Справа № 420/595/20
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2020-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/595/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Таврія-В» до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, оформленого карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Таврія-В» з позовною заявою до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, оформленого карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2019/70023 від 10.12.2019 року.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження у відповідності до ст. 12 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження. Позов обґрунтований позивачем тим, що декларантом були надані усі необхідні документи на підтвердження преференційного походження товару, проте Галицькою митницею Держмитслужби прийнято рішення про відмову у митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, оформлене карткою відмови у митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2019/70023 від 10.12.2019 року, навівши при цьому підстави, що не свідчать про наявність об`єктивних сумнівів у преференційному походженні товару.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження. З відзиву на позовну заяву (аркуші справи 89-96) вбачається, що відповідач позов не визнає, оскільки підставою для оформлення оскаржуваної картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленню випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення слугувала неможливості завершення митного оформлення у зв`язку із тим, що документ про походження визнається непридатним для застосування преференцій відповідно до норм ст. 32 Доповнення І «Щодо визначення поняття «походження товарів» і методів адміністративного співробітництва» до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження в рамках Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії їхніми державами членами, з іншої сторони від 27.06.2017 року, оскільки сертифікат (або декларацію походження) видано (складено) експортеру (ом), який експортував товари походження яких не підтверджено митними органами країн ЄС.

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи вищевикладені приписи КАС України суд прийшов до висновку про можливість продовження розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

14 лютого 2018 року Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таврія-В» (покупець) та Компанією «BRAND DISTRIBUTION SP. Z O.O» (Польща) (продавець) укладений договір поставки №148/3, за яким Компанія «BRAND DISTRIBUTION SP. Z O.O» (Польща) зобов`язується передати у власність Товариства з обмеженою відповідальністю «Таврія-В» товар, що належить продавцю, а покупець зобов`язується прийняти поставлений товар та оплатити його.

Відповідно до розділів 1, 2 вказаного договору поставка товару здійснюється на умовах FCA- Чарна-Белостоцка, у відповідності до правил Інкотермс 2010, а також на умовах даного договору. Повна назва товару, його опис та характеристики, кількість товару, ціна одиниці товару, вартість та інші характеристики вказані у узгодженій сторонами специфікації, яка після її підписання сторонами є невід`ємною частиною даного договору. Ціна договору складає вартість товарів вказаних у специфікаціях, які є невід`ємною частиною даного договору. Валютою є Євро. Покупець зобов`язується оплатити товар на умовах: товар підлягає оплаті покупцем у вигляді 50% попередньої оплати після отримання підтвердження прийняття замовлення. Оплати здійснюються на основі специфікацій шляхом банківського переказу грошових коштів на рахунок продавця. Всі банківські витрати на території покупця оплачує покупець. Всі банківські витрати поза територією покупця сплачує продавець. Поставка товару здійснюється на умовах FCA Incoterms 2010. Поставка здійснюється однією партією транспортним засобом вантажний автомобіль.

Відповідно до умов зазначеного контракту на митну території України поставлений товар: кава смажена, з кофеїном торгівельної марки «Lavazza», вафлі солодкі, покриті та не покриті шоколадом, не містять ГМО, торгівельної марки «Loacker», напої безалкогольні негазовані з додаванням цукру чи інших підсолоджувальних речовин, торгівельної марки «AriZona», «OSHEE», кондитерський виріб з цукру, без вмісту какао, жувальні цукерки торгівельної марки «Haribo» «TROLLI», печиво сухе з начинкою у вигляді сендвічів, без ГМО, шоколад у вигляді плиток з начинкою, без додавання зерна зернових культур, горіхів або фруктів, торгової марки «Shogeten», шоколадні вироби а саме, шоколадно-молочна паста, що містить какао, без ГМО, вода мінеральна природна газована без додавання цукру та ароматичних речовин, розлита у скляні пляшки, без ГМО SAN PELLEGRINO.

