Справа № 534/434/19
Суддя: Куц Т. О.
Дата ухвалення: 2020-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 534/434/19
Провадження № 2-а/534/3/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі головуючого судді Куц Т.О.

за участю секретаря Ребриної О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Горішні Плавні Полтавської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Поліцейського Сектору реагування патрульної поліції ВП № 2 Кременчуцького відділу поліції ГУНП в Полтавській області, Головного управління Національної поліції в Полтавській області Мамчур Євгенія Андрійовича про визнання протиправними дій працівників поліції, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Поліцейського Сектору реагування патрульної поліції ВП № 2 Кременчуцького відділу поліції ГУНП в Полтавській області, Головного управління Національної поліції в Полтавській області Мамчур Є.А. про визнання протиправними дій працівників поліції, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Свої позовні вимоги мотивує тим, що постановою інспектора його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. Позивач вважає вказану постанову незаконною і такою, що не відповідає вимогам закону та обставинам справи, оскільки вказана постанова складена з порушенням вимог законодавства, просить вказану постанову скасувати та провадження у справі закрити. Крім того просить визнати незаконною зупинку транспортного засобу Chevrolet Aveo р/н НОМЕР_1 08.03.2019 працівниками ВП №2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області та визнати незаконним огляд на стан алкогольного сп`яніння, посилаючись на те, що жодних визначених законом підстав для зупинки автомобіля у поліцейських не було, а також не було підстав перевіряти його на ознаки алкогольного сп`яніння.

Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 28.03.2019 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду (а.с.23).

В установлений строк відповідач відзиву на позовну заяву не надав.

В судове засідання позивач не з`явився, направи заяву, згідно якої просить позовні вимоги задовольнити та розглядати справу у його відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

В ході судового розгляду встановлено, що стосовно ОСОБА_1 було винесено постанову серії ДПО № 101362 від 08.03.2019 про адміністративні правопорушення передбачені ч. 2 ст 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно зазначеної постанови ОСОБА_2 08.03.2019 о 22 год 20 хв у м. Горішні Плавні по вул. Конституції, керуючи транспортним засобом не ввімкнув показчик відповідного повороту на перехресті з круговим рухом та при перевірці документів не мав при собі полісу обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності наземних транспортних засобів чим порушив п. 2.1г, 9.2 ПДР України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Згідно ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просить їх захистити.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб. Прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений даною статтею Кодексу адміністративного судочинства

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, що виникає у сфері публічно-правових правовідносин, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку,

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до ЗУ «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.20101 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила несуть відповідальність згідно із вимогами чинного законодавства.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства про дорожній рух.

Пунктом 11 частини 1 ст. 23 ЗУ «Про національну поліцію» визначено, що Національна поліція відповідно до покладених на неї завдань, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адмінстративного правопорушення, винність данної особи у його вчинені та інші обставини. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи. яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта та інш.

Судом встановлено, що відповідачем, як посадовою особою, суб`єкта владних повноважень рішення якого оскаржуються, не надано будь-яких доказів, які б підтвердили правомірність його дій, та що позивач ОСОБА_1 не увімкнув показчик повороту та у нього був відсутній поліс полісу обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності наземних транспортних засобів.

В свою чергу позивач в адміністративному позові заперечує проти вчинення ним адміністративних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 1265 КУпАП та зазначає про те, що не порушував Правила дорожнього руху, докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

Оскільки обов`язок доказування в даних справах покладається на відповідача, суд вважає, що саме ним не доведено належними та допустимими доказами факт вчинення позивачем порушень, передбачених п. 2.1 г 9.2 б Правил дорожнього руху, а тому притягнення позивача до адміністративної відповідальності є безпідставним.

Виходячи з вищевикладеного суд вважає за можливе позовні вимоги в частині визнання протиправною та скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 3 с. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, суд вважає, що згідно приписів вищенаведеної норми виникає необхідність закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі відносно позивача.

Вирішуючи питання щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання дій відповідача неправомірними в частині зупинки його транспортного засобу та визнання незаконним огляд на стан алкогольного сп`яніння суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 2.4 Правил дорожнього руху України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також:пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином до повноважень відповідача входить право зупинення транспортного засобу, перевірки документів на автомобіль та на керування транспортним засобом, вимагати пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. тощо. Тому дані дії відповідача суд не вважає протиправними, та в задоволенні позовних вимог в цій частині вважає за потрібне відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8 - 10, 77,242, 246, 286 КАС України, суд, -

постановив:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову серії ДПО 18 № 101362 від 08.03.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 грн - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 122 КУпАП - закрити.

В іншій частині вимог ОСОБА_1 - відмовити .

Постанову може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Т.О.Куц