Справа № 580/76/20
Суддя: В.В. Гаращенко
Дата ухвалення: 2020-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2020 року справа № 580/76/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаращенка В.В., розглянувши спрощеного позовного провадження (без виклику учасників справи в судове засідання) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Черкаській області про скасування вимоги,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Черкаській області, в якій просить:

- скасувати вимогу Головного управління ДФС у Черкаській області від 18.11.2019 №Ф-42982-17 як незаконну та протиправну.

Ухвалою суду від 13.01.2020 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників в судове засідання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №194, виданого 03.03.2003 Черкаською обласною кваліфікаційно- дисциплінарної комісії адвокатури є адвокатом.

Здійснюючи свою адвокатську діяльність, 15.10.2012 зареєструвався як самозайнята особа, яка здійснює незалежну професійну діяльність.

21.02.2018 шляхом подання до Ради адвокатів Черкаської області відповідної заяви, зупинив адвокатську діяльність, про що є відмітка в Єдиному реєстрі адвокатів України.

23.02.2018 звернувся до Драбівського відділення Золотоніської ОДПІ із заявами про припинення платників податку /форма №8-ОПП/ та зняття мене з обліку платника єдиного внеску /форма №7-ЄСВ/, додавши витяг з реєстру адвокатів України про зупинення адвокатської діяльності. При цьому, ним сплачений єдиний соціальний внесок за 2017 рік та січень, лютий місяці 2018 року.

14 березня 2018 року поновив дію свідоцтва на право заняття адвокатської діяльності.

Позивач стверджує, що з 23.02.2018 повинен бути знятий з обліку як самозайнята особа, оскільки для цього виконав всі вимоги законодавства, тому не є самозайнятою особою, внаслідок чого не підпадає під дію Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» як самозайнята особа, відповідно не є платником єдиного внеску як самозайнята особа, не зобов`язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок з 23.02.2018.

Відповідач подав відзив на адміністративний позов, в якому просив у задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що згідно баз даних Головного управління ДФС у Черкаській області позивач перебував на обліку як фізична особа, яка займається незалежною професійною діяльністю.

Відповідно до інтегрованої картки платника податків, за позивачем рахується недоїмка зі сплати єдиного внеску. За даними інформаційної системи контролюючого органу загальна сума заборгованості станом на 31.10.2019 становила 19200,19 грн. На підставі цих даних ГУ ДПС у Черкаській області сформовано вимогу про сплату боргу від 18.11.2019 №Ф-42982-17.

При цьому, відповідач звернув увагу, що рішенням Головного управління ДПС у Черкаській області проведено коригування інтегрованих карток за кодом бюджетної класифікації 71040000, скасовано ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) нарахування з єдиного соціального внеску в сумі 10098,66 грн., а саме, нарахування за лютий, березень та три квартали 2019 року, у зв`язку з тим, що з 10.01.2019 позивач є керівником адвокатського об`єднання «Володимира Бичка».

Таким чином, станом на дату розгляду справи заборгованість позивача з єдиного соціального внеску, як фізичної особи-підприємця єдиного податку становить 6659,42 грн.

У додаткових поясненнях відповідач звернув увагу, що відповідно до інформації з Єдиного реєстру адвокатів України, з 21.02.2018 ОСОБА_1 зупинив адвокатську діяльність. В зв`язку з цим, та на підставі заяви 7-ЄСВ, контролюючим органом проставлена відмітка в облікових даних платника про зупинення адвокатської діяльності.

14.03.2018 право на заняття адвокатською діяльністю ОСОБА_1 . поновлено, на підставі заяви, поданої до Ради адвокатів Черкаської області. Тобто, згідно інформації Єдиного реєстру адвокатів України, відомості щодо самозайнятої особи Бичка В.І. оновлені та актуалізовані, в результаті чого відмітка про зупинення діяльності скасована.

