Справа № 200/2200/20-а
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2020-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2020 р. Справа№200/2200/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Дмитрієва В.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольги Леонідівни, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» про визнання протиправною та скасування постанову про відкриття виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Гуревич Родіон Геннадійович звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 із позовною заявою до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольги Леонідівни, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 18 листопада 2019 року ВП № 60640400, яка винесена приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольгою Леонідівною.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у 2011 році позивачем був укладений кредитний договір з ПАТ КБ «Приват Банк» у відділенні в м. Артемівську (нині - Бахмут), при цьому жодних зобов`язань перед ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» ОСОБА_1 не має. Позивач вважає, що оскаржувана постанова прийнята відповідачем поза межами його повноважень, оскільки виконавче провадження відкрито не за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, чим порушено частину 2 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою суду від 3 березня 2020 року вирішено відкрити провадження в адміністративній справі, розгляд справи проводити за правилами Глави 11 Розділу 2 "Розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ" Кодексу адміністративного судочинства України, призначено судове засідання на 12 березня 2020 року та витребувати докази у відповідача.

Ухвалою суду від 12 березня 2020 року відкладено розгляд справи за клопотанням відповідача на 17 березня 2020 року та повторно витребувано докази у справі.

Ухвалою суду від 17 березня 2020 року відкладено розгляд справи на 24 березня 2020 року за клопотанням відповідача та повторно витребувано докази по справі.

Відповідач позов не визнав, 18 березня 2020 року надав відзив на адміністративний позов за змістом якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог, вказавши, що виконавче провадження відкрито за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» із зазначенням майна боржника (грошових коштів) - карткового рахунку відкритого в ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», який розташований у місті Києві, вул. Січових Стрільців, б. 37/41.Посилаючись на норми постанови Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року №492, Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та Цивільного кодексу України, вказав, що позивач є власником зазначеного рахунку та коштів, тобто у позивача наявне майно на території міста Києва, що підтверджується відповідною довідкою.

Третя особа, пояснень щодо позову та відзиву не надала.

Представники сторін у судове засідання не з`явилися, докази належного повідомлення знаходяться в матеріалах справи.

Представник позивача, засобами електронного зв`язку, надав клопотання про розгляд справи без його участі та участі позивача.

18 березня 2020 року відповідачем надані копії матеріалів виконавчого провадження №60640400.

Ураховуючи положення статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі сторін в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу КиївськоїобластіКопейчиком В.В.25 жовтня 2019 року був складений виконавчий напис (зареєстровано в реєстрі за №4934), яким звернено стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за Кредитним договором № R131.003-TEK.0039192 від 28 листопада 2013 року, укладеним із Публічним Акціонерним Товариством Банк «ТРАСТ», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс». Строк платежу за зазначеним кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 18 травня 2018 року по 19 вересня 2019 року. Сума заборгованості складає 45959,62 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 42629,87 грн., прострочена заборгованість за комісією - 0 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 3329,75 грн. Також, за вчинення виконавчого напису стягнуто із Стягувача 500 грн., які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача.

На підставі зазначеного вище виконавчого напису та заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. від 18 листопада 2019 року відкрито виконавче провадження №60640400 про стягнення з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості в розмірі 46459,62 грн., яка надіслана боржнику засобами поштового зв`язку 19 листопада 2019 року.

Також, 18 листопада 2019 року відповідачем, в межах зазначеного виконавчого провадження, був вчинений запит до Пенсійного фонду України про останнє місце роботи позивача, про осіб-боржників, які отримують пенсії та до Державної фіскальної служби України щодо номерів рахунків, відкритих позивачем у банках.

Згідно відповіді Пенсійного фонду України від 20 листопада 2019 року останнє місце роботи ОСОБА_1 -Приватне акціонерне товариство «Бахмутський аграрний союз»

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. від 27 січня 2020 року звернено стягнення на заробітну плату ОСОБА_1 , яку направлено до Приватного акціонерного товариства «Бахмутський аграрний союз», з якої позивачу стало відомо про відкриття виконавчого провадження та звернення стягнення на заробітну плату.

Вважаючи постанову відповідача про відкриття виконавчого провадження протиправною позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом та заявив клопотання про поновлення строку звернення до суду, яка мотивована тим, що про відкриття виконавчого провадження йому стало відомо лише після надходження постанови про звернення стягнення на заробітну плату за місцем його роботи.

Стосовно зазначеного клопотання, суд зазначає, що матеріалами справи підтверджено, що приватним виконавцем була надіслана позивачу постанова про відкриття виконавчого провадження 19 листопада 2019 року, проте поштове відправлення повернуто за зворотною адресою, у зв`язку із закінченням терміну зберігання, що підтверджується роздруківкою із сайту Укрпошти за трек-номером 603 та довідкою Укрпошти від 21 лютого 2020 року №07/11-7, що приєднана до матеріалів адміністративного позову та не заперечується відповідачем. За заявою боржника від 21 лютого 2020 року, приватним виконавцем 16 березня 2020 року була надіслана, зокремапостанова про відкриття виконавчого провадження. До суду з позовом про скасування спірної постанови позивач звернувся 22 лютого 2020 року.

Положення статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. За змістом цієї норми процесуальним строком є також строк звернення до суду, який відповідно до частини 2 статті 287 КАС України становить десять днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів. При цьому, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (частини 1 статті 121 КАС України).

Отже, суд вважає за необхідне визнати поважними причини пропуску строку та поновити позивачеві строк звернення до адміністративного суду.

