Справа № 280/2670/19
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2020-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 березня 2020 року м. Дніпросправа № 280/2670/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дурасової Ю.В.,

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду в Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 31.10.2019 (головуючий суддя Бойчнко Ю.П., повний текст складено 31.10.2019)

у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Пенсійного фонду в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо врахування нулями до розрахунку заробітної плати, з якої обчислюється пенсія позивача періоди з 01.07.2000 по 29.12.2000 та з 01.01.1993 по 31.12.1997;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 шляхом здійснення розрахунку заробітку у відповідності до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме абз. 2 ч. 1 ст. 40 - виключивши з розрахунку заробітної плати, з якої обчислюється пенсія, періоди з 01.07.2000 по 29.12.2000 та з 01.01.1993 по 31.12.1997.

Позов обґрунтовано тим, що він перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2/. Пенсія призначена на виконання рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04.06.2018 (справа №334/2995/16-а) та рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01.02.2019 (справа №280/5008/18). Вказує, що 20.03.2019 року він звернувся до відповідача з заявою здійснити розрахунок пенсії за віком без врахування заробітку за період з 01.01.1993 року по 29.12.2000 року на підставі ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», однак відповідач відмовив у здійсненні такого розрахунку пенсії, значивши, що оскільки страховий стаж, починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, а довідок про заробітну плату за будь-які 60 календарних місяців страхового стаду підряд до 1 липня 2000 року не подано, то при обчисленні заробітку період з 01.01.1993 по 31.12.1997року врахований як «нульовий». Позивач зазначає, що при розрахунку пенсії до розрахунку заробітної плати включено періоди з 01.01.1993 по 31.12.1997 та з 01.07.2000 по 29.12.2000, при цьому заробітну плату визначено у розмірі 0,00 грн. та, відповідно, застосовано нульовий коефіцієнт заробітної плати, що призвело до зменшення розміру пенсії. Вважає такі дії протиправними, із посиланням на норми Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» просить задовольнити позов. Вважає, що він має правові підстави для здійснення його розрахунку пенсії за віком без врахування заробітку за період з 01.07.2000 по 29.12.2000 та з 01.01.1993 по 31.12.1997 на підставі ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки він не надавав згоди для застосування такого заробітку при розрахунку пенсії, тому відповідач повинен здійснити новий розрахунок його пенсії.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 31.10.2019 позов задоволено.

Визнано протиправними дії відповідача щодо врахування нулями до розрахунку заробітної плати, з якої обчислюється пенсія позивача за періоди з 01.01.1993 по 31.12.1997 та з 01.07.2000 по 29.12.2000.

Зобов`язано відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 шляхом виключення з розрахунку заробітної плати, з якої обчислюється пенсія, періодів з 01.01.1993 по 31.12.1997 та з 01.07.2000 по 29.12.2000.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04.06.2018 по справі №334/2995/16-а встановлено, що ОСОБА_1 працював з 08.10.1981 по 03.02.1994 обрубувальником литва в механоскладальному цеху ЗВО «Арматуробудування, з 04.02.1994 по 01.08.1998 працював обрубувальником литва в механоскладальному цеху ПАТ «Запорізький арматурний завод», що має приюдиційним для даної справи. В трудовій книжці позивача мається запис «з 04.02.1994 р. Запорізьке виробниче об`єднання арматуробудування перейменовано в ВАТ «Запорізькій арматурний завод». Наказ Мінмашпрома від 28.01.1994 р. №104». Позивачем надано до УПФУ архівну довідку № 03-05/М-1444 від 02.09.2015, видану Архівним відділом Запорізької міської ради, в якій зазначено, що документи «Запорізького виробничого об`єднання арматуробудування» до архівного відділу Запорізької міської ради не надходили, тому надати відомості про стаж роботи та заробіток ОСОБА_1 немає можливості. Тобто, позивачем не надано довідку про заробітну плату за період з 01.01.1993 по 31.12.1997 з незалежних від нього причин, а саме у зв`язку із неможливістю отримати таку довідку від підприємства, та відсутністю відповідних відомостей в архівній установі. Вказано на те, що механізм визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії застрахованої особи, страховий стаж якої починаючи з 1 липня 2000 р. становить менш як 60 місяців, за основним місцем роботи за період страхового стажу до 1 липня 2000 р. за умови відсутності заробітної плати (доходу) за будь-які інші 60 календарних місяців страхового стажу підряд незалежно від перерв до 1 липня 2000 р. у разі втрати первинних документів про нарахування та виплату підприємствами, установами, організаціями заробітної плати (доходу) у зв`язку із стихійним лихом, аваріями, катастрофами або з інших незалежних від застрахованої особи обставин встановлено Порядком визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії у разі втрати документів про її нарахування та виплату, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2006 № 919. Тобто, суд першої інстанції дійшов висновку, що враховуючи приписи абзаців 1, 2 підпункту 2 пункту 3 Порядку №919, Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя протиправно врахувало нулями до розрахунку заробітної плати, з якої обчислюється пенсія позивача в період з 01.01.1993 по 31.12.1997 року.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вважає, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що страховий стаж позивача з 01.07.2000 становить менше 60 місяців, а довідок про заробітну плату за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01.07.2000 ним не надано, тому при обчисленні пенсії заробіток за період з 01.01.1993 по 31.12.1997 враховано як нульовий. При обчисленні пенсії стаж роботи позивача за період з 01.07.2000 по 29.12.2000 врахований по записам в трудовій книжці, оскільки в системі персоніфікованого обліку відсутні дані про заробітну плату за вказаний період, заробіток для обчислення пенсії враховано як нульовий. Вважає дії відповідача правомірними та просить відмовити у задоволенні позову.