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань Адвокатське бюро «Володимира Бичка» (), де позивач являється керівником, зареєстроване 10.01.2019 за №0000776. Нарахування з єдиного соціального внеску здійснювались за період, в якому позивач здійснював адвокатську діяльність індивідуально.

Дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до такого висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №194, виданого 03.03.2003 Черкаською обласною кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури, є адвокатом та 15.10.2012 зареєстрований як самозайнята особа, яка здійснює незалежну професійну діяльність.

21.02.2018 шляхом подання до Ради адвокатів Черкаської області відповідної заяви, позивач зупинив адвокатську діяльність, про що внесено відмітку до Єдиного реєстру адвокатів України.

23.02.2018 позивач звернувся до Драбівського відділення Золотоніської ОДПІ із заявами про припинення платників податку /форма №8-ОПП/ та зняття з обліку платника єдиного внеску /форма № 7-ЄСВ/, додавши витяг з реєстру адвокатів України про зупинення адвокатської діяльності.

14 березня 2018 року позивач поновив дію свідоцтва на право заняття адвокатської діяльності.

18 листопада 2019 року контролюючим органом позивачу сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску №Ф-42982-17 в сумі 19200 грн 19 коп.

Не погоджуючись з вищевказаною вимогою, позивач звернувся до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні регулюються Законом України від 05.07.2012 року № 5076-VІ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон №5076), статтею 1 якого визначено що, адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Адвокатською діяльністю визнається незалежна професійна діяльність адвоката зі здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідно до пп. 14.1.226 п. 14.1 ст. 14 ПК України, самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Відповідно до пункту 63.2 статті 63 ПК України, взяттю на облік або реєстрації у контролюючих органах підлягають всі платники податків. Взяття на облік у контролюючих органах юридичних осіб, їх відокремлених підрозділів, а також самозайнятих осіб здійснюється незалежно від наявності обов`язку щодо сплати того або іншого податку та збору.

Абзацом другим пункту 63.5 статті 65 ПК України, передбачено, що фізичні особи - підприємці та особи, які мають намір провадити незалежну професійну діяльність, підлягають взяттю на облік як самозайняті особи у контролюючих органах згідно з цим Кодексом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VІ зі змінами та доповненнями (далі - Закон №2464), платниками єдиного внеску є особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Взяття на облік фізичної особи, яка має намір провадити незалежну професійну діяльність регламентується статтею 65 ПК України, статтею 5 Закону №2464, Порядком обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 09.12.2011 №1588 зі змінами та доповненнями (далі - Порядок) та Порядком обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 24.11.2014 року №1162 зі змінами та доповненнями (далі - Порядок платників ЄСВ).

Відповідно до пункту 6.7 розділу VI Порядку обліку та пункту 1 розділу III Порядку обліку платників ЄСВ для взяття на облік фізичної особи, яка має намір провадити незалежну професійну діяльність, така особа повинна подати до контролюючого органу за місцем постійного проживання заяву за формою №5-ОПП, заяву за формою №1-ЄСВ та копію свідоцтва про реєстрацію чи іншого документа (дозволу, сертифіката тощо), що підтверджує право фізичної особи на провадження незалежної професійної діяльності.

Законом України від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі - Закон № 1774) внесено зміни до Закону України від 08 липня 2010 року № 2464, зокрема щодо нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування ФОП, у тому числі ФОП - платниками ЄП, та особами, які провадять незалежну професійну діяльність, які набули чинності з 01 січня 2017 року.

Базою нарахування ЄВ для платників, зазначених у пп. 4 (крім ФОП - платників ЄП) та 5 частини першої ст. 4 Закону № 2464, є сума доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума ЄВ не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. У разі-якщо такими платниками не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року, такі платники зобов`язані визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування ЄВ, встановленої Законом №2464.

При цьому сума ЄВ не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць (п. 2 частини першої ст. 7 Закону № 2464 у редакції Закону № 1774).

Отже, починаючи з 01.01.2017, у разі якщо ФОП, які застосовують загальну систему оподаткування, та особами, які провадять незалежну професійну діяльність, не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року, такі платники зобов`язані визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування ЄВ, встановленої Законом № 2464.

При цьому, сума ЄВ не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

За наведеного правового регулювання суд відхиляє доводи позивача, що розмір ЄСВ для осіб, які здійснюють незалежну професійну діяльність залежить виключно від суми отриманого доходу, оскільки незалежно від отриманого доходу на таку особу покладається обов`язок щодо сплати ЄСВ у розмірі мінімального страхового внеску.

Суд вважає безпідставними доводи позивача, що він зупинив 21.02.2018 незалежну професійну діяльність, тому не повинен сплачувати ЄСВ, оскільки позивачем підтверджено, що в наступному місяці 14.03.2018 він відновив незалежну професійну діяльність. Наведене також підтверджується витягом з Єдиного реєстру адвокатів України від 16.12.2019, який наявний у матеріалах справи.

В матеріалах справи відсутні докази зняття позивача з обліку як самозайнятої особи.

Твердження позивача, що його безпідставно не знято з обліку як самозайняту особу за заявами від 23.02.2018, судом відхиляються, оскільки правомірність зазначеної, на думку позивача, бездіяльності не є предметом даного спору.

Отже, враховуючи, що позивач з 14.03.2018 відновив незалежну професійну діяльність, тому повинен сплачувати ЄСВ на загальних підставах згідно норм п. 2 частини першої ст. 7 Закону № 2464 у редакції Закону № 1774.

З цих самих міркувань суд відхиляє посилання позивача на постанову Верховного Суду від 05.11.2018 у справі №820/1538/17, оскільки в цій справі встановлені інші фактичні обставини, зокрема, відсутній факт поновлення адвокатом незалежної професійної діяльності.

Подана позивачем довідка №151 від 18.12.2019, яка видана комунальним підприємством «Драбівські теплові мережі» про працевлаштування позивача на посаду юрисконсульта з 09.02.2018 по 18.12.2019 включно, не є доказом сплати ЄСВ роботодавцем за позивача. При цьому, адміністративний позов не містить посилань на неї, як на підставу позовних вимог.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань від 14.01.2019 позивач заснував 10.01.2019 Адвокатське бюро «Володимира Бичка» ().

Відповідно до ч. 3 ст.4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності). Частина 1 ст. 13 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлює, що адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою.

Отже, у разі заснування адвокатського бюро, адвокат припиняє існувати як самозайнята особа.

Процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) страхувальниками, визначеними Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів, визначено Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року №449 (далі Інструкція №449).

У відповідності до абз. 3 п. 6 розділу VI Інструкції №449 вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається відкликаною, якщо орган доходів і зборів скасовує або змінює раніше зазначену суму боргу (недоїмки) внаслідок її узгодження або оскарження - з дня прийняття органом доходів і зборів рішення про скасування або зміну раніше зазначеної суми боргу (недоїмки).

Як вбачається з даних інтегрованої картки за кодом бюджетної класифікації 71040000, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) згідно рішення відповідача №9/23-00-54-33-012 від 31.01.2020 зменшено нарахування єдиного соціального внеску на суму 10098,66 грн., за два місяці першого кварталу 2019 року та з ІІ по ІV квартал 2019 року, тобто за період після заснування позивачем Адвокатського бюро «Володимира Бичка».

Отже, зменшення заборгованості позивача відбулось за рішенням контролюючого органу, тому оскаржена позивачем вимога від 18.11.2019 №Ф-42982-17 вважається відкликаною з 31.01.2020, що вказує про відсутність порушених прав позивача на дату прийняття судом рішення та є підставою для відмови в задоволенні позову.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачені позивачем судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 12, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Сплачені позивачем судові витрати язалишити за позивачем.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду з врахуванням особливостей закріплених п. 15.5 Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня підписання рішення суду.

Суддя В.В. Гаращенко