Вирішуючи спірні правовідносини суд виходив з наступного.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII).

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема: виконавчих написів нотаріусів. (п. 3, ч. 1, ст. 3 Закону № 1404-VIII).

Згідно пункту 1 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частинами 1-2 статті 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02 червня 2016 року №1403-VIII (далі - Закон №1403) виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Згідно частини 1 статті 27 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», фізичні або юридичні особи мають право вільного вибору приватного виконавця з числа тих, відомості про яких внесено до Єдиного реєстру приватних виконавців України, з урахуванням суми стягнення та місця виконання рішення, визначеного Законом України «Про виконавче провадження».

Частинами 1 та 2 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.

Аналізуючи наведене суд дійшов висновку, що Закон України «Про виконавче провадження» та Закон України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначають вимоги (критерії) до місця відкриття виконавчого провадження. При цьому згідно частини 3 статті 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.

Так, позивач оскаржує постанову приватного виконавця від 18 листопада 2019 року про відкриття виконавчого провадження №60640400 щодо примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Копейчиком В.В., вчиненого 25 жовтня 2019 року про стягнення з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» заборгованості в розмірі 46459,62грн. оскільки вважає, щовін не є боржником перед ТОВ «ФІНАСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» та відповідачем порушено вимоги щодо територіальної компетенції з відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса.

Стосовно тверджень позивача щодо відсутності у нього заборгованості перед ТОВ «ФІНАСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» суд зазначає, що матеріалами справи підтверджено, що позивачем 28 листопада 2013 року був укладений кредитний договір № R131.003-TEK.0039192 із Публічним Акціонерним Товариством Банк «ТРАСТ», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс».

Тобто позивач помилкововважає, що стягнення стосується кредитного договору укладеного ним у січні 2011 року з ПАТ КБ «Приват Банк».

При цьому, виконавче провадження відкрито відповідачем на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Копейчиком В.В.

Згідно положень статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема виконавчих написів нотаріусів.

При цьому, слід зазначити, що виконавчий напис приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Копейчиком В.В. від 25 жовтня 2019 року (зареєстрований у реєстрі №4934) позивачем не оскаржується.

Стосовно порушення відповідачем територіальної компетенції з відкриття виконавчого провадження, суд зазначає, що згідно статті 190 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), майном як особливим об`єктом вважаються річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Статтею 179 ЦК України визначено, що річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Відповідно до пункту 3.1 статті 3 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05 квітня 2001 року №2346-III (далі - Закон №2346) кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках).

Пунктами 7.1, 7.1.4, 7.1.5 статті 7 Закону №2346 встановлено, що банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні (депозитні), поточні рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу) та коресподенстські рахунки. Особливості режимів функціонування вкладних (депозитних), поточних рахунків, рахунків умовного зберігання (ескроу) та кореспондентських рахунків визначаються нормативно-правовими актами Національного банку України та договорами, що укладаються клієнтами та обслуговуючими їх банками. Зарахування коштів на рахунок клієнта здійснюється як шляхом внесення їх у готівковій формі, так і шляхом переказу коштів у безготівковій формі з інших рахунків.

Тобто, безготівкові кошти розглядаються у доктрині банківського права як такі, що можуть бути об`єктом права власності, що передбачає також визнання того, що безготівкові кошти знаходяться на відповідному рахунку у банку.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10 вересня 2018 року у справі №905/3542/15.

Згідно пункту 6.3 статті 6 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», порядок відкриття банками рахунків та їх режими визначаються Національним банком України. Умови відкриття рахунка та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом - власником рахунка.

Відповідно до п. 1.4 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Національного Банку України від 21 січня 2004 року №22,власник рахунку в банку (далі - власник рахунку) - особа, яка відкриває рахунок у банку і має право розпоряджатися коштами на ньому.

З огляду на зазначене вище, суд приходить висновку, що безготівкові кошти, які перебувають на рахунках у банках, а так само і рахунок у банку є об`єктом права власності.

Так, частиною4 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

На підставі зазначеного, суд приходить висновку, що приватний виконавець може приймати виконавчі документи за місцезнаходження грошових коштів боржника, у тому числі коштів, які знаходяться на рахунках боржника в банках та інших фінансових установах, а так само за місцезнаходженням рахунку боржника у відповідній фінансовій установі.

Аналогічна позиція наведена Міністерством юстиції України в роз`ясненні №23123/16620-33-18/20.5.1 від 11 червня 2018 року.

Так, разом із заявою про примусове виконання рішення ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» надано лист, яким підтверджено наявність у ОСОБА_1 рахунку в валюті гривня, відкритого в ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 37/41.

Таким чином, приймаючи постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №60640400 відповідач керувався тим, що кошти боржника (позивача), які знаходяться на рахунку, відкритому в ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінансє майном, фактичним місцезнаходженням якого є адреса фінансової установи.

На підставі викладеного, ураховуючи наявність у позивача відкритого рахунку у ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс»,суд приходить висновку, що відкриваючи провадження ВП №60640400, відповідач діяв на підставі та в межах своїх повноважень, тому у задоволенні позовної вимоги щодо скасування постанови про відкриття виконавчого провадження слід відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат, відповідно до вимог ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись ст.ст. 2,5-10, 72-80, 159, 160, 171, 199-204, 205, 246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольги Леонідівни, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» про визнання протиправною та скасування постанову про відкриття виконавчого провадження, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.С. Дмитрієв