З метою митного оформлення вищезазначеного товару, 10.12.2019 року декларантом (ТОВ «Абсолют Вест Сервіс» до Галицької митниці Держмитслужби подана електронна митна декларація №UA209170/2019/700456, в якій митна вартість визначена за основним методом за ціною контракту №148/3 від 14.02.2018 року, та документи, які підтверджують вартість товару, зокрема, зовнішньоекономічний контракт №148/3 від 14.02.2018 року, доповнення до договору №1 від 11.03.2018 року, доповнення до договору №2 від 13.11.2018 року, доповнення до договору №22 від 04.12.2019 року, доповнення до договору №3 від 16.04.2019 року, сертифікат якості КО.824.181.2019 від 04.12.2019 року, пакувальний лист №2019/12/FEX/CDB/000006 від 04.12.2019 року, рахунок-фактуру (інвойс) №2019/12/FEX/CDB/000006 від 04.12.2019 року, автотранспортну накладну ВDEX12/6 від 06.12.2019 року, сертифікат походження товару №PL/MF/AR 0059869 від 05.12.2019 року, сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 №PL/MF/AR 0128885 від 05.12.2019 року, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №149 від 09.12.2019 року, документ, що підтверджує вартість перевезення товару №169 від 09.12.2019 року, договір (контракт) про перевезення №20/01 від 20.01.2015 року, заяву декларанта або уповноваженої ним особи, у вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що товари не є генетично модифікованим організмом б/н від 04.12.2019 року, інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів №4934734 від 10.12.2019 року, копію митної декларації країни відправлення №19PL311010E0491147 від 06.12.2019 року.

Проте, за результатами розгляду декларації №UA209170/2019/700456 від 10.12.2019 року та доданих до неї документів, Галицькою митницею Держмитслужби складена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2019/70023 від 10.12.2019 року (аркуші справи 38-40).

Позивачу відмовлено у митному оформленні товарів з причин неможливості завершення митного оформлення у зв`язку із тим, що документ про походження визнається непридатним для застосування преференцій відповідно до норм ст. 32 Доповнення І «Щодо визначення поняття «походження товарів» і методів адміністративного співробітництва» до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження в рамках Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії їхніми державами членами, з іншої сторони від 27.06.2017 року, оскільки сертифікат (або декларацію походження) видано (складено) експортеру (ом), який експортував товари походження яких не підтверджено митними органами країн ЄС. Постанова Кабінету міністрів від 21.05.2012 №450 «Питання, пов`язані із застосуванням митних декларацій» (зі змінами), Наказ Міністерства фінансів від 30.05.2012 року №631 «Про затвердження Порядку виконання митних формальностей при здійснені митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа» (зі змінами), Наказ Міністерства фінансів від 30.05.2012 №651 «Про затвердження Порядку митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа».

Крім того, митним органом роз`яснено позивачу щодо необхідності подання нової митної декларації, заповненої відповідно до вимог чинного законодавства України.

Отримавши відмову у застосуванні преференційних ставок на ввезений товар, позивачем розмитнений товар на загальних підставах за митною декларацією № UA209170/2019/700629 (аркуші справи 41-47).

Не погоджуючись із прийнятою Галицькою митницею Держмитслужби карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2019/70023 від 10.12.2019 року, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Згідно із ч. 3 ст. 318 Митного Кодексу України, митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 246, ч. 1 ст. 248, ч. 1 ст. 257 Митного Кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Згідно із ч. 5 ст. 280 Митного Кодексу України, ввізне мито є диференційованим щодо товарів, що походять з держав, які спільно з Україною входять до митних союзів або утворюють з нею зони вільної торгівлі. У разі встановлення будь-якого спеціального преференційного митного режиму згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.

