Справа № 200/12123/19-а
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2020-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2020 р. Справа№200/12123/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Голошивця І.О., секретаря судового засідання - Шташаліс О.О., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Торецького об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Торецького об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

Позов вмотивовано тим, що позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії. Рішенням Пенсійного органу від 29.07.2019 № 61 позивачу було відмовлено в призначенні пенсії, у зв`язку із тим, що в його трудовій книжці було зроблено помилку в даті нородження. 29.07.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності трудової книжки. 01.11.2019 Павліщев повторно звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугу років робітникам локомотивних бригад згідно з пп. 2-1 п. 2 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та п. «а» ст. 55 «Про пенсійне забезпечення».

Відповідач, розглянувши зазначену заяву та надані документи, прийняв рішення № 127 від 07.11.2019, яким відмовив позивачеві у призначенні пенсії, не зарахувавши до стажу позивача певні періоди роботи на підставі того, що для його підтвердження не були надані довідки на підтвердження стажу, згідно чинного законодавства. Позивач вважає такі висновки відповідача протиправними, такими, що суперечать записам у його трудовій книжці та наданим до управління довідкам, які підтверджують факт роботи. Таким чином, відповідач при обчисленні стажу роботи безпідставно не врахував записи у трудовій книжці, які підтверджують стаж роботи, який дає право на пенсію відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Представник відповідача надав до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначив, що рішення № 127 від 07.11.2019 щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років у зв`язку з відсутністю необхідної кількості стажу на роботах, що дає право на призначення пенсії за вислугу років є правомірним та обґрунтованим. Вимоги позивача щодо проведення перерахунку пенсії з дня першого звернення ОСОБА_1 до відповідача є необґрунтованими та неправомірними.

Представником позивача було надано до суду відповідь на відзив відповідача, у якому зокрема зазначено, що не є виною позивача, що м. Ясинувата відноситься до переліку населених пунктів на території, яких здійснювалась антитерористична операція. У своєму відзиві відповідач не спростував твердження позивача та аргументи стосовно суті позовних вимог.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13.12.2019 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 29.01.2020 розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 20.02.2020.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20.02.2020 закрито підготовче провадження в даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.03.2020.

Представники сторін про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання, відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_2 .

Відповідач в даних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень у відповідності до приписів п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.06.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою № 757 про призначення пенсії відповідно до пп. 2-1 п. 2 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та п. «а» ст. 55 «Про пенсійне забезпечення».

04.07.2019 рішенням Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 61 позивачеві відмовлено в призначенні пенсії, рекомендовано встановити факт належності трудової книжки, який здійснюється в судовому порядку.

23.09.2019 Селидівським міським судом Донецької області прийняте рішення по справі № 242/4251/19, яким задоволено заяву ОСОБА_1 про встановлення належності правовстановлюючого документу, трудової книжки.

01.11.2019 позивач повторно звернувся до відповідача із заявою № 1223/1068 про призначення пенсії відповідно до пп. 2-1 п. 2 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та п. «а» ст. 55 «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням відповідача № 127 від 07.11.2019, ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років у зв`язку з відсутністю необхідного стажу на роботах, що дає право на призначення пенсії за вислугу років.

В зазначеному рішенні № 127 від 07.11.2019, зокрема зазначено, що ОСОБА_1 надана довідка на підтвердження стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років від 26.04.2017 № 02/226, яку видано відокремленим підрозділом Моторвагонне депо Ясинувата «Державного підприємства «Донецька залізниця». Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відокремлений підрозділ Моторвагонне депо Ясинувата «Державного підприємства «Донецька залізниця» знаходилась за адресою: 86000, Донецька область, м. Ясинувата, тобто на непідконтрольній українській владі території. Періоди работи у Локомотивному депо Ясинувата-Західне Донецької залізниці з 01.01.2009 по 31.03.2011 у зв`язку з відсутністю інформації про спеціальний стаж у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, з 01.01.2009 року по 31.01.2016 року, згідно інформації по спеціальному стажу у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тим, що у відомостях про спеціальний стаж зазначено ЗПЗ013БІ (замість ЗПЗ055А1) що не відповідає вимогам чинного законодавства. В індивідуальних відомостях про застраховану особу реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості про спеціальний стаж за період роботи з 01.01.2009 по 31.03.2011 відсутні. За період роботи з 01.04.2011 по 31.01.2016 в індивідуальних відомостях про застраховану особу реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування зазначено відомості про спеціальний стаж ЗПЗОІ3БІ (замість ЗПЗ055А1), що не відповідає вимогам чинного законодавства.

У відзиві на адміністративний позов, відповідач також зазначив, що відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, згідно запису «відомості про закриття відокремленого підрозділу» ВП Моторвагонне депо закрито 22.02.2016. Отже, надана ОСОБА_1 довідка, підтверджуюча стаж роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років від 26.04.2017 № 02/226 видана відокремленим підрозділом Моторвагонне депо Ясинувата «Державного підприємства «Донецька залізниця» підлягає перевірці з урахуванням положень статті 44 Закону № 1058 та пункту 4.2 Порядку № 22-1.

