року;

- рахунок-фактуру (інвойс) (Commercial invoice) №2019-XY-SIOL-10 від 15.07.2019 року;

- коносамент (Bill of lading) № ONEYTA9PU6815500 від 20.07.2019;

- навантажувальний документ №71942 від 02.09.2019 р.;

- сертифікат про походження товару (Certificate of origin) №19С3705В0111/00049 від 15.07.2019 року;

- банківський платіжний документ, що стосується товару (SWIFT) від 10.07.2019 року;

- банківський платіжний документ, що стосується товару (SWIFT) від 31.07.2019 року

- прайс - лист (PRICE) від 15.06.2019 року.

- страховий поліс (CARGO TRANSPORTATION INSURANCE POLICY) № B19028478 від 31.07.2019 року:

- зовнішньоекономічний контракт № SIOL-01 від 09.01.2019 року;

- договір про надання послуг митного брокера №24/15 від 29.10.2015 року.

- договір транспортного експедирування №1408/13-01 від 14.08.2013 року.

- експортна ВМД від 16.07.2019 року.

Під час перевірки митної декларації та вказаних документів відповідачем встановлено, що подані документи містять розбіжності та невідповідності, у зв`язку з чим відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ позивачу було запропоновано надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних з виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) прейскуранти (прайс-листи), каталоги виробника товару;

6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями;

Крім того, у відповідності до ч. 6 ст. 53 МКУ декларанту було роз`яснено право за власним бажанням надати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої ним митної вартості.

У відповідь на повідомлення митного органу стосовно надання додаткових документів, позивачем додатково були надані наступні документи: каталог продукції, лист № 2 від 04.09.2019 р., яким у зв`язку з відсутністю можливості надати додаткові документи, крім вже наданих, просить прийняти рішення про метод визначення митної вартості, включаючи основний (за ціною договору щодо товарів, які імпортуються).

04.09.2019 року Одеською митницею ДФС прийнято рішення № UA500010/2019/000118/2 про коригування митної вартості товарів, згідно якого відкоригована митна вартість товару склала 50692,80 дол. США з розрахунку 3,18 дол. США за одиницю кг., що призвело до додаткових витрат з боку позивача при сплаті митних платежів та стало підставою звернення до суду з вказаним позовом.

Товар, який надійшов на адресу ТОВ "КСМ "СИОЛ", випущено у вільний обіг внаслідок подання позивачем нової митної декларації № UA500010/2019/024452 від 05.09.2019 р.

Також відповідно до умов контракту від 09.01.2019 р. №SIOL-01 позивач отримав "шини та покришки пневматичні гумові нові для вантажних автомобілів з індексом навантаження більш як 121, безкамерні у кількості 334 шт., з камерою і ободною стрічкою у кількості 98 шт."

Для здійснення митного оформлення вказаного товару позивачем через представника ФОП ОСОБА_1 до сектору митного оформлення Одеської митниці Держмитслужби 28.10.2019 р. було подано митну декларацію № UA500010/2019/030566, відповідно до якої митна вартість товару визначена позивачем за ціною контракту 36450 дол. США.

Разом із митною декларацією, позивачем до митного оформлення були подані наступні документи:

- пакувальний лист (Packing list) від 05.09.2019 року;

- рахунок-фактуру (інвойс) (Commercial invoice) №2019-XY-SIOL-11 від 05.09.2019 р.;

- коносамент (Bill of lading) № ONEYTA9PUA225900 від 12.09.2019 року;

- навантажувальний документ №72403 від 28.10.2019 р.;

- сертифікат про походження товару (Certificate of origin) №19С3705В0111/00075 від 05.09.2019 року;

- банківський платіжний документ, що стосується товару (SWIFT) від 27.08.2019 року;

- банківський платіжний документ, що стосується товару (SWIFT) від 27.09.2019 року

- страховий поліс (CARGO TRANSPORTATION INSURANCE POLICY) № B19033305 від 23.09.2019 року;

- зовнішньоекономічний контракт № SIOL-01 від 09.01.2019 року;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору від 02-09.2019 року;

- договір про надання послуг митного брокера №24/15 від 29.10.2015 року.

- договір транспортного експедирування №1408/13-01 від 14.08.2013 року.

- експортна ВМД від 16.07.2019 року;

- каталог виробника від 04.09.2019 року;

- лист про помилку б/н від 25.09.2019 року.

- митна декларації країни-відправлення №5

Під час перевірки митної декларації та вказаних документів відповідачем встановлено, що подані документи містять розбіжності та невідповідності, у зв`язку з чим відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ позивачу було запропоновано надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних з виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями;

6) переклад декларації відправника на українську мову згідно до ст. 254 Митного кодексу України.

Крім того, у відповідності до ч. 6 ст. 53 МКУ декларанту було роз`яснено право за власним бажанням надати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої ним митної вартості.

У відповідь на повідомлення митного органу стосовно надання додаткових документів, позивачем додатково були надані наступні документи: прайс - лист (PRICE) від 01.08.2019 року, рахунок - проформу (Proforma invoice) №2019-XY-SIOL-11 від 02.08.2019 року, лист № 2 від 29.10.2019 р., яким у зв`язку з відсутністю можливості надати додаткові документи, крім вже наданих, просить прийняти рішення про метод визначення митної вартості, включаючи основний (за ціною договору щодо товарів, які імпортуються).

29.10.2019 року Одеською митницею ДФС прийнято рішення № UA500010/2019/000141/2 про коригування митної вартості товарів, згідно якого відкоригована митна вартість товару склала 53784,00 дол. США з розрахунку 3,18 дол. США за одиницю кг., що призвело до додаткових витрат з боку позивача при сплаті митних платежів та стало підставою звернення до суду з вказаним позовом.

Товар, який надійшов на адресу ТОВ "КСМ "СИОЛ", випущено у вільний обіг внаслідок подання позивачем нової митної декларації № UA500010/2019/030779 від 30.10.2019 р.

Також відповідно до умов контракту від 09.01.2019 р. №SIOL-01 позивач отримав "шини та покришки пневматичні гумові нові для вантажних автомобілів з індексом навантаження більш як 121, безкамерні у кількості 202 шт."

Для здійснення митного оформлення вказаного товару позивачем через представника ФОП ОСОБА_1 до сектору митного оформлення Одеської митниці Держмитслужби 28.10.2019 р. було подано митну декларацію № UA500010/2019/030565, відповідно до якої митна вартість товару визначена позивачем за ціною контракту 29 803,34 дол. США.

Разом із митною декларацією, позивачем до митного оформлення були подані наступні документи:

- пакувальний лист (Packing list) від 05.09.2019 року;

- рахунок-фактуру (інвойс) (Commercial invoice) №2019-XY-SIOL-11 від 05.09.2019 р.;

- коносамент (Bill of lading) № ONEYTA9PUA225900 від 12.09.2019 року;

- навантажувальний документ №72403 від 28.10.2019 р.;

- сертифікат про походження товару (Certificate of origin) №19С3705В0111/00075 від 05.09.2019 року;

- банківський платіжний документ, що стосується товару (SWIFT) від 27.08.2019 року;

- банківський платіжний документ, що стосується товару (SWIFT) від 27.09.2019 року

- страховий поліс (CARGO TRANSPORTATION INSURANCE POLICY) № B19033305 від 23.09.2019 року;

- зовнішньоекономічний контракт № SIOL-01 від 09.01.2019 року;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору від 02-09.2019 року;

- договір про надання послуг митного брокера №24/15 від 29.10.2015 року.

- договір транспортного експедирування №1408/13-01 від 14.08.2013 року.

- експортна ВМД від 16.07.2019 року;

- каталог виробника від 04.09.2019 року;

- лист про помилку б/н від 25.09.2019 року.

- митна декларація країни - відправлення №С9 від 06.09.2019 року.

Під час перевірки митної декларації та вказаних документів відповідачем встановлено, що подані документи містять розбіжності та невідповідності, у зв`язку з чим відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ позивачу було запропоновано надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних з виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями;

6) переклад декларації відправника на українську мову згідно до ст. 254 Митного кодексу України.

Крім того, у відповідності до ч. 6 ст. 53 МКУ декларанту було роз`яснено право за власним бажанням надати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої ним митної вартості.