Позивачем до суду апеляційної інстанції відзив не подано, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на обліку в Правобережному об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, правонаступником якого є Головне управління пенсійного фонду України в Запорізькій області, як отримувач пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 згідно п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Пенсію позивачу призначено на виконання рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04.06.2018 по справі №334/2995/16-а та рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01.02.2019 по справі №280/5008/18.

Так, рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04.06.2018 по справі №334/2995/16-а визнано період роботи з 08.10.1981 по 25.01.1991 ОСОБА_1 в Запорізькому виробничому об`єднанні «Арматуробудування» на посаді обрубувальника литва періодом роботи із шкідливими і важкими умовами праці, які зараховуються для нарахування пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Визнано період роботи з 26.01.1991 по 03.02.1994 ОСОБА_1 в Запорізькому виробничому об`єднанні «Арматуробудування» на посаді обрубувальника литва періодом роботи із шкідливими і важкими умовами праці, які зараховуються для нарахування пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Визнано період роботи з 04.02.1994 по 01.08.1998 ОСОБА_1 у Відкритому акціонерному товаристві «Запорізький арматурний завод» на посаді обрубувальника литва періодом роботи із шкідливими і важкими умовами праці, які зараховуються для нарахування пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Скасовано рішення Управління Пенсійного Фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя щодо відмови в нарахуванні пенсії за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 . Зобов`язано Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя зарахувати ОСОБА_1 період роботи в Запорізькому виробничому об`єднанні «Арматуробудування» з 08.10.1981 по 03.02.1994 та в Відкритому акціонерному товаристві «Запорізький арматурний завод» з 04.02.1994 по 01.08.1998 до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, провести відповідний перерахунок для призначення пенсії. Зобов`язано Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах за Списком № 2 згідно п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень рішення набрало законної сили 12.09.2018.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 01.02.2019 по справі №280/5008/18 визнано протиправною бездіяльність Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо не призначення пенсії ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 згідно п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дати його звернення, а саме з 04.03.2016. Зобов`язано Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 згідно п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дати звернення, а саме з 04.03.2016. Рішення набрало законної сили 05.03.2019.

20.03.2019 позивач звернувся до Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, із заявою про перерахунок пенсії без врахування заробітку за період з 01.01.1993 по 29.12.2000 (а.с. 25).

Відповідач відмовив у задоволенні такої заяви.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції до даних правовідносин правильно застосував норми Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), норми Порядку визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії у разі втрати документів про її нарахування та виплату, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2006 № 919 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином межі дій відповідача чітко визначена Конституцією та законами України.

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

При цьому, вказана норма зазначає, що за бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Таким чином, в разі виявлення бажання пенсіонера (якщо стаж починаючи з 01.07.2000 року становить менше 60 місяців) для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Натомість, якщо пенсіонер не виявляє таке бажання (а саме, врахувати заробітну плату за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року), то пенсійний орган не має правових підстав для врахування заробітної плати за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року - без волевиявлення пенсіонера.

