Справа № 540/139/20
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2020-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2020 р.м.ОдесаСправа № 540/139/20
Головуючий в 1 інстанції: Дубровна В.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача - Турецької І. О.,

суддів - Стас Л. В., Шеметенко Л. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Херсонської обласної ради на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 22 січня 2020 року про забезпечення позову ОСОБА_1 до Херсонської обласної ради про визнання протиправним та скасування рішення

В С Т А Н О В И В:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції з позовом до Херсонської обласної ради в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Херсонської обласної ради від 20.12.2019 року № 1525 «Про реорганізацію шляхом приєднання комунального некомерційного підприємства «Херсонський обласний центр профілактики та боротьби зі СНІДом» Херсонської обласної ради до комунального некомерційного підприємства «Херсонська обласна інфекційна лікарня ім. Г. І. Горбачевського» Херсонської обласної ради».

Одночасно з позовом ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, в якій просила зупинити дію оскаржуваного рішення Херсонської обласної ради.

В обґрунтування заяви позивачка вказує, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та поновлення порушених прав, оскільки процедура припинення установи буде продовжуватися, а працівники звільнені.

22 січня 2020 року Херсонський окружний адміністративний суд прийняв ухвалу про задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачкою доведена наявність реальної загрози її правам, свободам та інтересам, адже є підстави вважати, що рішення Херсонської обласної ради, що є предметом оскарження буде виконане до ухвалення судового рішення, а тому виникне потреба докласти значні зусилля для відновлення первинного стану учасників спірних правовідносин.

Не погоджуючись з указаним рішенням, Херсонська обласна рада його оскаржила, посилаючись в апеляції на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а також неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Скаржник просить скасувати судове рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні заяви відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» надано повноваження, зокрема, обласним радам приймати рішення щодо реорганізації юридичної особи, яка належить до об`єктів спільної власності територіальних громад області - комунального унітарного некомерційного підприємства. Тому, на думку апелянта, суд першої інстанції, забезпечуючи позов, втрутився у діяльність Херсонської обласної ради та підпорядкованих їй комунальних підприємств.

Апелянт наполягає на тому, що суд першої інстанції задовольняючи заяву не забезпечив збалансованості інтересів сторін, що виразилося у порушенні термінів реорганізації комунального підприємства та, як наслідок, несвоєчасного початку його діяльності.

Також апелянт указує на те, що оскаржуване рішення не містить жодного положення, яке б порушувало права, свободи або інтереси позивачки.

Скаржник зазначає, що суд першої інстанції не навів переконливих мотивів та доказів, у чому саме полягає реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду, у випадку задоволення позову, а також яка існує небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивачки до ухвалення рішення у справі.

Апелянт констатує, що вжиття заходів забезпечення позову у даній справі, є фактичним вирішенням справи по суті позовних вимог, що не відповідає призначенню правового інституту забезпечення позову.

ОСОБА_1 не скористалась правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Враховуючи, що відсутні клопотання від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції, відповідно до п.1 ч.1 ст. 311 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Питання забезпечення позову регулюється главою 10 КАС України.

Так, ч. 1 ст. 150 КАС України встановлює, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частина 2 статті 150 КАС України унормовує, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може суттєво утруднити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Предметом оскарження у даній справі є рішення органу державної влади про приєднання комунального некомерційного підприємства «Херсонський обласний центр профілактики та боротьби зі СНІДом» Херсонської обласної ради до комунального некомерційного підприємства «Херсонська обласна інфекційна лікарня ім. Г. І. Горбачевського» Херсонської обласної ради».

Колегія суддів вважає обґрунтованою позицію апелянта, що ухвала суду першої інстанції про забезпечення позову не містить переконливих мотивів, за яких суд дійшов висновку про існування обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, або ефективний захист та поновлення порушених позивачки прав, за захистом яких вона звернулася. До того ж, судом першої інстанції не встановлено очевидних ознак протиправності рішення, що є предметом оскарження.

Так, ключовим доводом позивача для забезпечення позову була загроза звільнення працівників у зв`язку з припиненням юридичної особи.

Водночас із Додатку №2, де встановлений порядок та строки реорганізації «Херсонського обласного центру профілактики та боротьби зі СНІДом» Херсонської обласної ради випливає, що відбудеться звільнення та переведення працівників з дотриманням їх прав і соціальних гарантій.

Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

На думку суду апеляційної інстанції, дані вимоги судом першої інстанції не були виконані.

Згідно Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13.09.1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта.

Визначення співмірності та адекватності забезпечення позову викладене у постанові Верховного Суду від 25.04.2019 р. у справі №826/10936/18.

Співмірність, на думку суду касаційної інстанції, передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, як вважає Суд, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Скаржник, указуючи, що необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, зазначає, що спірне розпорядження було прийнято відповідно до Концепції реформи фінансування системи охорони здоров`я, схваленої розпорядженням Кабінету Міністрів України №1013 та Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» і зупинення цього процесу, може зробити неврегульованими відносини між постачальником медичних послуг та їх замовником.

Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи скаржника, що заходи забезпечення позову повинні бути співмірними з заявленими позовними вимогами, а необхідність їх застосування повинна обґрунтовуватись поважними підставами й підтверджуватись належними доказами.

Відповідно до вимог частин 1 та 2 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 243, 311, 315, 317, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Херсонської обласної ради - задовольнити.

Ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 22 січня 2020 року про забезпечення позову - скасувати.

Ухвалити у справі за позовом ОСОБА_1 до Херсонської обласної ради про визнання протиправним та скасування рішення постанову про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Л. В. Стас

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 23.03.2020 року.