У відповідь на повідомлення митного органу стосовно надання додаткових документів, позивачем додатково були надані наступні документи: прайс - лист (PRICE) від 01.08.2019 року, рахунок - проформу (Proforma invoice) №2019-XY-SIOL-11 від 02.08.2019 року, лист № 2 від 29.10.2019 р., яким у зв`язку з відсутністю можливості надати додаткові документи, крім вже наданих, просить прийняти рішення про метод визначення митної вартості, включаючи основний (за ціною договору щодо товарів, які імпортуються).

29.10.2019 року Одеською митницею ДФС прийнято рішення № UA500010/2019/000142/2 про коригування митної вартості товарів, згідно якого відкоригована митна вартість товару склала 45450,00 дол. США з розрахунку 3,18 дол. США за одиницю кг., що призвело до додаткових витрат з боку позивача при сплаті митних платежів та стало підставою звернення до суду з вказаним позовом.

Товар, який надійшов на адресу ТОВ "КСМ "СИОЛ", випущено у вільний обіг внаслідок подання позивачем нової митної декларації № UA500010/2019/030773 від 29.10.2019 р.

V. Норми права, які застосував суд

Порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної митної політики, становлять митну справу, як це передбачено у статі 7 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI ( надалі - МК України).

Статтею 49 МК України визначено, що митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частина перша статті 51 цього Кодексу передбачає, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації. ( ч. 2 статті 52 МК України).

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. ( ч. 2 статті 53 МК України)

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. ( ч. 3 статті 53 МК України)

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію). (ч. 4 статті 53 МК України)

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу. ( частини 1 - 3 статті 54 МК України)

Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; ( п. 1 частини 4 статті 54 МК України)

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю. ( ч. 5 статті 54 МК України)

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. ( Частина 6 статті 54 МК України)

Декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів. ( Частина 5 статті 55 МК України)

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. ( частини 2 -6 статті 57 МК України)

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. ( частини четверта - п`ята статті 58 МК України).

VI. Оцінка суду

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. При цьому, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, в розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Як вбачається зі змісту рішень про коригування митної вартості товарів, спільною підставою для їх прийняття стало встановлення відповідачем тієї обставини, що в поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, а надані декларантом документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме:

- у наданих до митного оформлення копіях митних декларацій країни відправлення не зазначені реквізити зовнішньоекономічного договору (контракту) та/або інвойсу, що унеможливлює ідентифікацію даного документу з партією товарів, що оцінюється;

- у наданих до митного оформлення копіях митних декларацій країни відправлення зазначена ціна товару на умовах FOB, у той час, як у всіх інших документах ціна визначена на умовах CIF Одеса, що унеможливлює здійснення перевірки митної вартості за допомогою декларації відправника.

При цьому, рішення про коригування митної вартості товарів № UА500010/2019/000115/2 від 30.08.2019 р., крім спільних підстав, додатково містить підставу, з якою пов`язано неможливість визначення митної вартості за ціною договору, а саме:

- згідно п.3.3 контракту від 09.01.2019 № SIOL-01 продавець зобов`язаний надати покупцеві сертифікат походження, проте, зазначений документ до митного оформлення не надавався;

- згідно з п. 4.1 контракту від 09.01.2019 № SIOL-01 оплата товару здійснюється шляхом 20% передоплати та 80% після виписки коносамента та інвойсу, чи додаткових умов зазначений у інвойсі, тобто на момент митного оформлення 100% грошового переказую. Проте, документ щодо підтвердження зазначених умов до митного оформлення не надавався.

Рішення про коригування митної вартості товарів від 04.09.2019 року № UА500010/2019/000117/2 та № UА500010/2019/000118/2, крім спільних підстав, додатково містить підставу, з якою митний орган пов`язує неможливість визначення митної вартості за ціною договору, а саме:

- в пакувальному листі від 15.07.2019 № б/н та в експортній декларації зазначений інший код товару, ніж заявлений в декларації.

Рішення про коригування митної вартості товарів від 29.10.2019 року № UА500010/2019/000141/2 та № UА500010/2019/000142/2, крім спільних підстав, додатково містить підстави, з якими митний орган пов`язує неможливість визначення митної вартості за ціною договору, а саме:

- у наданій до митного оформлення копії митної декларації країни відправлення від 06.09.2019 № С5 вагові та цінові значення не відповідають відомостям зазначеним в усіх інших поданих документах, що унеможливлює здійснити перевірку митної вартості за допомогою декларації відправника;

- кількість та вартість товарів наданого до митного оформлення інвойса від 05.09.2019 № 2019-XY--SIOL-11 не відповідають відомостям заявленим у вантажних митних деклараціях від 28.10.2019 № 500010/2019/030566 та № 500010/2019/030565.

Надаючи оцінку вищенаведеним доводам митного органу, покладеним в основу прийняття спірних рішень про коригування митної вартості товарів суд зазначає наступне.

Щодо доводу відповідача про те, що згідно п.3.3 контракту від 09.01.2019 № SIOL-01 продавець зобов`язаний надати покупцеві сертифікат походження, проте, зазначений документ до митного оформлення товару за митною декларацією №UA500010/2019/023865 не надавався, то суд зазначає наступне.

Відповідно до Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 651, у графі 44 "Додаткова інформація / Подані документи / Сертифікати і дозволи" зазначаються відомості про необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення документи: документи про походження товару відповідно до частини другої статті 43 Митного кодексу України.

Відомості щодо кожного документа зазначаються з нового рядка за такою схемою: код документа згідно з класифікатором документів, через пробіл - номер документа, дата та (за наявності даних) кінцевий термін його дії.

Наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 року № 1011 "Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій" затверджено, зокрема, "Класифікатор документів", згідно якого код "0861" використовується для позначення документу "Сертифікат про походження товару (Certificate of origin)".

Дослідивши зміст митної декларації №UA500010/2019/023865 від 30.08.2019 р. судом встановлено, що у графі 44 серед переліку документів міститься документ з кодом "0861" №19С3705В0111/00039 від 27.07.2019 року.

Крім того, відповідачем до відзиву на позовну заяву надано пакет документів, поданих Одеській митниці ДФС для митного оформлення товару за митною декларацією №UA500010/2019/023865, серед яких наявна копія сертифікату про походження товару№19С3705В0111/00039 від 27.07.2019 року.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що при здійсненні митного оформлення товару за митною декларацією №UA500010/2019/023865 від 30.08.2019 р. позивачем було надано сертифікат про походження товару №19С3705В0111/00039 від 27.07.2019 р., а тому довід відповідача щодо його відсутності є необґрунтованим.

Щодо доводу відповідача про те, при здійсненні митного оформлення товару за митною декларацією №UA500010/2019/023865 декларантом в порушення п.4.1 контракту від 09.01.2019 № SIOL-01 не надано доказів 100% оплати товару, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 4.1 контракту від 09.01.2019 № SIOL-01 оплата товару здійснюється в USD на наступних умовах по проформам-інвойсам та інвойсам відповідно:

- 20% від вартості кожного відвантаження шляхом передоплати перед відвантаженням (по проформі-інвойсу);

- 80% від вартості кожного відвантаження шляхом передоплати після відвантаження та виписки коносаменту(по інвойсу).

Як вбачається з матеріалів справи, для митного оформлення товарів за митною декларацією №UA500010/2019/023865 від 30.08.2019 р. позивачем надавалися, серед іншого:

- платіжний документ SWIFT від 25.06.2019 року на суму 7 146,00 дол. США, що становить 20 % суми поставки за митною декларацією №UA500010/2019/023865. При цьому, вказаний документ містить посилання на рахунок - проформу (PROFORMA INVOICE) від 06.04.2019 року №2019- XY-SIOL-8, та на контракт № SIOL-01 від 09.01.2019 року.

- платіжний документ SWIFT від 17.07.2019 року на суму 29504,00 дол. США, що становить 80% суми поставки за митною декларацією №UA500010/2019/023865. При цьому, вказаний документ містить посилання на інвойс (COMMERCIA INVOICE) №2019-XY- SIOL-8 від 27.06.2019 року та на контракт № SIOL-01 від 09.01.2019 року.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що при здійсненні митного оформлення товару за митною декларацією №UA500010/2019/023865 від 30.08.2019 р. позивачем було надано до митного органу платіжні документи, які підтверджують 100% оплату товару за вказаною поставкою, а тому довід відповідача щодо їх відсутності є необґрунтованим.

Щодо доводу відповідача про невідповідність відомостей щодо кількості та вартості товарів, заявлених у митних деклараціях від 28.10.2019 № 500010/2019/030566 та № 500010/2019/030565, відомостям у інвойсі від 05.09.2019 № 2019-XY-SIOL-11, то суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, інвойс від 05.09.2019 № 2019-XY-SIOL-11 був наданий позивачем при здійсненні митного оформлення товарів за двома поставками, зокрема, за митними деклараціями від 28.10.2019 № 500010/2019/030566 та № 500010/2019/030565.

Дослідивши зміст вказаного інвойсу судом встановлено, що загальна вартість товару, зазначена у ньому, становить 66 254,00 доларів США.

Згідно відомостей митної декларації від 28.10.2019 № 500010/2019/030566, вартість товару, поставленого у даній партії становить 36450,66 доларів США.

Згідно відомостей митної декларації від 28.10.2019 р. №500010/2019/030565 вартість товару, поставлено у даній партії, становить 29803,34 доларів США.

Отже, враховуючи, що сума вартості товару, поставленого двома партіями за митними деклараціями від 28.10.2019 № 500010/2019/030566 та № 500010/2019/030565 становить 66 254,00 доларів США, що в повній мірі узгоджується з відомостями щодо вартості товару, зазначеними в інвойсі від 05.09.2019 № 2019-XY-SIOL-11, тому суд вважає помилковими висновки митного органу щодо розбіжностей у вказаних документах.

Щодо посилань відповідача на розбіжності у митних деклараціях країни відправлення та пакувальному листі, то суд вважає їх безпідставними, оскільки такі документи згідно з частиною другою статті 53 МК України не є обов`язковими, а враховуючи, що надані декларантом документи підтверджували всі складові митної вартості, не містили розбіжностей та/або явних ознак підробки, тому у митного органу не було законних підстав для витребування додаткових документів, зокрема і перелічених вище.

Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 19.12.2019 року справа № 810/5295/15, адміністративне провадження № К/9901/14750/18, у постанові від 06 лютого 2020 року, справа №540/2219/18, адміністративне провадження №К/9901/23676/19

Отже, суд відхиляє вищевказані доводи відповідача про наявність сумніву у заявленій позивачем митній вартості імпортованого товару з підстав, наведених у спірних рішеннях про коригування митної вартості товарів, оскільки надані позивачем до митного органу вище перелічені документи, підтверджують ціну імпортованого товару та жодних розбіжностей не містять.

Разом із тим підставою для коригування відповідачем митної вартості товару слугувала інформація з цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби щодо митного оформлення ідентичних товарів з вищим рівнем митної вартості.

Однак формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Згідно з пунктом 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених Наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012, посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Як вбачається зі змісту графи 33 оскаржуваних рішень, то на підтвердження правомірності коригування митної вартості товарів відповідач не наводить порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що свідчить про порушення останнім частини другої статті 55 МК України щодо обґрунтованості прийнятих рішень.

VIII. Висновок суду

Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Надавши оцінку усім доказам в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені Митним кодексом України, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість та її складові. Натомість митний орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню резервного методу.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправними та скасування рішень митного органу про коригування митної вартості товарів № UА500010/2019/000115/2 від 30.08.2019 р., № UА500010/2019/000117/2 від 04.09.2019 р., № UА500010/2019/000118/2 від 04.09.2019 р., № UА500010/2019/000142/2 від 29.10.2019 р., № UА500010/2019/000141/2 від 29.10-2019 р., а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Щодо вимог позивача про зобов`язання відповідача вжити заходів щодо митного оформлення товарів на підставі даних, заявлених в первинно поданих митних деклараціях, то суд вважає їх похідними від задоволених, а тому вони також підлягають задоволенню.

IX. Розподіл судових витрат

Відповідно до вимог частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа лише у разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 р. № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" встановлено з 1 січня 2019 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу у розмірі 1921,00 гривень.

Ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано юридичною, становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом частини 3 статті 6 вказаного Закону у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Разом з тим, скасування рішення суб`єкта владних повноважень, зобов`язання його прийняти рішення чи вчинити дії за своєю суттю є способом захисту права особи, спрямованим на припинення його порушення, яке має бути встановлене при розгляді передуючої вимоги як передумови для його застосування, а отже сплата судового збору повинна здійснюватись як за одну вимогу немайнового характеру.

При цьому, спосіб захисту має враховувати суть допущеного суб`єктом владних повноважень правопорушення та забезпечувати повне відновлення спричиненого внаслідок такого правопорушення права особи - позивача у справі.

