Справа № 591/740/20
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2020-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

"25" березня 2020 р. Справа № 591/740/20

Сумський окружний адміністративний суд в особі судді Гелети С.М., розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Сумського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 07.02.2020 на розгляд Сумського окружного адміністративного суду передано (до відкриття провадження) за підсудністю адміністративну справу № 591/740/20 за позовом 17.02.2020 ОСОБА_1 до Сумського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про зобов`язання вчинити дії.

Позивач просить суд зобов`язати відповідача внести виправлення/доповнення до актового запису від 04.02.2017 № 95, складеного Ковпаківським районним у місті Суми відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , а саме: у графі "громадянство" щодо нареченого внести запис "громадянин Йорданське Хашимітське Королівство".

Ухвалою від 04.03.2020 відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

23.03.2020 відповідач звернувся до суду із клопотанням у якому справу просив розглядати за правилами загального позовного провадження. Також, 23.03.2020 відповідач подав до суду відзив, у якому серед іншого, просить закрити провадження у даній справі, оскільки спір не є публічно-правовим та не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Суд, дослідивши доводи поданих заяв, відмовляє в розгляді даної справи за правилами загального позовного провадження. Також суд відмовляє в закритті провадження по справі з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно з ч. 2 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 4 ст. 257 КАС України).

В даному випадку позивачами не заявлено вимог, що унеможливлюють розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження.

При цьому суд враховує практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція), яка свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не в кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі "Аксен проти Німеччини", заява № 8273/78; рішення від 25 квітня 2002 року у справі "Варела Ассаліно проти Португалії", заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

ЄСПЛ вказав на те, що відмову в проведенні публічного розгляду не можна вважати необґрунтованою, оскільки під час провадження у справі не виникло ніяких питань, які не можна було вирішити шляхом дослідження письмових доказів.

У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник не представив переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що в даному випадку відсутні підстави для переходу до розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження, у зв`язку із чим суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача.

Стосовно клопотання про закриття провадження, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За частиною 2 вказаної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, передбачених даною частиною статті.

Таким чином завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин. На виконання покладених на нього завдань, адміністративний суд перевіряє рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень на відповідність вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України.

Стосовно посилання відповідача на постанову Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 по адміністративній справі № 425/2737/17 щодо правової позиції відносно справ про оскарження відмови внести за заявою особи змін до актового запису цивільного стану суд за правилами адміністративного судочинства вивчає наявність чи відсутність достатніх підстав для прийняття відповідного рішення, зокрема, перевіряє чи відповідні рішення прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення.

Завдання адміністративного суду у таких справах полягає, насамперед, у перевірці додержання процедури розгляду та прийняття органом реєстрації актів цивільного стану відповідного рішення. Адміністративний суд, розглядаючи такі справи, не вправі вийти за межі їх публічно-правових аспектів і встановлювати юридичні факти, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану, зокрема і факт реальної дати народження особи.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема змісту позовних вимог, позивач обґрунтовує свої позовні вимоги неправомірною відмовою відповідача щодо внесення змін до ату цивільного стану, враховуючи наявний висновок відповідача від 21.11.2019 № 173/15.20-89 про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану.

За таких обставин, суд розглядає в даному випадку позовні вимоги лише в межах визначених постановою Великої Палати Верховного Суду, а саме з критеріїв правомірності/протиправності дії відповідача щодо відмови у внесенні змін до актового запису, в тому числі і правомірність та обґрунтованість висновку відповідача від 21.11.2019 № 173/15.20-89.

На переконання суду, підставами для внесення змін до актового запису про шлюб, є встановлення судом чи наявна помилкова відмова відповідача у внесені відомостей, на підставі актового запису про шлюб, що передувало спірному актовому запису, дослідження документів та відомостей у позивача для внесення відповідних змін відповідачем при зверненні позивача із відповідною заявою.

За таких обставин, справа за позовом ОСОБА_1 до Сумського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про зобов`язання вчинити дії підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, у зв`язку із чим суд відмовляє в закритті провадження у даній справі.

Керуючись ст. ст. 238, 248, 256, 262 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Сумського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про розгляд справи № 591/740/20 за правилами загального позовного провадження - відмовити.

У задоволенні клопотання Сумського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про закриття провадження по справі № 591/740/20 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 25.03.2020.

Суддя С.М. Гелета