Справа № 415/1947/20
Суддя: Калмикова Ю. О.
Дата ухвалення: 2020-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 415/1947/20
Провадження № 2-а/415/244/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2020 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Калмикової Ю.О.,

за участю секретаря - Кравченко О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у залі суду м. Лисичанська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції у Луганській області рядового поліції Троценка Ярослава Володимировича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

встановив:

Описова частина

Зміст позовних вимог

До Лисичанського міського суду Луганської області надійшли матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції у Луганській області рядового поліції Троценка Ярослава Володимировича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що 07.03.2020 року здійснюючи рух по вул. В. Сосюри у м. Лисичанську, водій ОСОБА_1 був зупинений поліцейським роти № 1 батальйону № 1 УПП в Луганській області рядовим поліції Троценком Ярославом Володимировичем, порушуючи законодавство України, поліцейським було винесено незаконну постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2210267 від 07.03.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425 грн.

Згідно з постановою працівника поліції водій - ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом о 11 годині 46 хвилин, проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3. е ПДР України - порушення проїзду на заборонний червоний сигнал, або миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняє рух.

Позивач заявляє, що ним не порушувались ПДР в час та за обставинами, що були зазначені інспектором поліції в постанові.

Позивач зазначає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №2210267 від 07.03.2020 року прийнята з грубим порушенням вимог закону, не відповідає обставинам справи та с такою, що підлягає скасуванню.

Позивач вважає, що його права порушені складанням не законної постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності

Вважаємо дану постанову необґрунтованою, такою що не відповідає нормам КУпАП. Під час винесення постанови не дотримано вимоги ст. 245, 276, 280 КУпАП відповідно яким завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи.

Позивач надав поліцейському пояснення аналогічні даному позову, але працівником патрульної поліції не встановлено жодних обставин, що вказували б на правопорушення, не зібрано в повному обсязі матеріалів справи. Справу розглянуто поверхнево, з упередженим ставлення до позивача та збору доказів правопорушення, що не відповідає нормам КУпАП.

При розгляді справи жодним чином не були з`ясовані та доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який за законом встановлено адміністративну відповідальність.

Протокол про адміністративне правопорушенні не складався, обсяг доказування працівником поліції визначений не був, постанова у справі про адміністративне правопорушення в порядку діючого законодавства України не містить доведеності порушення безпеки дорожнього руху, що є об`єктом правопорушення в розумінні частини 2 статті 122 КУпАП. Відомості що були зазначені працівником поліції не містить жодних фактів, зафіксованих будь-яким способом порушення ПДР, тим самим у порядку ст. 7 КУпАП не була встановлена об`єктивна сторона цього адміністративного правопорушення.

Необхідно зазначити, що інспектор при винесенні постанови, не керувався жодними допустимими доказами, які б підтверджували його вину у скоєнні правопорушення.

Позивач вважає, що у інспектора поліції не було підстав для винесення постанови та притягнення його до адміністративної відповідальності.

Позивач наголошує, що під час здійснення маневру, проїзд регульованого перехрестя, рухаючись в транспортному потоці, він, закінчуючи свій маневр (перетинання перехрестя на дозволяючий сигнал світлофору), закінчив його на жовтий сигнал світлофору, оскільки іншого порядку проїзду за рухом транспортних засобів через перехрестя без застосування екстреного гальмування був би неможливим, що в свою чергу призвело б до створення аварійної ситуації, був неможливий.

Позивач зазначає, що він передусім керувався п. 8.11 ПДР, згідно якого передбачено, що «Водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.».

Розглядаючи справу за місцем нібито його скоєння, позивач був позбавлений права на об`єктивний та всебічний розгляд справи.

На підставі викладеного, просив суд скасувати постанову ЕАК № 2210267 від 07.03.2020 року поліцейського роти № 1 батальйону № І УШІ в Луганській області рядового поліції Троценка Ярослава Володимировича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити.