До товарів, що походять з України або з держав - членів Світової організації торгівлі, або з держав, з якими Україна уклала двосторонні або регіональні угоди щодо режиму найбільшого сприяння, застосовуються пільгові ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 1 ст. 281 Митного кодексу України передбачено, що допускається встановлення тарифних пільг (тарифних преференцій) щодо ставок Митного тарифу України у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом, зниження ставок ввізного мита або встановлення тарифних квот відповідно до законодавства України та для ввезення товарів, що походять з держав, з якими укладено відповідні міжнародні договори.

Законом України «Про ратифікацію Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони», ратифіковано Угоду про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони.

Відповідно до п. 1 ст. 16 протоколу 1 до Угоди про асоціацію товари, що походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу відповідно підпадають під дію цієї Угоди за умови подання сертифікату з перевезення товару EUR.1, зразок якого наведений у Додатку ІІІ до цього Протоколу.

Згідно із ч. 1, 2, 6, 7 ст. 36 Митного Кодексу України, країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі.

Країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом.

Положення цього Кодексу застосовуються для визначення походження товарів, на які при ввезенні їх на митну територію України поширюється режим найбільшого сприяння (непреференційне походження), з метою застосування до таких товарів передбачених законом заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Повністю вироблені або піддані достатній переробці товари преференційного походження визначаються на основі законів України, а також міжнародних договорів України, згоду на обов`язковість яких надано Верховною радою України.

Відповідно до ч. 1, 3, 5, 6, 9 ст. 43 Митного Кодексу України, документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару.

Сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом даної країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару.

Засвідчена декларація про походження товару - це декларація про походження товару, засвідчена державною організацією або компетентним органом, наділеним відповідними повноваженнями, а декларація про походження товару - це письмова заява про країну походження товару, зроблена у зв`язку з вивезенням товару виробником, продавцем, експортером (постачальником) або іншою компетентною особою на комерційному рахунку чи будь-якому іншому документі, який стосується товару.

Додатковими відомостями про країну походження товару є відомості, що містяться в товарних накладних, пакувальних листах, відвантажувальних специфікаціях, сертифікатах (відповідності, якості, фіто санітарних, ветеринарних тощо), митній декларації країни експорту, паспортах, технічній документації, висновках експертизи відповідних органів, інших матеріалах, що можуть бути використані для підтвердження країни походження товару.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.44 МК України, у разі ввезення товару на митну територію України, сертифікат про походження товару подається обов`язково на товари, до яких застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.

Згідно із ч.1 ст.16, ч. 1, 3 ст. 17, ч. 1 ст. 29 розділу V «Підтвердження походження» Протоколу І «Щодо визначення концепції «Походження товарів» і методів адміністративного співробітництва», товари, що походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу відповідно підпадають під дію цієї Угоди за умови подання сертифіката з перевезення товару EUR.1, зразок якого наведений у Додатку ІІІ до цього Протоколу, як одного з таких документів.

Сертифікат з перевезення товару EUR. 1 має бути виданий митними органами країни експорту на письмову заяву експортера.

Експортер, який подає заяву про видачу сертифіката з перевезення товару EUR.1, повинен бути готовим у будь-який час на вимогу митних органів країни експорту, у якій видається сертифікат з перевезення товару EUR.1, надати всі належні документи на підтвердження статусу походження розглядуваних товарів, а також виконання інших умов цього Протоколу.

Експортер, який подає заяву на отримання сертифіката з перевезення товару EUR.1, повинен зберігати документи, зазначені в статті 17 (3) цього Протоколу, протягом щонайменше трьох років.

Відповідно до ч.2 ст.32, ч. 1, 3 та 5 ст.33 розділу VI Протоколу І «Щодо визначення концепції «Походження товарів» і методів адміністративного співробітництва», з метою забезпечення правильного застосування цього Протоколу Європейський Союз і Україна повинні допомагати один одному через компетентні митні адміністрації у перевірці достовірності сертифікатів з перевезення товару EUR.1 або декларацій інвойс та правильності інформації, що міститься в цих документів.

