Справа № 398/456/20
Суддя: Нерода Л. М.
Дата ухвалення: 2020-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/456/20
Провадження №: 2-а/398/35/20
РІШЕННЯ

Іменем України

"18" березня 2020 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

судді Нероди Л.М.,

за участі секретаря Джеваги В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №398/456/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора поліції лейтенанта Шаповала Василя Леонідовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

учасники: позивач ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом та просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема постанову ЕАК №2086210 від 09 лютого 2010 року та стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн 00 коп.

Свої вимоги мотивує тим, що 09 лютого 2020 року близько 11 голини 30 хвилин керував автомобілем Opel Insignia, державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Г. Сталінграда, буд. 5 у місті Олександрія та рухався зі швидкістю, яка визначена дорожнім знаком 5.45. Однак щодо нього склали протокол про адміністративне правопорушення так як порушено п. 12.4 ПДР, а саме рухався зі швидкістю 78 км/годину та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розмір якого 255 грн 00 коп.

Вважає, що зазначена постанова є незаконною, винесеною з порушенням норм чинного законодавства, оскільки не відображає дійсні обставини справи, бо прилад TRUCAM ТС000703 був не зафіксований на спец штативі, відсутня пломба на вимірювальному приладі, а також фіксування здійснено в перевищуваних погодніх умовах, а саме 11. Також, вказує, що інспектор створював аварійну ситуацію на даній ділянці дороги, так як авто позивача розташоване було на підйомі, а саме на аварійно-небезпечній ділянці, де часто трапляються ДТП.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги повністю.

Відповідач у судове засідання не з`явився, у зв`язку з запровадженням карантину.

Заслухавши позивача та дослідивши матеріали справи, суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року.

Як вбачається з матеріалів справи, 09 лютого 2020 року винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, ЕАК №2086210 від 09.02.2020 року. Так, позивач 09.02.2020 року об 11 годині 19 хвилин, керуючи тз в населеному пункті позначений дорожнім знаком 5.45 початок населеного пункту перевищив встановлене обмеження швидкості на 28 км/год, а саме рухався зі швидкістю 78 км/год. Швидкість руху вимірювалася приладом TRUCAM ТС000703 чим порушив п. 12.4 ПДР порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год).

За вищевказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн 00 коп. та дана постанова вручена позивачу.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Норми ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про Національну поліцію» передбачають, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

За змістом п. 1-2 ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, ст. 252 КУпАП.

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, ч. 2 ст. 19 Конституції України.

Оскаржувана постанова складена поліцейським патрульної поліції, який відповідно до вимог ст. 222 КУпАП, який має право розглядати справи про адміністративні порушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ст. 122 КУпАП.

Відповідно положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 280 КупАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з п. п. 3, 11 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень та припиняє їх, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР України його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Ч. 3 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Відповідно п. 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно пп. б п. 12.9 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6, 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

П. 1.9. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний зокрема: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Аналізуючи вищевикладене, суд вважає, що постанова яке винесена інспектором поліції Шаповалом Василем Леонідовичем доводить факт порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, зокрема п. 12.4 та скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Разом з цим, суд вважає, що позивачем не надано доказів на спростування обставин викладених у оспорюваній постанові та не погоджується з такими твердженнями позивача, з огляду на наступне.

П. 9 ст. 31 ЗУ «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи: застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідачем винесена постанова відносно позивача за ч. 1 ст. 122 КупАП та швидкість руху вимірювалась приладом TRUCAM ТС000703.

Таким чином, прилад: TRUCAM ТС000703 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому, враховується похибка приладу + - 2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

З відстані у 350-450 м поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Прилад починає вимірювання швидкості і включає запис відео, при цьому чути характерний звук низького тону.

Після стабільного утримання позначки на цільовому транспортному засобі, прилад здійснює вимірювання швидкості. Про фіксацію перевищення швидкості руху свідчить характерний звук високого тону і в самому оптичному прицілі та на екрані монітору приладу фіксується числовий показник швидкості.

При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника, про що свідчить повторний звук високого тону. Після цього поліцейський відпускає спусковий гачок та вживає заходи до зупинки порушника.

Виробник приладу TRUCAM застосував алгоритм шифрування AES з метою посилення достовірності доказової бази дорожньої поліції в суді в разі оскарження факту порушення.

Правильність реалізації у приладі TRUCAM зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TRUCAM, але, також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації від моменту її фіксації приладом TRUCAM.

Тому, достовірність інформації може бути перевірена в будь-який момент після її фіксації приладом TRUCAM.

Прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України №374 від 04.06.2015 року, затверджено Перелік категорій законодавчо регульованих ЗВТ, що підлягають періодичній повірці, пунктом 20 якого визначені вимірювачі швидкості руху транспортних засобів дистанційні, до яких належать, у тому числі, TRUCAM.

Однак, позивач, вважає використання TRUCAM незаконним, так як прилад використовували не на спец штативі та при погодних умовах, які перешкоджають вимірюванню, зокрема мороз (- 11 С), а себе таким, що не вчиняв адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Проте, такі твердження позивача не підтверджені іншими доказами, зокрема вплив температурного режиму та погодні умови станом на 09.02.2020 року на прилад вимірювання швидкості.

Суд вважає постанову, яка винесена відповідачем належним доказом вчинення адміністративного правопорушення, так я причиною зупинки позивача стало перевищення останнім швидкості руху на 28км/год.

При цьому, ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію», дозволяє інспектору патрульної поліції використовувати інформацію, отриману із відеотехніки, що закріплена на форменому одязі, службових транспортних засобах з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Разом з цим, посилання позивача на ті обставини, що інспектор допустив порушення, оскільки тримав вимірювач швидкості в руках, не заслуговує уваги, оскільки чинним законодавством, зокрема ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію» не обмежено спосіб розміщення відеоприладу, яким є вимірювач швидкості.

Тобто, покази приладу TRUCAM оцінюються інспектором як доказ в розумінні ст. 251 КупАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Отже, висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП повністю відповідає встановленим обставинам та матеріалам справи. Стягнення за адміністративне правопорушення накладено у межах, визначених санкцією ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Також, суд звертає увагу на те, що у позовній заяві позивач не оскаржує факт вчиненого правопорушення, а посилається на порушення інспектором поліції процедури оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, зокрема, неправильне застосування приладу TRUCAM.

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване в повній мірі відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, в ній зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, вірно застосовано межі санкції статті щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, вказано технічний пристрій, на який проводився відеозапис.

Таким чином, дана постанова була винесена з урахування всіх вимог передбачених ст. 283 КУпАП.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що при прийнятті рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності інспектором не було порушено порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та прав позивача.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що підстави для скасування оскаржуваної постанови судом не встановлені, тому у задоволенні адміністративного позову слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 7, 10, 72 78, 241 244, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 23 березня 2020 року.

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА