Справа № 814/422/13-а
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2020-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2020 р.м.ОдесаСправа № 814/422/13-а
Головуючий в 1 інстанції: Птичкіна В.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача - Турецької І. О.,

суддів - Стас Л. В., Шеметенко Л. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 січня 2020 року про відмову в задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та про видачу дублікату виконавчого листа у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Батойл» про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2013 року, яка набрала законної сили 19.02.2014 року, позов Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми «Батойл» про стягнення заборгованості в сумі 2 229,66 грн. задоволено.

12.03.2014 року судом першої інстанції видано виконавчий лист у справі №814/422/13-а, в якому зазначено строк його пред`явлення до виконання - один рік.

23.04.2018 року Заводським відділом державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області було відкрито виконавче провадження ВП № 56228711 з примусового виконання вказаного виконавчого листа.

За наслідками проведеної заміни сторони виконавчого провадження стягувачем визначено - Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

07.12.2018 року державним виконавцем прийнято постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, на підставі п.5 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника та з`ясувати його місцезнаходження.

Доказів про отримання даної постанови стягувачем матеріали справи не містять.

Актом №26 від 29.11.2019 року, складеним головним спеціалістом - юрисконсультом відділу представництва інтересів в судах та інших органах Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області та заступником начальника Заводського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області встановлено, що оригінал виконавчого листа у матеріалах виконавчого провадження - відсутній.

Також встановлено, що постанова про повернення виконавчого документу стягувачу, а також оригінал виконавчого документа направлялася поштовим відправленням на його адресу.

24 грудня 2019 року Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області звернулось до суду першої інстанції із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та про видачу його дублікату.

В обґрунтування заяви Управління зазначило, що докази направлення виконавчого листа на адресу заявника відсутні, а тому стягувачем доведено факт втрати виконавчого документа в процесі його виконання, відтак, з урахуванням того, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, наявними є підстави для задоволення поданої заяви.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 січня 2020 року в задоволенні даної заяви відмовлено.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні заяви, виходив з того, що стягувач пропустив, встановлений річний строк пред`явлення виконавчого документа до виконання. При цьому, на думку суду, об`єктивних причин неможливості повторного направлення виконавчого листа до виконання, у встановлений строк, заявник не надав.

Щодо неотримання стягувачем постанови державного виконавця від 07.12.2018 року про повернення йому виконавчого документу суд відзначив, що Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області не надало доказів того, що надісланні державним виконавцем документи не надійшли до адресата.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суд першої інстанції та ухвалити постанову про задоволення заяви.

В обґрунтування апеляції скаржник зазначив таке.

Пропущення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання відбулось з поважних причин, оскільки копія постанови державного виконавця від 07.12.2018 року про повернення виконавчого документа та оригінал виконавчого документа на адресу стягувача не надходили.

Також апелянт указує, що виконавчий лист втрачено з причин незалежних від Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, а тому останній має право на отримання його дублікату.

Враховуючи, що відсутні клопотання від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції, відповідно до п.1 ч.1 ст. 311 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення, з огляду на таке.

Питання видачі дубліката виконавчого документа, виданого на виконання судового рішення в адміністративній справі врегульовано п.п.18.4 п.18 Перехідних положень КАС України.

Так, вказаною нормою передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Зазначена норма спрямована на забезпечення виконання судового рішення, незважаючи на можливу втрату виконавчого документа. При цьому, причини втрати для вирішення цього питання не мають значення - оригінал може бути загублено, викрадено, знищено чи втрачено з інших причин.

Колегія суддів зазначає, що оскільки факт втрати виконавчого листа знайшов своє підтвердження є підстави для видачі дубліката виконавчого листа.

З приводу наявності підстав для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно з ч. 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:

1) пред`явлення виконавчого документа до виконання;

2) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Приписами ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV (у редакції чинній на момент видачі виконавчого листа) та приписами статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII (у редакції чинній на момент звернення заявника до суду з даною заявою) передбачено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема, пред`явленням виконавчого документа до виконання. Проте, у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Відповідно до ч.1 ст. 376 КАС України стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Отже, за приписами КАС України та Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа, має право звернутись до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції із заявою про поновлення пропущеного строку. При цьому, підставою для поновлення строку можуть слугувати лише поважні причини.

В свою чергу, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Скаржник обґрунтовуючи поважність причин пред`явлення до виконання виконавчого листа, стверджує про свою необізнаність щодо повернення на його адресу виконавчого документа та вважав, що строк пред`явлення такого документа є перерваним.

Досліджуючи норми Закону України «Про виконавче провадження», які встановлюють обов`язок державного виконавця доводити до відома сторін виконавчого провадження про прийняті ним рішення, колегія суддів бажає зазначити таке.

Так, відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.

Суд апеляційної інстанції, з урахуванням вимог Закону України «Про виконавче провадження», вважає, що причини, які вказані апелянтом, дають підстави поновити строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання та, відповідно, видати дублікат виконавчого документа, оскільки в матеріалах справи відсутні докази про отримання стягувачем постанови про повернення виконавчого документа від 07.12.2018 року.

Дана позиція суду апеляційної інстанції основана на позиції Верховного Суду, що викладена в постанові від 20 грудня 2018 року (справа №328/1722/17 (2-а/1872/2010)).

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43). Неможливість особою домогтися виконання судового рішення, винесеного на її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Конституційний Суд України у рішенні № 18-рп/2012 від 13.12.2012 року, зазначив, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Розглядаючи справу № 5-рп/2013 Конституційний Суд України у рішенні від 26 червня 2013 року звернув увагу, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвалу суду першої інстанції, відповідно до ч.1 ст.317 КАС України, належить скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, оскільки судом порушено норми процесуального права.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 312, 317, 322, 325, 376, п.п.18.4 п.18 Перехідних положень КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області - задовольнити.

Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 січня 2020 року - скасувати.

Ухвалити у справі постанову, якою заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та про видачу дублікату виконавчого листа у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Батойл» про стягнення заборгованості - задовольнити.

Поновити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Миколаївській області () пропущений строк для повторного пред`явлення виконавчого листа по адміністративній справі №814/422/13-а від 12.03.2014 року про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Батойл» () заборгованості по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за червень-вересень 2009 року в сумі 2229,66 грн.

Видати Головному управлінню Пенсійного фонду України в Миколаївській області () дублікат виконавчого листа по адміністративній справі №814/422/13-а від 12.03.2014 року про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Батойл» () заборгованості по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за червень-вересень 2009 року в сумі 2229,66 грн.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду, в частині видачі дубліката виконавчого документа, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. В іншій частині ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню не підлягає.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Л. В. Стас

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 23.03.2020 року.