Доводи особи, яка подала позов

Позовна заява мотивована тим, що позивач ОСОБА_1 вважає постанову серії ЕАК № 2210267 від 07.03.2020 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі протиправною, у зв`язку з чим просить її скасувати.

Відзив на позовну заяву не надійшов. Відповідачем був наданий відеоматеріал правопорушення ОСОБА_1 від 07.03.2020.

Надходження позовної заяви та інших заяв до суду

17.03.2020 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/1947/20 було відкрито провадження у цій адміністративній справі.

23.03.2020 року відповідачем було надано письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності та долучено відеоматеріал правопорушення ОСОБА_1 від 07.03.2020.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав письмове клопотання, в якому просив справу розглянути за його відсутності.

Дослідивши докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та зміст спірних правових відносин.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2210267 від 07.03.2020, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом Mitsubishi Padjero, державний номер НОМЕР_1 , 07.03.2020 року о 11 годині 20 хвилини в м. Лисичанську по вул. В.Сосюри 348, проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3е ПДР України - порушення проїзду на заборонний червоний сигнал, або миготливий, або два червоних миготливих сигнали заборони руху, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2210267 від 07.03.2020 року протиправною, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Позивач не погоджуючись з обставинами, викладеними в постанові серії ЕАК № 2210267 від 07.03.2020, посилаючись на не порушення ним правил дорожнього руху та відсутність складів адміністративних правопорушень, скористався своїм правом і звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Мотивувальна частина

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем наданий суду відеозапис на DVD-R диску з нагрудної камери інспектора УПП від 07.03.2020 року.

З п. 9 постанови про накладення адміністративного стягнення відносно позивача вбачається, що до неї надано відео з нагрудної камери DSJ-X300109_BB0109 та DSJ-X300056_ВВ056.

Судом встановлено, що на підтвердження факту порушення позивачем п. 19.1 а. ПДР, відповідачем надано відеозапис № DSJ-X300109_BB0109 та DSJ-X300056_ВВ0056, тоді як в оскарженій постанові про адміністративне правопорушення вказано інший номер - № DSJ-X300109_BB0109 та DSJ-X300056_ВВ056. Отже, номер пристрою згідно з постановою не співпадає з номером пристрою згідно з відеозаписом.

Аналізуючи вищенаведене, суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід зазначити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює,а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

За таких обставин суд приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2210267 від 07.03.2020 року складена з порушенням норм статті 283 КУпАП, а тому не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та підлягає скасуванню.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідачем суду не наведено будь-яких причин, з яких він не дотримався наведених положень КУпАП щодо фіксування і дослідження доказів у справі про адміністративне правопорушення.

З наведеного суд доходить висновку, що відсутні докази того, що на час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача відповідач приймав оскаржуване рішення з дослідженням доказів, а не на підставі тільки візуального спостереження за дотриманням позивачем ПДР.

Аналогічні висновки стосовно правових наслідків відсутності у постанові про накладення адміністративного стягнення посилання на пристрій, на який зроблений відеозапис, як на суттєве порушення при накладенні адміністративного стягнення викладені у постанові ВС від 30 травня 2018 р. в адміністративному провадженні №К/9901/29775/18 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/74407705).

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції у Луганській області рядового поліції Троценка Ярослава Володимировича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задоволенню повністю.

Керуючись ст. 2, 72-90, 99, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції у Луганській області рядового поліції Троценка Ярослава Володимировича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, задовольнити повністю.

Постанову про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксованої не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2210267 від 07.03.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники судового розгляду:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер № НОМЕР_2 .

Відповідач: поліцейський роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції у Луганській області рядового поліції Троценко Ярослав Володимирович, місце роботи за адресою: буд. 8, вул. Штейгерська, м. Лисичанськ, 93100, Луганська область, Україна.

Повний текст судового рішення складено 25.03.2020.

Суддя Ю. О. Калмикова