Справа № 204/8532/19
Суддя: Наумова О. С.
Дата ухвалення: 2020-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/8532/19
Провадження №2-а/201/45/2020
РІШЕННЯ

Іменем України

27 лютого 2020 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Наумова О.С., розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 4-го батальйону 4-ї роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Кульбацького Олега Володимировича (третя особа - Департамент патрульної поліції Національної поліції України) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

03.12.2019р. ОСОБА_1 звернувся до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом інспектора 4-го батальйону 4-ї роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Кульбацького Олега Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення (а.с. 1-8).

Ухвалою судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Самсонової В.В. від 04.12.2019р. справу передано за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, яка надійшла до суду 14.01.2020р. (а.с. 15-17).

Ухвалою судді Наумової О.С. від 15.01.2020р. відкрито провадження у справі і ухвалено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи відповідно до положень п. 20 ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 12, ст.ст. 257, 268, 286 КАС України (а.с. 19-20).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що постановою інспектора 4-го батальйону 4-ї роти УПП в Дніпропетровській області Кульбацького О.В. від 29.11.2019р. серії ЕАК № 1806201 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн. за перетин стоп-лінії на перехресті пр. Пушкіна та вулю Шмідта у м. Дніпрі при забороненому сигналі світлофора, чим порушено п. 8.10. Правил дорожнього руху.

Позивач не погодився з притягненням його до адміністративної відповідальності, вважав, що постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення. Вказав, що насправді він 29.11.2019р. приблизно о 14 год. 00 хв., керуючи транспортним засобом «Volkswagen touareg», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по дорозі повз пр. Пушкіна, на перехресті вулиці Шмідта, помітив дорожній знак, який предписував водієві тільки поворот на право. Оскільки, йому потрібно рухатися прямо, він, дотримуючись правил дорожнього руху, та переконавшись, що не зроблю перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, з правого ряду перелаштувався у лівий ряд, де зупинився не перетинаючи стоп лінію, і, дочекавшись зеленого світла світлофора продовжив рух. Через 2-3 хвилини його наздогнала патрульна машина, яка зупинила його за допомогою звукових сигналів. Інспектор повідомив, що позивач при забороненому сигналі світлофора прямо перетнув стоп-лінію, чим порушив п. 8.10. ПДР, вимога зупинки поданих світлофором або регулювальником. На прохання надати докази цього, повідомив, що все зафіксовано на відео, але з відеозаписом ознайомитися не дав, не дав змоги скористатися правовою допомогою із залученням фахівця в галузі права.

На підставі вищевикладеного просив скасувати постанову серії ЕАК № 1806201 від 29.11.2019р., провадження по справі закрити.

На адресу відповідача судом надіслана копія ухвали про відкриття провадження у справі, у якій був встановлений п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву, а також копія позовної заяви і доданих до неї документів, які ним отримані 24.01.2020р. (а.с. 30).

У зв`язку із тим, що від інспектора УПП тривалий час не надходив відзив на позов, судом повторно була направлена ухвала про відкриття провадження у справі, і було встановлено двотактово десятиденний строк для подання відзиву (а.с. 31).

Від відповідача інспектора 4-го батальйону 3-ї роти УПП в Дніпропетровській області Кульбацького О.В. 11.02.2020р. до суду надійшов відзив (а.с. 32), в якому він не погодився із доводами позивача про безпідставність притягнення до адміністративної відповідальності. Зазначив, що його постановою від 29.11.2019р. серії ЕАК № 1806201 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, в якій зазначено, що водій керуючи транспортним засобом «Volskwagen Touareg», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Дніпрі, на перехресті пр. Пушкіна та вул. Шмідта, при забороненому сигналі світлофора прямо, перетнув стоп-лінію, чим порушив п. 8.10 Правил дорожнього руху України.

Згідно з п. 8.10 Правил дорожнього руху України у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком «стоп», якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючі перешкод для руху пішоходів.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за проїзд на заборонний сигнал світлофора.

Справа про адміністративне правопорушення була розглянута у скороченому порядку на місці, за наслідками розгляду прийнята постанова у відповідності до вимог ст.ст. 222, 251, 252, 258 КУпАП.

На підставі вищевикладеного просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач 24.02.2020р. через канцелярію суду надав відповідь на відзив (а.с. 35-37), у якій з доводами відповідача не погодився, наполягав на задоволенні позову.

