Справа № 390/1544/19
Суддя: Шавула В. С.
Дата ухвалення: 2020-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

05.03.2020 Єдиний унікальний номер 390/1544/19
Провадження №2а/205/57/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2020 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Шавули В.С.

за участю секретаря Далакян Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач 08 листопада 2019 року звернувся до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області із вказаним позовом.

На підставі ухвали Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 11 листопада 2019 року справу передано за підсудністю до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська (а.с.9).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що постановою серії ЕАК №1688763 винесеною інспектором 1 батальйону 2 роти УПП в Кіровоградській області Негарою М.А., його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Позивач вважає вищезазначену постанову необґрунтованою, у зв`язку з чим, вимушений був звернутись до суду з даним позовом, в якому просить скасувати постанову серії ЕАК №1688763 від 31.10.2019 року по справі про адміністративне правопорушення протиправною, а провадження по справі закрити.

Ухвалою суду від 25 грудня 2019 року прийнято позов та відкрито провадження у справі (а.с.14).

Позивач до суду надав письмову заяву, в якій просить справу розглядати без своєї участі, вимоги позову підтримує у повному обсязі (а.с.22).

Відповідач в судове засідання не з`явився. До суду надіслав відзив на позов, в якому посилаючись на викладені обставини просить відмовити у задоволенні позову (а.с.16-18).

Відповідно до ч.3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Згідно ч.2 ст. 268 КАС України, учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Суд, вважає за можливе, у відповідності до ч. 3 ст. 268 КАС України, вирішити справу у відсутність учасників справи, що не з`явились у судове засідання.

У відповідності до ч.2 ст. 19 Конституції України, державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією України та Законами України.

Згідно із ч.1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно п.1 ч.2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

У відповідності до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що постановою серії ЕАК № 1688763 від 31.10.2019 року, винесеною інспектором УПП в Кіровоградській області Негарою М.А., на позивача накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, у вигляді штрафу в сумі 255,00 грн. (а.с.5).

Відповідно до вказаної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, 31.10.2019 року об 01-40 год. водій штиря Сергій ОСОБА_2 керуючи ТЗ на автодорозі м12 Стрій-Тернопіль-Кропивницький порушив вимоги дорожньої горизонтальної розмітки, чим порушив п.8.5.1. ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Пунктом 8.5.1. ПДР України визначено, що горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

Відповідно до ст.. 1 Закону України «Про Національну поліцію», національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

У відповідності до ст.. 2 Закону України «Про Національну поліцію», завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Пункт 4 розділу IV Інструкції передбачає, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені частиною першою статті 268 КУпАП та статтями 55,56,59,63 Конституції України.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1,статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно із п. 7 розділу IV Інструкції уповноважена посадова особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, відповідно до статті 280 КУпАП зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правомірного вирішення справи.

Відповідно до п. 8 Інструкції розглянувши справу про адміністративне правопорушення, уповноважена посадова особа органу поліції відповідно до статті 283 КУпАП виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Суд зауважує, що матеріали справи не місять належних та допустимих доказів виконання інспектором п. 7 Інструкції. Крім того, відповідач в особі свого представника в судове засідання не з`явився та не довів правомірність винесення оскаржуваної постанови, зазначивши що по технічним причинам, а саме у зв`язку із плином часу та технічною можливістю серверів, відео фіксацію розгляду справи надати не представляється можливим (а.с.18).

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

У відповідності до ст. 211 КАС України, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

В той самий час, згідно статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Із досліджених у судовому засіданні матеріалах не вбачається будь-яких належних та допустимих доказів, сукупність яких свідчила б про безумовне порушення позивачем Правил дорожнього руху України, про що зазначено у постанові серії ЕАК №1688763 від 31.10.2019 року. Разом з тим, жодних пояснень свідків та доказів здійснення відео фіксації, які б підтвердили порушення позивачем ПДР України, крім викладених поліцейським обставин, в постанові не міститься.

Доказів, які б спростовували твердження позивача про неправомірність дій інспектора, як суб`єкта владних повноважень, який відповідно до вимог КАС України зобов`язаний доводити правомірність власних дій, суду надано не було.

За таких обставин суд приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1688763 від 31.10.2019 року складена з порушенням норм статті 283 КУпАП, а тому не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та підлягає скасуванню.

У відповідності до ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та аналізуючи здобуті по справі докази, суд за своїм внутрішнім переконанням, засад розумності та справедливості, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, законними, доведеними в частини скасування постанови, а тому винесену постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1688763 від 31.10.2019 року слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, - закрити.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про Національну поліцію», Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, ст.ст. 9, 10, 11, 33, ч.1 ст.122 КУпАП, ст.ст. 2, 5, 6, 9, 14, 72-77, 205, 211, 241-246, 255, 268-272, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити частково.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1688763 від 31.10.2019 року, винесену інспектором 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Кіровоградській області старшим лейтенантом поліції Негарою Максимом Анатолійовичем, згідно якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн., за правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, закрити.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В.С. Шавула