Подальші перевірки підтверджень походження мають здійснюватися у довільному порядку або тоді, коли митні органи країни імпорту мають обґрунтовані сумніви в достовірності таких документів, статусі походження відповідних товарів або виконанні інших вимог цього Протоколу.

Перевірка має бути здійснена митними органами країни експорту. Для виконання цього завдання вони мають право вимагати будь-яких доказів і здійснювати будь-яку перевірку рахунків експортера та інші перевірки, які вважатимуть належними.

Митні органи, на запит яких була здійснена перевірка, мають бути повідомлені про її результати якомога раніше. Ці результати повинні чітко вказувати на те, чи є перевірені документи достовірними та чи розглядувані товари можуть бути визнані такими, що походять з Європейського Союзу або України і відповідають іншим вимогам цього Протоколу.

Згідно з ч.1 ст.45 Митного Кодексу України, у разі виникнення сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару, орган доходів і зборів може звернутися до компетентного органу, що видав документ, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, із запитом про проведення перевірки цих документів про походження товару чи надання додаткових відомостей.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем подано до митного органу пакет документів, які посвідчують походження товару, серед іншого, сертифікати про походження товарів (Sertificate of origin), сертифікати з перевезення (походження) товару форми EUR 1 (MOVEMENT CERTIFICATE EUR), пакувальні листи, рахунки-фактури, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу та інші.

Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 «Регіональної конвенції про пан-євро-середноземноморські преференційні правила походження» товари, що походять з однієї з Договірних Сторін, і ввозяться в інші Договірні Сторони, підпадають під дію цієї Угоди за умови подання сертифікату з перевезення товару EUR 1,

Сертифікат з перевезення товару EUR 1 має бути виданий митними органами Договірної сторони-експортера на письмову заявку експортера або, під відповідальність експортера, його уповноваженим представником.

Таким чином сертифікат з перевезення товару EUR 1 та сертифікат про походження товару є підставою для застосування до товару тарифної преференції.

Крім того, відповідно до п. 3, 5 ст. 32 «Регіональної конвенції про пан-євро-середноземноморські преференційні правила походження», перевірка має бути здійснена митними органами Договірної сторони - експортера. Для виконання цього завдання вони мають право вимагати будь-яких доказів і здійснювати будь яку перевірку рахунків експортера та інші перевірки, які вважатимуть належними.

Митні органи, на запит яких була здійснена перевірка, мають бути якнайшвидше повідомлені про її результати. Ці результати повинні чітко вказувати на те, чи є перевірені документи достовірними та чи розглядувані товари можуть бути визнані такими, що походять з однієї з Договірних Сторін і відповідають іншим вимогам цієї Конвенції.

Суд звертає увагу, що Сертифікат якості товару, наявний у матеріалах справи було видано Інспекцією з якості сільськогосподарських та продовольчих продуктів Республіки Польща. Експортна декларація і сертифікат EUR.1 було оформлено польською митницею.

Стосовно посилань Галицької митниці Держмитслужби на практику перевірки документів про походження товарів та пояснень Комісії ЄС (2007/С 83/1 від 17.04.2017 року), що для цілей застосування преференцій вважаються непридатними документи про походження, у тому числі сертифікат з перевезення товару, що складений експортером, який експортував товари, походження яких не підтверджено митними органами країн ЄС, і в подальшому експортує такі товари, суд зазначає наступне.

У разі виникнення сумнівів з приводу дійсності поданих документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару, контролюючий орган повинен звертатися до компетентного органу, що видав документ, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, щодо кожного окремого випадку, із запитом про проведення перевірки поданих декларантом документів про походження товару чи надання додаткових відомостей.

