Справа № 520/3131/2020
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2020-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

26 березня 2020 р. № 520/3131/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Зінченко А.В. ,

розглянувши у спрощеному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до Краснокутського районного сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (вул. Миру, буд. 152,смт. Краснокутськ, Харківська область, 62002) та Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (вул. Римарська, буд. 24,м. Харків,61057, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд визнати протиправною відмову Краснокутського районного сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області в оформленні та видачі неповнолітній ОСОБА_2 паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки відповідно до Положенням про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ; зобов`язати Краснокутський районний сектор Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області оформити та видати неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 паспорт громадянина України у формі паспортної книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-Х11.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що у зв`язку з досягненням 16 - ти річчя ОСОБА_2 , особисто письмово, з прикладанням всього необхідного переліку документів, визначених Положенням про паспорт громадянина України, звернулася до Краснокутського районного сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області із заявою про видачу їй паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки, передбаченої діючим Положенням про паспорт громадянина України, затвердженим постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ ( Додаток №1).

Особисто, неповнолітня дитина, в присутності позивача як законного представника, звернулась до органу ДМС на особистому прийомі в порядку та переліком документів, встановлених п.13 Положення про паспорт громадянина України, необхідних для отримання паспорта - книжечки.

Документи, що були подані свідоцтво про народження дитини, дві фотокартки встановленого розміру, заява за формою про видачу паспорта громадянина України за формою, встановленою наказом №320 від 13.04.2012 та наказу МВС №456 від 06.06.2019 року, паспорти батьків - як в оригіналах, так і копіях.

При цьому, було надано супровідну заяву із обґрунтуванням вимог законодавства, якими визначено право особи на отримання паспорта у формі паспортної книжечки та обов`язок органу ДМС її оформити та видати. На даній заяві зазначені додатки, які надавались відповідно до п. 13 Положення про паспорт громадянина України.

Листом № 6344-23/6344-20 від 04.02.2020 року Краснокутським районним сектором Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області у видачі паспорта у вигляді паспортної книжечки неповнолітній відмовив.

Свою відмову, як рішення суб`єкта владних повноважень, за наслідками розгляду поданих неповнолітньою дитиною документів, мотивував відсутністю відповідного рішення суду, що набрало законної сили.

Також органом ДМС письмово зазначено у відповіді, відповідно до п.З постанови КМУ №302 від 25.03.2015 року «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України» (із змінами) передбачено, що органи Державної міграційної служби здійснює оформлення та видачу таких паспортів зразка 1994 року у порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ, громадянам України щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року.

З вказаним рішенням вони не згодні, оскільки дитина має право на отримання паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки і це право гарантовано їй чинним законодавством .

Суд вказує, що відповідно до ч.2 ст. 1 Закону про ЄДДР, якщо міжнародним договором України встановлено інші правила, ніж ті, що містяться у цьому Законі, застосовуються правила міжнародного договору.

Отже, суд робить висновок, що у даному спорі необхідно застосовувати норми, які встановлені міжнародними законодавством, рішеннях міжнародних судових інстанцій, а не Закон України про ЄДДР, постанову КМУ №302 від 25.03.2015, які суттєво обмежують права і свободи громадян у цій сфері.

Необхідно зазначити, що єдина система реєстрації населення, що охоплює все населення країни передбачена Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» №1382-ІУ від 11.12,2003. Отже, гармонізація законодавства та чинної єдиної практики обліку населення із міжнародним законодавством, у т.ч. законодавства Європейського Союзу відбулася ще у 2003 році.

Більш того, відповідно до постанови Верховної Ради України №1073-VIII від 31.03.2016 (абз.8 підпункт 2 пункт 1), Кабінету Міністрів України було доручено забезпечити включення основних завдань з розбудови інформаційного суспільства в Україні відповідно до Програми діяльності Кабінету Міністрів України, проектів державних програм економічного та соціального розвитку, інших прогнозних програм економічного та соціального розвитку, передбачених Законом України «Про державне прогнозування та розроблення програм державного та економічного розвитку України», взявши до уваги резолюції Генеральної Асамблеї ООН №А/КЕ8/68/1б7 від 18.12.2013 «Право на недоторканість приватного життя в цифрове життя», №А/КЕ8/69/166 від 18.12.2013 «Право на недоторканість приватного життя в епоху цифрових технологій».

В обох резолюціях йдеться мова про підтвердження права на недоторканість приватного життя, право на захист від свавільного та незаконного втручання в особисте та сімейне життя, у т.ч. на підставі ст. 12 Загальної Декларації прав людини та ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права.

Підпунктом 30 п.1 Розділу І Закону №1474-VIII до Закону про ЄДДР внесено нову правову норму (п.3 Розділу V Перехідних Положень), відповідно до якої встановлено, що за оформлення, видачу, обмін (замість втрачених чи викрадених) документів, передбачених цим Законом у формі книжечки, державне мито не стягується.

Отже, у Перехідних положеннях Закону №1474-УІІІ йдеться про паспорт громадянина України у формі книжечки, а тому суд вказує, що законодавством виготовлення паспорта громадянина України може бути як у формі картки, так і у формі книжечки відповідно до Закону України про ЄДДР із змінами, внесеними Законом №1474-VIII, Закону України від 18.01.2001 №2235- III «Про громадянство», постанови Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та паспорт громадянина України для виїду за кордон».

Кабінет Міністрів України через органи міграційної служби України запроваджує ту систему ідентифікації населення, яка порушує правило недоторканості приватного та сімейного життя, втручається до цієї сфери без обґрунтованих передбачуваних на те підстав, порушує принцип приналежності особи до громадянина України, встановлений ст. 4 Конституції України, оскільки, нав`язуючи ту форму ідентифікації особи, що є для неї неприйнятною, для певної категорії громадян, які не матимуть відповідних прав і свобод у найбільш важливих сферах суспільного життя.

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд вважає за необхідне вказати, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені нормативно та документально, а тому є такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправною відмову Краснокутського районного сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області в оформленні та видачі неповнолітній ОСОБА_2 паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки відповідно до Положенням про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ.

Зобов`язати Краснокутський районний сектор Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області оформити та видати неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 паспорт громадянина України у формі паспортної книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-Х11.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Зінченко А.В.