Водночас, абз. 2 ч.1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлює, що у разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом 1 цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції саме ця норма мала бути застосована відповідачем при перерахунку пенсії позивача, оскільки страховий стаж позивача становить менше 60 місяців (як це передбачено абз. 1 ч.1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Заробітна плата позивача за період з 01.01.1993 по 31.12.1997 року не підтверджена довідкою та первинними документами, оскільки підприємство на якому працював позивач ліквідовано без правонаступника (ВАТ «Запорізький арматурний завод»). Документи в архів не здавалися (зазначені обставини встановлені рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04.06.2018 по справі №334/2995/16-а, та є приюдиційними для цієї справи).

При цьому, саме на підприємство покладається обов`язок збереження документів щодо заробітної плати працівників та передання таких документів до архіву. Не виконання цього обов`язку підприємством не є підставою покладання відповідальності на працівника за незбереження такої інформації.

Отже, зазначення відповідачем заробітку позивача за період з 01.01.1993 року по 31.12.1997 року в нульовому розмірі, є таким, що не відповідає нормам Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (абзацам 1, 2, 5 ч.1 ст. 40).

Так, з матеріалів справи вбачається, що при розрахунку пенсії позивача, ОСОБА_1 для обчислення пенсії враховано заробітну плату за періоди з 01.01.1993 по 31.12.1997 та з 01.07.2000 по 29.12.2000 у розмірі 0,00 грн., та, відповідно, коефіцієнт заробітку за вказані періоди визначено як нульовий. При цьому страховий стаж позивача починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців.

При цьому, матеріалами справи підтверджується, що довідок про заробітну плату за вказані періоди позивач до органу Пенсійного фонду не надавав.

У відповіді відповідача від 04.04.2019 №1114/М-9 зазначено, що, оскільки страховий стаж позивача з 01.07.2000 становить менше 60 місяців, а довідок про заробітну плату за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01.07.2000 позивачем не надано, то при обчисленні пенсії заробіток за період з 01.01.1993 по 31.12.1997 враховано як нульовий.

В тому ж листі зазначено, що при обчисленні пенсії стаж роботи позивача за період з 01.07.2000 по 29.12.2000 врахований по записам в трудовій книжці, оскільки в системі персоніфікованого обліку відсутні дані про заробітну плату за вказаний період, заробіток для обчислення пенсії враховано як нульовий.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04.06.2018 по справі №334/2995/16-а встановлено, що ОСОБА_1 працював з 08.10.1981 по 03.02.1994 обрубувальником литва в механоскладальному цеху ЗВО «Арматуробудування, з 04.02.1994 по 01.08.1998 працював обрубувальником литва в механоскладальному цеху ПАТ «Запорізький арматурний завод». В трудовій книжці позивача мається запис «з 04.02.1994 р. Запорізьке виробниче об`єднання арматуробудування перейменовано в ВАТ «Запорізькій арматурний завод». Наказ Мінмашпрома від 28.01.1994 р. №104». Позивачем надано до УПФУ архівну довідку № 03-05/М-1444 від 02.09.2015, видану Архівним відділом Запорізької міської ради, в якій зазначено, що документи «Запорізького виробничого об`єднання арматуробудування» до архівного відділу Запорізької міської ради не надходили, тому надати відомості про стаж роботи та заробіток ОСОБА_1 немає можливості.

В силу приписів ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Тобто, позивачем не надано довідку про заробітну плату за період з 01.01.1993 по 31.12.1997 з незалежних від нього причин, а саме у зв`язку із неможливістю отримати таку довідку від підприємства, та відсутністю відповідних відомостей в архівній установі.

Слід зазначити, що механізм визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії застрахованої особи, страховий стаж якої починаючи з 1 липня 2000 р. становить менш як 60 місяців, за основним місцем роботи за період страхового стажу до 1 липня 2000 р. за умови відсутності заробітної плати (доходу) за будь-які інші 60 календарних місяців страхового стажу підряд незалежно від перерв до 1 липня 2000 р. у разі втрати первинних документів про нарахування та виплату підприємствами, установами, організаціями заробітної плати (доходу) у зв`язку із стихійним лихом, аваріями, катастрофами або з інших незалежних від застрахованої особи обставин - встановлює Порядок визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії у разі втрати документів про її нарахування та виплату, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2006 № 919 (далі - Порядок № 919 від 05.07.2006).

Так, в силу пункту 2 Порядку №919 від 05.07.2006 заробітна плата (дохід) для призначення пенсії за період страхового стажу застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу починаючи з 1 січня 1998 р. визначається за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків і Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

За період до 1 січня 1998 р. та у разі відсутності даних у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків і Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування заробітна плата (дохід) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується під час призначення пенсії, визначається:

- у разі коли підприємство, установу, організацію ліквідовано, а документи до органу вищого рівня або архівним установам не передано, - виходячи з мінімальної тарифної ставки (посадового окладу) за відповідною або аналогічною професією (посадою), передбаченої відповідною галузевою угодою, за календарний рік, що передує року, з якого призначено пенсію. При цьому коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи визначається виходячи з розміру середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за місяць, за який розраховується заробітна плата, календарного року, що передує року, з якого призначено (перераховано) пенсію.

Довідка про заробітну плату виходячи з мінімальної тарифної ставки (посадового окладу) за відповідною або аналогічною професією (посадою), передбаченої відповідною галузевою угодою, видається управліннями праці та соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, структурними підрозділами з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах рад (абз. 1, 2 пп. 2 п. 3 Порядку №919 від 05.07.2006 ).

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що враховуючи приписи абз. 1, 2 пп. 2 пункту 3 Порядку №919 від 05.07.2006, відповідач протиправно врахував нулями до розрахунку заробітної плати, з якої обчислюється пенсія позивача, період з 01.01.1993 по 31.12.1997.

Також колегія суддів апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 оскільки позивач звернувся до відповідача 20.03.2019.

Так, відповідно до абз. 1 ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії (крім випадків, передбачених ч. 1 ст. 35, ч. 2 ст. 38, ч. 3 ст. 42 і ч. 5 ст. 48 цього Закону), провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Оскільки заява позивачем до відповідача була подана 20.03.2019, то суд правильно визначився з датою перерахунку: з 01.04.2019 року.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується, що усунути порушення прав позивача слід шляхом виключення з розрахунку заробітної плати, з якої обчислюється пенсія, періоду з 01.01.1993 по 31.12.1997 (які відповідачем визначені у нульовому розмірі), що забезпечить поновлення порушеного права ОСОБА_1 .

Щодо періоду з 01.07.2000 по 29.12.2000 року, то суд першої інстанції також правильно застосував норми абзацу 3 частини 1 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Так, за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом 3 частини 1 статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 % тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.

Слід взяти до уваги, що для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини 2 статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - на умовах, передбачених абзацом 1 частини 1 ст. 40.

До 2004 року діяв Закон України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 року.

Статтею 65 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено загальний порядок визначення середньомісячного заробітку для обчислення пенсій.

Так, середньомісячний заробіток для обчислення пенсій береться за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд протягом усієї трудової діяльності незалежно від перерв у роботі та за період роботи починаючи з 1 липня 2003 року до моменту звернення за пенсією. Заробіток за період роботи до 1 липня 2003 року враховується на підставі документів про нараховану заробітну плату (виплати, дохід), виданих у встановленому законодавством порядку, а за період роботи починаючи з 1 липня 2003 року - за даними персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

У разі відсутності відомостей про заробітну плату (виплати, дохід) у системі персоніфікованого обліку подаються документи про нараховану заробітну плату (виплати, дохід), видані в установленому законодавством порядку.

У разі якщо особа, яка звернулася за пенсією, пропрацювала менший період, ніж передбачено частиною першою цієї статті, середньомісячний заробіток визначається за фактичний період роботи шляхом ділення загальної суми заробітку за цей період на число місяців у ньому.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що Закон України «Про пенсійне забезпечення», який діяв на момент фактичних трудових відносин позивача, передбачав, що заробіток за період роботи до 1 липня 2003 року враховується на підставі документів про нараховану заробітну плату (виплати, дохід), виданих у встановленому законодавством порядку, а за період роботи починаючи з 1 липня 2003 року - за даними персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Таким чином відповідач, при розрахунку пенсії позивача неправомірно визначив періоди роботи позивача з нульовим зазначенням заробітку, що впливає на розмір пенсійних виплат та, зокрема, на право власності позивача, яке захищається у відповідності до статті 1 Першого Протоколу Європейської Конвенції.

Підпунктами 21, 24 рішення у справі "Федоренко проти України" (№ 25921/02), Європейський Суд з прав людини, здійснив прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції та сформулював правову позицію про те, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

З огляду на результати апеляційного розгляду та характер спірних правовідносин судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду в Запорізькій області - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 31.10.2019 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України, протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 19.03.2020.

Головуючий суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова