Справа № 583/634/20
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2020-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2020 р.Справа № 583/634/20

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Старосуда М.І. , Калитки О. М. ,

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27.02.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Ярошенко Т.О., м. Охтирка, Сумська область, 42700, повний текст складено 27.02.20 року по справі № 583/634/20

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора четвертої роти першого батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль Управління патрульної поліції в Київській області Сондей Михайла Васильовича

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до інспектора четвертої роти першого батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль Управління патрульної поліції в Київській області Сондей Михайла Васильовича (надалі по тексту відповідач), в якому просив суд:

-скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК №2103296 від 13.02.2020 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27.02.2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність оскаржуваного судового рішення, просить скасувати рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27.02.2020 року та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначив, що приписи п. 31.4 ПДР не забороняють експлуатацію транспортного засобу, що має тріщини на лобовому склі в зоні роботи склоочисників, що в свою чергу виключає можливість притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ст.268 КАС України у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 283, 285 - 289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Судом апеляційної інстанції відповідно до вимог ст. 268 КАС України було надіслано на офіційну електронну адресу відповідача текст повістки з зазначенням дати, часу і місця розгляду справи, що підтверджується звітом про відправлення. Також на веб-порталі судової влади України було оприлюднено повідомлення про виклик у судове засідання сторін у справі з зазначенням дати, часу і місця розгляду справи.

Враховуючи, що сторони у справі були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи відповідно до положень ст. 268 КАС України, то неприбуття у судове засідання сторін по справі, повідомлених відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у суді апеляційної інстанції.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що поліцейським 4 роти 1 батальйону поліції у м.Бориспіль УПП Київської області Сондей М.В. 13.02.2020 року винесено постанову серії ЕАК №2103296 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно з якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення за ч.2 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 680 грн.

Згідно даної постанови, ОСОБА_1 13.02.2020 року на 76 км. автодороги Київ-Харків керував транспортним засобом марки Mercedes-Benz Sprinter 513 CDI, номерний знак НОМЕР_1 з тріщиною лобового скла в зоні дії склоочисників, чим порушив ДСТУ 3649 та п.31.4.7 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КУпАП.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з правомірності оскаржуваної постанови.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Суд апеляційної інстанції перевіривши оскаржуване рішення на відповідність критеріям, наведеним у ч.2 ст.2 КАС України приходить до висновку, що прийнято воно законно, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно постанови відповідача серії ЕАК № 2103296 від 13.02.2020 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП, оскільки він 13.02.2020 року на 76 км. автодороги Київ-Харків керував транспортним засобом марки Mercedes-Benz Sprinter 513 CDI, номерний знак НОМЕР_1 з тріщиною лобового скла в зоні дії склоочисників, чим порушив ДСТУ 3649 та п.31.4.7 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КУпАП за що на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 680,00 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, -тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З аналізу наведеної норми слідує, що відповідальність за ч.2 ст. 121 КУпАП настає у разі керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має технічні несправності, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

Притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 121 КУпАП відбулося через невідповідність, на думку відповідача, технічного стану транспортного засобу позивача вимогам стандартів 3649:2010 та п. 31.4.7 ПДР.

Відповідно до п.31.1 ПДР технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Вимоги до технічного стану автотранспортних засобів, які знаходяться в експлуатації викладені в ДСТУ 3649:2010 " КОЛІСНІ ТРАНСПОРТНІ ЗАСОБИ. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання", затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 28.12.2010 року №630.

Згідно з п. 1.1 ДСТУ 3649:2010 цей стандарт поширюється на колісні транспортні засоби (далі - КТЗ) категорій M, MG, N, NG, O, призначені для перевезення вантажів та (або) пасажирів, а також на КТЗ, які за своєю конструкцією та обладнанням призначені для виконання спеціальних робочих функцій, або призначені для перевезення пасажирів чи вантажів певних категорій, на дорогах загального користування.

Пунктом 6.8. ДСТУ 3649:2010 передбачено вимоги до інших елементів конструкції.

Зокрема, пунктом 6.8.5 ДСТУ 3649:2010 визначено, що на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників.

Отже, ДСТУ 3649:2010 передбачає вимоги до елементів конструкції автотранспортного засобу, що знаходиться в експлуатації, відповідно до яких на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників.

Таким чином, наявність скол чи тріщин в зоні роботи склоочисників свідчить про те, що технічний стан транспортного засобу не відповідає вимогам ДСТУ 3649-2010, а тому у разі керування транспортним засобом, технічний стан якого не відповідає ДСТУ 3649-2010, настає відповідальність за ч.2 ст. 121 КУпАП.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу наведеної норми слідує, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, зазначена норма має певний перелік доказів, які підтверджують відсутність або наявність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Такими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП є, зокрема, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також інші документи.

Перевіряючи обгрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП колегія суддів зазначає наступне.

Матеріали адміністративної справи містять відеозапис з нагрудної камери поліцейського №253 на якому зафіксовано подію адміністративного правопорушення.

Так, з долученого до матеріалів справи відеозапису слідує, що позивач 13.02.2020 року на 76 км. автодороги Київ-Харків керував транспортним засобом марки Mercedes-Benz Sprinter 513 CDI, номерний знак НОМЕР_1 з тріщиною лобового скла в зоні дії склоочисників.

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 3 статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Оскаржувана постанова містить відомості про технічний засіб, яким здійснено відеозапис.

Враховуючи те, що відомості про технічний засіб, яким здійснено відеозапис занесено до оскаржуваної постанови, то такий відеозапис є належним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Крім того, позивач в позові та апеляційній скарзі підтвердив наявність тріщини лобового скла в зоні роботи склоочисників.

Доводи позивача про те, що ним не було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КУпАП, оскільки, як зазначає позивач, 11.02.2020 року автомобіль в установленому порядку пройшов перевірку технічного стану транспортного засобу, що підтверджується протоколом перевірки технічного стану транспортного засобу від 11.02.2020 року, а тріщина лобового скла виникла під час руху транспортного засобу 13.02.2020 року в результаті попадання стороннього предмета в лобове скло, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки відповідальність за ч.2 ст. 121 КУпАП настає саме у разі керування водієм транспортним засобом технічний стан якого не відповідає вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, а враховуючи, що позивач 13.02.2020 року керував автомобілем технічний стан якого не відповідав вимогам стандартів, то позивача було правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 121 КУпАП.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що приписи п. 31.4 ПДР не забороняють експлуатацію транспортного засобу, що має тріщини на лобовому склі в зоні роботи склоочисників, а тому притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП є незаконним, колегія суддів вважає необгрунтованими, з огляду на таке.

Так, колегія суддів зазначає, що оскаржувана постанова містить висновок відповідача про порушення позивачем п. 31.4.7 ПДР.

Приписами пп. 31.4 п. 31 ПДР передбачено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності визначених цим пунктом технічних несправностей і невідповідності визначених цим пунктом вимогам.

Проте, притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 121 КУпАП відбулося через невідповідність технічного стану транспортного засобу позивача вимогам стандартів 3649:2010, а не у зв`язку з наявністю технічних несправностей або невідповідності вимогам, встановленим пп. 31.4 п. 31 ПДР.

Колегія суддів зазначає, що відповідальність за ч.2 ст. 121 КУпАП настає не тільки у разі керування водієм транспортним засобом, що має технічні несправності, а і у разі коли технічний стан і обладнання такого транспортного засобу не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

Наявність скол чи тріщин в зоні роботи склоочисників свідчить про те, що технічний стан транспортного засобу не відповідає вимогам ДСТУ 3649-2010.

13.02.2020 року на 76 км. автодороги Київ-Харків позивач керував транспортним засобом марки Mercedes-Benz Sprinter 513 CDI, номерний знак НОМЕР_1 з тріщиною лобового скла в зоні дії склоочисників.

Отже, технічний стан транспортного засобу марки Mercedes-Benz Sprinter 513 CDI, номерний знак НОМЕР_1 , яким керував позивач, не відповідав вимогам ДСТУ 3649-2010, а тому позивач правомірно був притягнутий до відповідальності за ч.2 ст. 121 КУпАП.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана постанова є законною.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги позивача колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення-без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення або ухвалу-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27.02.2020 року по справі № 583/634/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) М.І. Старосуд О.М. Калитка