Позивач оскаржує вищевказані дії відповідача як такі, що порушують норми чиного законодавства та його конституційних прав.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 року, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1058- ІV).

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України «Про пенсійне забезпечення» №1788 від 05.11.1991 (далі - Закон №1788).

Закон України «Про пенсійне забезпечення» №1788 від 05.11.1991, відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно ст. 3 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом: а) особи, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, кооперативах (у тому числі за угодами цивільно-правового характеру), незалежно від використовуваних форм власності/та господарювання, або є членами колгоспів та інших кооперативів,- за умови сплати підприємствами та організаціями страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Статтею 55 Закону № 1788-ХІІ визначено, що право на пенсію за вислугу років мають: а) робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України; водії вантажних автомобілів, безпосередньо зайнятих у технологічному процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних кар`єрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи, - після досягнення 55 років і при стажі роботи, зокрема, для жінок - не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацами другим і третім цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року право на пенсію за вислугу років надається за наявності стажу роботи, встановленого абзацами п`ятнадцятим - двадцять третім пункту "б" частини першої статті 13 цього Закону.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними віку, встановленого абзацами третім - тринадцятим пункту "б" частини першої статті 13 цього Закону.

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 року № 383 затверджено Порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі - Порядок №637).

Згідно Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За приписами пункту 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

З аналізу зазначеного суд доходить висновку, що використання норм постанови № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Також, суд звертає увагу на те, що вищевказаний Порядок, як вбачається з його назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

До стажу роботи позивача не було зокрема зараховано періоди у Локомотивному депо Ясинувата-Західне Донецької залізниці з 20.08.1983 по 13.05.1986, з 14.05.1986 по 29.09.1986, з 17.09.1987 по 27.04.1988, з 28.04.1988 по 14.03.1990, з 15.03.1990 по 18.04.1996, з 14.05.1996 по 31.12.1999, з 01.01.2009 по 31.01.2016.

Так, з копії трудової книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 вбачається, що останній в спірні періоди працював в Локомотивному депо Ясинувата-Західне Донецької залізниці помічником машиніста тепловоза та машиністом тепловоза.

Суд зазначає, що згідно роз`яснення «Про деякі питання призначення пенсій на пільгових умовах та пенсій за вислугу років» № 25 від 18.11.1992 року Міністерства соціального забезпечення України, відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають зазначені в ній категорії працівників згідно з затвердженими Кабінетом Міністрів України переліками і списками.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення» від 12.10.1992 року № 583 затверджено Список професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років.

Відповідно до вищезазначених Списків професії позивача - Машиністи і помічники машиністів, входять до переліку професій, які дають право на вихід на пенсію відповідно до статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Отже, оскільки основним документом, що підтверджує трудовий стаж відповідно до вимог чинного законодавства є трудова книжка, суд приходить висновку, що пільговий характер роботи позивача підтверджується наявними записами у копії трудової книжки серії НОМЕР_1 .

Стосовно не прийняття відповідачем довідки про підтвердження наявного пільгового трудового стажу від 26.04.2017 № 02/226, виданої відокремленим підрозділом Маторвагонне депо Ясинувата «Державного підприємства «Донецька залізниця», тобто підприємством, яке відповідно до Розпорядження КМУ № 1085 знаходиться на території яких органи державної влади тимчасово непідконтрольні українській владі, суд зазначає наступне.

Позивачем до матеріалів справи долучена спірна довідка від 26.04.2017 № 02/226, відповідно до якої вбачається, що позивач в спірні періоди працював в вищезазначеному підприємстві на вищезазначених посадах.

Як встановлено судом, відповідач не взяв до увагу зазначену довідку, оскільки її видало підприємство, що зареєстровано на тимчасово окупованій території.

Відповідно ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" будь-які органи, їх посадові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому Законом.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

З огляду на вищевикладене, суд погоджується з доводами відповідача стосовно не прийняття довідки про підтвердження наявного пільгового трудового стажу від 26.04.2017 № 02/226.

Однак суд зазначає, що що відповідно до п. 4, 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

При прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Згідно з п.п. 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Приписами статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

З аналізу вищезазначених положень, суд приходить до висновку про те, що органи, які призначають пенсію мають право перевіряти надані заявником документи, а саме вимагаючи відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряючи обґрунтованість їх видачі.

З копії трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що останній працював на посадах помічника машинаста та машиністом по залізничній станція Ясунувата Державного підприємства «Донецька залізниця».

Відповідач у рішенні про відмову у призначенні пенсії посилається на те, що Станція Ясинувата Державного підприємства «Донецька залізниця» згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичн6их осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань зареєстровано за адресою: Донецька область, м. Ясинувата.

Суд зазначає, що Станція Ясинувата входить до складу Державного підприємства «Донецька залізниця».

Судом встановлено, що постановою Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 року № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», прийнятою відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», вирішено утворити Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» на базі Державної адміністрації залізничного транспорту, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 735 «Питання публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» затвердив Статут ПАТ «Українська залізниця», відповідно до якого товариство є правонаступником усіх прав та обов`язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту.

21.10.2015 в Єдиному державному реєстрі проведено державну реєстрацію Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (). «Державне підприємство «Донецька залізниця» реорганізовано шляхом злиття у регіональну філію «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», та є регіональною філією даного товариства.

З аналізу вищезазначених постанов вбачається, що «Державне підприємство «Донецька залізниця» реорганізовано шляхом злиття у регіональну філію «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вбачається, що регіональна філія «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» зареєстровано за адресою: 84400, Донецька обл., місто Лиман, вул. Привокзальна, буд. 22.

Тобто, зазначене підприємство здійснює діяльність на підконтрольній українській владі території, в зв`язку з чим суд зазначає, що відповідач мав усі підстави звернутися до регіональної філії «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» для підтвердження.

Звернення відповідача до уповноваженого органу, суду не надано, що є порушенням вимог чинного законодавства.

Стосовно посилання відповідача на те, що період роботи позивача з 01.04.2011 по 31.01.2016 не було зараховано до спеціального стажу, у зв`язку з тим, що код підстави для обліку спеціального стажу, який відображений в персоніфікованому обліку не відповідає статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за вислугу років, суд зазначає наступне.

За приписами Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» Державний реєстр загальнообов`язкового державного соціального страхування - це організаційно-технічна система, призначена для накопичення, зберігання та використання інформації про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, його платників та застрахованих осіб. Пенсійний фонд України це орган, уповноважений відповідно до цього Закону вести реєстр застрахованих осіб Державного реєстру та виконувати інші функції, передбачені законом.

Згідно Індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 (форма ОК-5) страхувальником Локомотивне депо Ясинувата вносились страхові внески з 1999 по 2016 включно.

Суд вважає безпідставним визначення підприємством коду підстав для обліку спец стажу «ЗПЗ013Б1», оскільки як вбачається з копії трудової книжки та відповідно до постанови КМУ від 12.10.1992 року № 583 професію позивача віднесено до професій, працівники яких мають право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст. 55 КАС Українии.

Таким чином, враховуючи все вищазазначене у своїй сукупності, суд вважає, що спірне рішення Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 127 про відмову в призначенні пенсії від 07.11.2019 прийняте без повного з`ясування усіх обставин справи, без дослідження в повному обсязі документів, наданих позивачем при зверненні з заявою про призначення пенсії, а тому вказане рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а період роботи у Локомотивному депо Ясинувата-Західне Донецької залізниці з 20.08.1983 по 13.05.1986, з 14.05.1986 по 29.09.1986, з 17.09.1987 по 27.04.1988, з 28.04.1988 по 14.03.1990, з 15.03.1990 по 18.04.1996, з 14.05.1996 по 31.12.1999, з 01.01.2009 по 31.01.2016 підлягають зарахуванню до пільгового стажу ОСОБА_1 .

Крім того, щодо позовних вимог про зарахування спірних періодів роботи з першого дня звернення до відповідача, тобто з 26.06.2019, суд зазначає наступне.

Згідно положень статті 3 Конституції України, як основного Закону України - людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Суд зазначає, що відповідач не може бути позбавити позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за вислугу років.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зробити перерахунок ОСОБА_1 пенсії, суд зазначає наступне.

Частиною 5 статті 245 КАС України передбачено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті (визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії), суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Отже, правовідносини щодо призначення пенсії та здійснення нарахування/перерахунку та виплати пенсії позивачу відносяться до виключної компетенції працівників Пенсійного фонду України, та є їх дискреційними повноваженнями і суд, захищаючи права та свободи особи, не може перебирати на себе функції інших органів державної влади, та втручатися в делеговані повноваження.

Таким чином, позовна вимога у цій частині не підлягає задоволенню, оскільки є передчасною.

Відповідно до ст. 19 Конституції України Відповідно суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищевикладене суд приходить висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Торецького об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 8 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується квитанцією № 54571 від 06.12.2019, позивач за подання адміністративного позову сплатив 768,40 грн. судового збору.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе покласти судові витрати на відповідача та про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області у розмірі 768,40 грн. на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Торецького об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області (Донецька область, м. Торецьк, вул. Дружби, 22, ) про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Скасувати рішення Торецького об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області від 07.11.2019 № 127 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії.

Зобов`язати Торецьке об`єднане Управління Пенсійного фонду України Донецької області () повторно розглянути заяви ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) від 26.06.2019 та від 01.11.2019 про призначення пенсії за вислугу років робітникам локомотивних бригад згідно з пп. 2-1 п. 2 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та п. «а» ст. 55 «Про пенсійне забезпечення» з врахуванням періодів роботи в Локомотивному депо Ясинувата-Західне Донецької залізниці з 20.08.1983 по 13.05.1986, з 14.05.1986 по 29.09.1986, з 17.09.1987 по 27.04.1988, з 28.04.1988 по 14.03.1990, з 15.03.1990 по 18.04.1996, з 14.05.1996 по 31.12.1999, з 01.01.2009 по 31.01.2016.

В іншій частині вимог - відмовити.

Стягнути з Торецького об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області (Донецька область, м. Торецьк, вул. Дружби, 22, ) судові витрати у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені у судовому засіданні 11 березня 2020 року.

Повний текст рішення складено відповідно до ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Голошивець