Без здійснення верифікації (перевірки достовірності) для цілей застосування преференцій вважаються непридатними документи про походження товарів з наступних технічних причин: бланк наданого сертифіката не відповідає зразку бланку, наведеному у додатку III до Протоколу 1 «Щодо визначення концепції «Товарів, що походять з певної країни» і методів адміністративного співробітництва» до Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом від 27.06.2014 р. (далі Протокол 1) (істотна різниця у розмірі чи кольорі, відсутній номер сертифіката, сертифікат заповнений мовою, що не є однією з офіційних мов Сторін Угоди); водночас, як виняток із правил, графа 11 сертифіката може бути розділена на дві частини для проставлення печатки митного органу країни ЄС; не заповнено одну або декілька з обов`язкових граф сертифіката (наприклад, графа 4); відсутній відбиток печатки митниці країни ЄС (графа 11); в графах 2 та 5 сертифіката зазначено відомості про країну (групу країн), яка не є учасником Угоди; граничний термін дії сертифіката/декларації інвойс закінчився, за винятком випадку, якщо такий сертифікат/декларація інвойс був дійсним та поданий митниці на момент поміщення товарів у митний режим «митний склад» (стаття 24 (3) Протоколу 1.

У разі неприйняття сертифіката з технічних причин митницею ДФС оригінал цього сертифіката повертається імпортеру для отримання нового сертифіката після здійснення експорту товарів відповідно до положень статті 18 (1)(b) Протоколу 1, в справах митниці ДФС залишається копія цього сертифіката.

Крім того, до обґрунтованих сумнівів щодо достовірності документів про походження товару належать такі випадки: проставлений в сертифікаті відбиток печатки посадової особи митниці країни ЄС відсутній у зразках відбитків печаток, доведених до митниць ДФС; сертифікат або декларацію інвойс не підписано експортером (за винятком декларацій інвойсів, складених затвердженими експортерами); структура номера авторизації затвердженого експортера не відповідає структурі номера, доведеного до митниць ДФС; у графі 11 сертифіката відсутні підпис та/або дата видачі (дата може бути проставлена окремо та/або міститися у відбитку печатки митниці країни ЄС у разі, якщо це передбачено доведеним до митниць ДФС зразком відбитка печатки); маркування на продукції/пакувальній тарі або на інших супровідних документах свідчить про інше походження товару, ніж зазначено в документі про походження товару; код товарної номенклатури (на рівні перших чотирьох знаків), зазначений у документі про походження товару або в комерційних/товаросупровідних документах, відрізняється від коду, задекларованого в митній декларації, за умови зміни правила походження до товару; дата декларування експортером відомостей про країну походження товару в графі 12 сертифіката пізніша, ніж дата видачі сертифіката, зазначена у графі 11 цього сертифіката; до сертифіката внесено виправлення/дописування, які не засвідчені відбитком печатки митниці країни ЄС (виправлення/дописування може бути засвідчено відбитком печатки митниці країни ЄС, який відрізняється від відбитка печатки, проставленого у графі 11 цього сертифіката).

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази підтвердження сумнівів у достовірності поданих документів, статусі походження відповідних товарів, а контролюючим органом не здійснювалось жодних перевірочних дій, не надсилалось запитів про надання відповідних доказів чи інформації щодо сертифікату EUR.1 №PL/MF/AP0128885 на підставі якого здійснювалось ввезення товару.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, однак відповідач не довів правомірності оскаржуваного рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Таврія-В» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати розподіляються у відповідності до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 139, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Таврія-В» (65091, м. Одеса, вул. М`ясоїдівська, буд. 14, ) до Галицької митниці Держмитслужби (79000, м. Львів, вул. Костюшка, буд. 1, ) про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, оформленого карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2019/70023 від 10.12.2019 року задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Галицької митниці Держмитслужби про відмову в митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, оформленого карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2019/70023 від 10.12.2019 року.

Стягнути з Галицької митниці Держмитслужби (79000, м. Львів, вул. Костюшка, буд. 1, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таврія-В» (65091, м. Одеса, вул. М`ясоїдівська, буд. 14, ) сплачений судовий збір у розмірі 2102 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.І. Свида

.