Від Департамента патрульної поліції національної поліції України в особі її представника Марченка А.О. (діє на підставі довіреності від 28.12.2019р. а.с. 24), 06.02.2020р. до суду надійшли пояснення, заява про залучення третьою особою, (а.с. 22-29), в яких представник Департамента не погоджувався з доводами позивача про безпідставність притягнення до адміністративної відповідальності, з тих самих підстав, що й інспектор УПП, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

З огляду на положення ст. 49 КАС України Департамент патрульної поліції Національної поліції України залучено до розгляду справи в якості третьої особи по цій справі.

Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами.

Категорія адміністративного позову підпадає під правила розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 12, ст.ст. 257, 286 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що адміністративний позов слід задовольнити з таких підстав.

Як свідчать матеріали справи про адміністративне правопорушення, постановою від 29.11.2019р. серії ЕАК № 1806201 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., в якій зазначено про те, що позивач водій ОСОБА_1 29.11.2019р. о 14 год. 00 хв., керуючи транспортним засобом «Volskwagen Touareg», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Дніпрі, на перехресті пр. Пушкіна та вул. Шмідта, при забороненому сигналі світлофора прямо, перетнув стоп-лінію, чим порушив п. 8.10 Правил дорожнього руху України порушення вимог зупинки, поданих світлофором або регулювальником (а.с. 13).

Згідно з п. 8.10 Правил дорожнього руху України у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком «стоп», якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючі перешкод для руху пішоходів.

Оскільки предметом оскарження є постанова про накладення адміністративного стягнення суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону при розгляді справи та інше.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. При цьому, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19).

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати:

- чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні,

- чи підлягає вона адміністративній відповідальності,

- чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду,

- чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу,

- а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд звертає увагу на те, що оскільки законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, то з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинуватості особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП адміністративна відповідальність передбачається за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідачем інспектором УПП і третьою особою - Департаментом патрульної поліції національної поліції України до відзиву та пояснень не надано ані відеозапису з нагрудної камери інспектора УПП ані запису відео-реєстратора фіксації правопорушення та порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Отже, порушення п. 8.10. Правил дорожнього руху Україна взагалі не зафіксоване технічним засобом. Зі змісту оскаржуваної постанови, з огляду на відсутність інших доказів учинення правопорушення та при наявності пояснень позивача у позові, які є суперечать суті правопорушення, яке йому інкримінуться, взагалі не можна встановити обставини, які у дійсності мали місце 29.11.2019р. при винесення оскаржуваної постанови.

Окрім того, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис вчинення адміністративного правопорушення, а тому у матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують вину позивача, що в свою чергу свідчить про відсутність правових підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Подібна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постанові від 26.04.2018р. (справа №202/2862/17 (2-а/202/143/2017)) та у постанові від 26.04.2018р. (справа №200/5590/17(2а/200/669/17)), від якої колегія суддів Верховного Суду не знайшла підстав для відступлення при винесенні постанови від 20.12.2019р. по справі № 191/1060/17 (2-а/191/94/17).

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що питання, яке є спірним - доведення факту порушення водієм правил дорожнього руху в частині порушення правил розмітки проїзної частини доріг, інспектором УПП не доведено.

Враховуючи викладене суд доходить висновку про задоволення позовних.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

На підставі ст. 139 КАС України, враховуючи результат розгляду справи, а також враховуючи Постанову Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23.01.2015р. № 2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08.07.2011р. № 3674-VI «Про судовий збір» щодо відсутності підстав для сплати судового збору у справах зазначеної категорії, приходжу до висновку, що судові витрати по справі відносяться на рахунок держави і стягненню не підлягають.

Питання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відповідно до приписів ст.ст. 246, 245 КУпАП вирішується органом (посадовою особою), уповноваженою розглядати справи про адміністративні правопорушення, а не адміністративним судом під час розгляду адміністративного позову, предметом якого є оскарження рішення такого органу (особи).

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 14-2, 122, 219, 251, 265-4, 279-1, 280, 288, 293 КУпАП, ст.ст. 4, 12, 72-79, 139, 243, 255, 257, 268, 286 КАС України, суддя,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора 4-го батальйону 4-ї роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Кульбацького Олега Володимировича (третя особа - Департамент патрульної поліції Національної поліції України) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАК № 1806201 від 29 листопада 2019 року інспектора 4-го батальйону 4-ї роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Кульбацького Олега Володимировича, винесену по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду. (ч. 4 ст. 286 КАС України).

Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене) (ч.5 ст.250 КАС України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.С. Наумова