Справа № 127/2-а-2629/2007
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2020-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/2-а-2629/2007

Головуючий у 1-й інстанції: Воробйов В.В.

Суддя-доповідач: Капустинський М.М.

25 березня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Охрімчук І.Г. Смілянця Е. С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 12 грудня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення грошової компенсації за несвоєчасно отримане продовольче забезпечення з урахуванням індексу інфляції,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області із заявою про заміну сторони виконавчого провадження у справі №127/2-а-2629/07 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про стягнення грошової компенсації за несвоєчасно отримане продовольче забезпечення з урахуванням індексу інфляції, мотивуючи тим, що Кабінетом Міністрів України, з метою реалізації пункту 3 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» 03.09.2014 року прийнято Постанову №440, якою затверджено Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12 грудня 2019 року заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження у справі №127/2-а-2629/07 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про стягнення грошової компенсації за несвоєчасно отримане продовольче забезпечення з урахуванням індексу інфляції - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову, якою задовольнити заяву про заміну сторони виконавчого провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відмовляючи у задоволенні заяви (заміні сторони у виконавчому провадженні) суд першої інстанції виходив з того, що заявник уже зверталась до Вінницького міського суду Вінницької області із заявою про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа у даній справі (№127/2-а-2629/07) до виконання. За результатами розгляду зазначеної заяви, ухвалою суду від 05.02.2014 року ОСОБА_1 відмовлено у поновленні стоку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки заявник пропустила його без поважних причин. Крім того, вказаною ухвалою суду, яка набрала законної сили, було встановлено, що у 2013 році заявник помилково отримала виконавчий лист повторно (а.с. 57, 86).

Отже, суд встановив, що виконавче провадження за виконавчим листом, виданим у зазначеній справі відсутнє.

Крім того, суд дійшов висновку, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання заявником ОСОБА_1 пропущений і поновленню не підлягає, оскільки ці обставини встановлені ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.02.2014 року і вона (ухвала) набрала законної сили, а тому є обов`язковою до виконання, в силу вимог ст.129-1 Конституції України, ст.14, 255 КАС України.

За таких обставин, суд першої інстанції зазначив що не вбачає правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження.

Колегія суддів не погоджується з зазначеними висновками суду першої інстанції, покладеними в основу прийнятого оскарженого рішення, вважає їх помилковими так такими, що не грунтуються на вимогах діючого законодавства.

Так, дійсно, згідно з частиною першою статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

У статті 1 Закону України від 2 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII) виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) вважається сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із частинами першою та другою статті 15 Закону №1404-VIII сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Відповідно до абзацу першого частини п`ятої статті 15 Закону №1404-VIII у разі вибуття однієї зі сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частини першої статті 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

З наведеного нормативного визначення слідує, що виконавче провадження є однією зі стадій судового провадження, яка його завершує. Ця стадія розпочинається з набранням судовим рішенням законної сили або за інших умов, установлених законом. Сторони судового провадження на стадії виконавчого провадження набувають відповідної процесуальної якості, користуються правами та несуть певні обов`язки, зумовлені статусом сторони. За законом на стадії виконавчого провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження. Така заміна є прийнятною, зокрема, у правовідносинах, що допускають правонаступництво. При цьому законодавством установлено головну умову, за якої обов`язки боржника може бути перекладено на іншу особу, - це вибуття сторони виконавчого провадження.

Норма статті 379 КАС України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Тому заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Як слідує з матеріалів справи, на виконання рішення суду у справі №2а-2629/2007 Замостянським районним судом м.Вінниця 04 квітня 2007 року видано виконавчий лист про стягнення з в/ч НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки за несвоєчасну видачу продовольчого забезпечення з урахуванням індексу інфляції в сумі 42151 грн.13 коп. (оригінал виконавчого листа, а.с.55).

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_2 від 12 січня 2008 року №142 (а.с.37), військова частина НОМЕР_1 , 31 серпня 2007 року переформована у військову частину НОМЕР_2 . Підстава Директива Міністра оборони України від 29.12.2006 року №322/1/016.

З 01.01.2013 набрав чинності Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», яким передбачено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу.

Згідно ст.3 Закону України "Про виконавче провадження", рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Кабінетом Міністрів України з метою реалізації пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» 03.09.2014 р. прийнято постанову №440 якою затверджено Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою.

Відповідно до зазначеного Порядку виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, установа, організація або юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства, які видані або ухвалені до 01.01.2013 р., подаються до органів державної виконавчої служби для здійснення їх обліку, інвентаризації та подальшої передачі органам, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів для погашення заборгованості. Без заміни сторони виконавчого провадження особа, як сторона, позбавлена процесуальної можливості на реалізацію зазначеного Порядку.

Наявність ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 05.02.2014 року про відмову у поновленні строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, не обмежує прав учасників спірних правовідносин, стягувача - як в частині вирішення питання заміни вибулої сторони - боржника на правонаступника так і щодо відповідного звернення за погашенням заборгованості, визначеної рішенням суду у справі №127/2-а-2629/07, як ухваленим до 01.01.2013 року.

Зазначеним обставинам суд першої інстанції надав невірну оцінку, а тому допустився помилки при винесенні ухвали.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про задоволення заяви.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 12 грудня 2019 року за заявою ОСОБА_1 про відмову у заміні сторони виконавчого провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення грошової компенсації за несвоєчасно отримане продовольче забезпечення з урахуванням індексу інфляції - скасувати.

Прийняти нову постанову якою заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Замінити боржника - військову частину НОМЕР_1 (код НОМЕР_3 . м.Вінниця) на військову частину НОМЕР_2 (код НОМЕР_4 м.Вінниця) у виконавчому листі виданому 04 квітня 2007 року у справі №2-а-2629/2007.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 25 березня 2020 року.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Охрімчук І.Г. Смілянець Е. С.