Справа № 640/20744/19
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2020-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2020 року м. Київ № 640/20744/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кармазіна О.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Краматорську
провизнання протиправними та скасування висновку та наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку,-
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_1 ) звернулась до суду з позовом до Територіального управління Державного бюро розслідувань (84301, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Героїв України, 21, код ЄДР: 42331094; далі - ТУ ДБР), в якому просить суд:

1) визнати протиправним та скасувати висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності ОСОБА_1 , затверджений наказом ТУ ДБР, розташованого у місті Краматорську від 08.10.2019 № 84-ОС;

2) визнати протиправним та скасувати наказ ТУ ДБР, розташованого у місті Краматорську від 08.10.2019 № 84-ОС про звільнення ОСОБА_1 :

3) поновити ОСОБА_1 на посаді слідчого Першого відділу (відділу з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у місті Краматорську з 09.10.2019.

4) стягнути з ТУ ДБР, розташованого у місті Краматорську на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 09.10.2019 по день прийняття рішення по справі;

Позивач також просить (з процесуальних, процедурних питань):

рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді слідчого Першого відділу (відділу з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у місті Краматорську з 09.10.2019 допустити до негайного виконання;

рішення суду в частині стягнення з ТУ ДБР, розташованого у місті Краматорську на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 09.10.2019 по день прийняття рішення по справі у межах стягнення за один місяць допустити до негайного виконання.

Позиція позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що підставою позову є затвердження наказом ТУ ДБР від 08.10.2019 протиправного висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності позивача з оцінкою - негативна та видання на його підставі протиправного наказу від 08.10.2019 № 85-ОС, яким звільнено позивача, слідчого Першого слідчого відділу (відділ з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління ТУ ДБР, 08.10.2019 у зв`язку з отриманням негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності, чим, на думку позивача, порушено право позивача на працю, встановлене ст. 43 Конституції України.

Так, позивач зазначає, 18.12.2018 на підставі наказу ТУ ДБУ № 59 позивача призначено на посаду слідчого Першого слідчого відділу (відділ з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції), з випробувальним строком у шість місяців. Підставою для видання вказаного наказу була заява позивача від 18.12.2018 та протокол засідання конкурсної комісії № 2 від 17-18 жовтня 2018 року № 48, а також довідка про результати спеціальної перевірки відносно позивача.

29.12.2018 позивачу надано на ознайомлення Завдання, ключові показники результативності, ефективності та якості службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В» (далі - Завдання).

Зазначене Завдання, як зазначає позивач, є первинним, підписано начальником Першого слідчого відділу Чаусом А.О. та погоджено Заступником Директора - начальником слідчого управління Руденко І.О..

У позові зазначається, що відповідно до завдання позивачу визначено наступне.

Завдання № 1: розгляд заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та внесення відомостей щодо них до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР). Ключові показники результативності та ефективності: 1. Своєчасність внесення відомостей до ЄРДР. 2. Кількість оскаржених відмов у внесені відомостей про злочин до ЄРДР. Строк виконання - впродовж 2019 року.

Завдання № 2: проведення досудового розслідування. Ключові показники результативності та ефективності: 1. Проведення повного та неупередженого розслідування із дотриманням розумних строків. 2. Кількість направлених до суду обвинувальних актів у кримінальних провадженнях. 3. Кількість скасованих прокурором чи судом постанов про закриття кримінального провадження. Строк виконання - впродовж 2019 року.

Завдання № 3: здійснення розгляду звернень громадян. Ключові показники результативності та ефективності: дотримання строків надання відповідей на звернення громадян відповідно до вимог чинного законодавства. Строк виконання - впродовж 2019 року.

26.06.2019 на підставі наказу Директора Державного бюро розслідувань № 217-ос, з 26.06.2019 позивачу присвоєно восьмий ранг державного службовця, як такій що пройшла випробування.

Позивач зазначає, що у вересні 2019 наказом ТУ ДБР було затверджено проведення оцінювання результатів службової діяльності слідчих слідчого управління ТУ ДБР, які займають посади категорії «Б» і «В» у 2019 році.

На виконання п. 38 Типового порядку проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.08.2017 № 640, позивачем перед проведенням оціночної співбесіди, заповнено відповідну форму щодо результатів виконання завдань, в якій зазначено наступне.

Завдання № 1: протягом року розглянуто 8 заяв і повідомлень громадян про кримінальні правопорушення, кількість оскаржень невідома. Випадків несвоєчасного внесення відомостей до ЄРДР, в порушення положень та вимог ст. 214 КПК України не було. Завдання № 2: під час повного та неупередженого досудового розслідування кримінальних проваджень наявних у провадженні, дотримується розумних строків у відповідності до вимог законодавства, з урахуванням складності проваджень та навантаження. Так за 9 місяців проведено досудове розслідування у 76 кримінальних провадженнях, з обвинувальними актами направлено до суду 5, в 1 кримінальному провадженні строки досудового розслідування, у зв`язку із оголошенням у розшук підозрюваного. За вказаний період також прийнято рішення про закриття у 21 кримінальному провадженні, з них скасовано 5, з яких 1 прокурором, 4 - судом. Завдання № 3: на протязі 9 місяців розглянуто 8 звернень громадян у відповідності до вимог чинного законодавства, з дотриманням строків розгляду.

У позові також зазначається, що 04.10.2019 об 11 год. 00 хв. з позивачем була проведена оціночна співбесіда, яку проводили безпосередній керівник - начальник Першого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР Чаус А.О. та начальник самостійного структурного підрозділу - заступник Директора - начальник слідчого управління ТУ ДБР Руденко І.О.

Позивач зазначає, що 07.10.2019 їй були надані Результати виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В». (Результати), відповідно до яких позивачеві надалась негативна оцінка, із середнім балом 1,83.

Як зазначає позивач, на виконання пункту 1 завдання, позивачу була виставлена оцінка 2,5. В обґрунтування оцінки у Результатах було зазначено наступне: слідчим ОСОБА_1 було внесено відомості до ЄРДР за 14 зверненнями громадян та розпочато відповідних кримінальних проваджень.

Крім того, як зазначає позивач, на виконання пункту 2 завдання позивачу була виставлена оцінка 0,5. В обґрунтування оцінки у Результатах було зазначено наступне: за період роботи ОСОБА_1 до суду направлено лише 5 кримінальних проваджень за ч. 4 ст. 407 КК України. Кримінальні провадження за основним напрямком діяльності відділу - у сфері службової діяльності та корупції до суду не спрямовувались, хоча у слідчого ОСОБА_1 знаходилось в провадженні 76 кримінальних проваджень, у тому числі і провадження вказаної категорії. Слідчим ОСОБА_1 закрито 21 кримінальне провадження (6 у період з 29 по 30 вересня 2019 року), з яких скасовано 5 (1 прокурором, 4 судом, що складає 23,8 % від кількості закритих кримінальних проваджень).

У позові також зазначається в контексті інших висновків, що вказівки, надані слідчому ОСОБА_1 заступником Директора - начальником слідчого управління Руденко І.О., начальником Першого слідчого відділу Чаусом А.О. та прокурором виконувались не в повному обсязі. Строк виконання таких вказівок слідчим ОСОБА_1 систематично порушувався без надання обґрунтованих пояснень. По деяким кримінальним провадженням слідчим ОСОБА_1 не проводилось жодних слідчих та перевірочних дій впродовж тривалого часу (від 10 до 15 діб), що відображено в доповідній записці начальника Першого слідчого відділу Чауса А.О. від 18.09.2019 № 02/1/52940 та довідці від 15.08.2019 року. Стан здійснення досудового розслідування у кримінальних провадженнях слідчим ОСОБА_1 неодноразово заслуховувався керівництвом ТУ ДБР у м. Краматорську та визнавався незадовільним, а саме: 11.04.2019 при Директорові ТУ ДБР у м. Краматорську Матвєєві.B . , 15.08.2019 при начальнику Першого слідчого відділу та 19.08.2019 при заступнику Директора - начальнику слідчого управління. За результатами заслуховування слідчому ОСОБА_1 задавались вказівки та рекомендації щодо поліпшення стану організації досудового слідування, однак зазначені вказівки слідчим ОСОБА_1 були проігноровані.

Позивач додає, що на виконання пункту 3 завдання позивачу була виставлена оцінка 2,5. В обґрунтування оцінки у Результатах було зазначено наступне: завдання виконано, але потребувало нагадувань і високої міри контролю з боку керівництва Першого слідчого відділу.

Таким чином, зазначає позивач, за результатами оцінювання позивачу була виставлена негативна оцінка. В обґрунтування оцінки зазначалось наступне: більшість завдань, встановлених слідчому були виконані неналежним чином, до виконання завдання державний службовець підійшов формально та потребував нагадувань і високої міри контролю з боку керівника. При наданні звіту щодо результатів виконання завдання № 1 слідчим надано пояснення без розуміння суті конкретного завдання. Крім того, мало місце порушення слідчим норм трудової дисципліни (Акт № 1 від 13.08.2019).

За результатами оцінювання слідчому ОСОБА_1 встановлюється негативна оцінка.

08.10.2019 позивачу надано наказ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську № 84-ОС «Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності ОСОБА_1 ».

08.10.2019 позивачу також надано наказ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську № 85-ОС «Про звільнення ОСОБА_1 », відповідно до якого на підставі п. 3 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу», звільнено ОСОБА_1 , слідчого Першого слідчого відділу (відділ з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, 08.10.2019 в зв`язку з отриманням негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності.