Згідно постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про судову практику застосування судами окремих положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" у редакції Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VIІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" № 2 від 05.02.2016, вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.

Як вбачається зі змісту позову, позивачем заявлено п`ять вимог майнового характеру в частині визнання протиправним та скасувати рішень про коригування митної вартості товарів Одеської митниці ДФС, згідно яким загальна ціна позову складає 593 861,84 грн.

Разом з тим, заявлена позивачем вимога про зобов`язання відповідача здійснити митне оформлення товару є способом відновлення порушених прав позивача, яке встановлене при розгляді передуючої вимоги, і тому не підлягає додатковій оплаті судовим збором.

Таким чином, сплачена позивачем відповідно до платіжного документа № 9953 від 09.12.2019 р. сума судового збору 8 907,93 грн. ( 1,5% від ціни позову) підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.

При цьому, суд вважає помилковою позицію відповідача про те, що вимоги щодо скасування рішень про коригування митної вартості є вимогами немайнового характеру, оскільки відповідно до правового висновку Верховного Суду від 06.02.2020 року у справі № 1.380.2019.001962 вищевказані вимоги є вимогами майнового характеру.

Щодо надміру сплаченої позивачем суми судового збору, то суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Таким чином, питання про повернення надміру сплаченої суми судового збору позивачеві буде вирішено судом після надходження відповідного клопотання.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНИЯ СМАЗОЧНЫХ МАТЕРИАЛОВ "СИОЛ" (місце знаходження 73000, м. Херсон, просп. Сенявіна, буд. 7, ) до Одеської митниці Держмитслужби (місце знаходження 65078, м. Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, буд. 21-А, ) про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів Одеської митниці ДФС № UА500010/2019/000115/2 від 30.08.2019 року.

Зобов`язати Одеську митницю Держмитслужби вжити заходів щодо митного оформлення товарів на підставі даних, заявлених ТОВ "КОМПАНИЯ СМАЗОЧНЫХ МАТЕРИАЛОВ "СИОЛ" в митній декларації МД-2 № UА500010/2019/023865 від 30.08.2019 року.

Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів Одеської митниці ДФС № UА500010/2019/000117/2 від 04.09.2019 року.

Зобов`язати Одеську митницю Держмитслужби вжити заходів щодо митного оформлення товарів на підставі даних, заявлених ТОВ "КОМПАНИЯ СМАЗОЧНЫХ МАТЕРИАЛОВ "СИОЛ" в митній декларації МД-2 № UА500010/2019/024203 від 03.09.2019 року.

Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів Одеської митниці ДФС № UА500010/2019/000118/2 від 04.09.2019 року.

Зобов`язати Одеську митницю Держмитслужби вжити заходів щодо митного оформлення товарів на підставі даних, заявлених ТОВ "КОМПАНИЯ СМАЗОЧНЫХ МАТЕРИАЛОВ "СИОЛ" в митній декларації МД-2 № UА500010/2019/024211 від 03.09.2019 року.

Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів Одеської митниці ДФС № UА500010/2019/000141/2 від 29.10.2019 року.

Зобов`язати Одеську митницю Держмитслужби вжити заходів щодо митного оформлення товарів на підставі даних, заявлених ТОВ "КОМПАНИЯ СМАЗОЧНЫХ МАТЕРИАЛОВ "СИОЛ" в митній декларації МД-2 № UА500010/2019/030566 від 28.10.2019 року.

Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів Одеської митниці ДФС № UА500010/2019/000142/2 від 29.10.2019 року.

Зобов`язати Одеську митницю Держмитслужби вжити заходів щодо митного оформлення товарів на підставі даних, заявлених ТОВ "КОМПАНИЯ СМАЗОЧНЫХ МАТЕРИАЛОВ "СИОЛ" в митній декларації МД-2 № UА500010/2019/030565 від 28.10.2019 року.

Стягнути з Одеської митниці Держмитслужби (місце знаходження 65078, м. Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, буд. 21-А, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНИЯ СМАЗОЧНЫХ МАТЕРИАЛОВ "СИОЛ" (місце знаходження 73000, м. Херсон, просп. Сенявіна, буд. 7, ) судовий збір в сумі 8 907,93 грн. (вісім тисяч дев`ятсот сім грн. 93 коп.).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.А. Дубровна

кат. 108020200