Позивач вважає оскаржувані накази протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Зокрема, позивач звертає увагу, що всупереч існуючому порядку завдання і ключові показники для позивача затверджені без обговорення з позивачем, а лише надані для ознайомлення. Визначені позивачу завдання, ключові показники результативності, ефективності та якості службової діяльності позивача суперечать встановленим вимогам та очевидно не спрямовані на дотримання принципів об`єктивності та прозорості. Результати від 07.10.2018 ґрунтуються на протиправних завданнях, ключових показниках результативності, ефективності та якості службової діяльності.

Позивач звертає також увагу, що бал оцінювання визначається за шкалою 1, 2, 3, 4. У висновку повинно наводитись обґрунтування. У той же час, балів з поділом 0,5 чи 2,5, що має місце у даному випадку, встановленими правилами не передбачено.

Позивач також звертає увагу, що навіть такі оцінки жодним чином не обґрунтовані. Міститься лише констатація фактів, а не обґрунтування оцінки.

Визначена ж відносно завдання № 2 оцінка «0,5» також не обґрунтовано - що саме і в якій ступені/кількості не виконано, чи частково не виконано. Що стосується доповідних записок чи довідок, позивач звертає увагу, що вони містять суб`єктивну думку та не обґрунтовувати оцінку. Щодо невиконання вказівок, позивач звертає увагу на невизначеність при оцінюванні конкретизації таких вказівок.

У позові позивач також наводить аналогічні доводи відносно оцінки завдання № 3, а саме - звертає увагу на необґрунтованість оцінки « 2,5». По суті позивач висловлює нерозуміння такого оцінювання без фактичного зазначення, - що не так зробила позивачка, у чому полягає порушення.

Відтак, враховуючи наведене у позові обґрунтування та надані докази, позивач просить задовольнити позов.

Позиція відповідача.

Відповідач у відзиві (т.1, а.с. 204) просить відмовити у задоволенні позову, вважаючи оскаржувані акти законними та обґрунтованими.

Крім іншого зазначає, що позивачка жодного разу не зверталася з питань обговорення (зміни, уточнення) визначених завдань та ключових показників на 2019, а відтак, на думку відповідача, погодилась із запропонованим завданням. На думку відповідача, посилання позивача на порушення процедури встановлення завдань і ключових показників на 2019 є безпідставним.

Позивач у відповіді на відзив (т.1, а.с. 250) категорично не погоджується з таким твердженням та зазначає, що не оскарження завдань не робить їх автоматично законними. Позивач наполягає, що відповідачем жодного разу не обговорювались завдання із позивачем, їх хід, результати, а також потребу у доопрацюванні всіх завдань або ж якогось конкретного, а отже позивач вважав, що виконує усі завдання правильно, з відповідним очікуванням позитивного результату. В контексті цього позивач звертає увагу, що відповідно до п. 35 Типового порядку проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, затверджених поставою КМ України від 23.08.2017 № 640, особа яка визначає завдання і ключові показники державному службовцю, проводить моніторинг їх виконання.

Між тим, відповідач у відзиві на позов звертає увагу, що завдання і ключові показники на 2019 встановлювались відповідно до нормативного встановленого порядку (Типові правила, затверджені постановою КМ України від 23.08.2017 № 640).

Відповідач звертає увагу, що з метою припинення зловживання державними службовцями службовим становищем, уникнення відповідальності за бездіяльність та неналежне виконання своїх посадових обов`язків, а також з метою спрощення порядку прийняття на державну службу та розширення підстав її припинення, ВР України було прийнято Закон від 19.09.2019 № 117-IX із прийняттям якого ТУ ДБР змогло провести ефективне оцінювання результатів службової діяльності державних службовців категорії «В», у тому числі і позивача, і виявити безвідповідальність та неналежне виконання своїх посадових обов`язків позивачем.

Щодо методологічного розрахунку балів відповідач у відзиві пояснює (т.1, а.с. 192), що відповідно до додатку № 8 до постанови КМ України від 23.08.2017 № 640 при оцінюванні виставляється бал від 0 до 4 відповідно до критеріїв встановлених додатком 4 до Порядку оцінювання.

Також у відзиві відповідач щодо оцінки першого завдання зазначив, що позивачем за змістом поставленого завдання необхідно було вказати дані не тільки щодо кількості розгляду заяв громадян, а кількості внесених особисто даних до ЄРДР за фактами кримінальних правопорушень, виявлених при розгляді заяв та повідомлень громадян. Слідчий за період роботи внесла дані до ЄРДР по 14 кримінальним провадженням, та не показала ці дані в звітності за результатами виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «В», а саме, завдання № 1. Таким чином, зазначає у поясненнях відповідач, позивачка проявила недостатність знань нормативно-правових актів, в тому числі КПК України та його розуміння в частині початку проведення досудового розслідування. Позивачка потребувала постійних нагадувань та високої міри контролю з боку її безпосереднього керівника, що відображено в його письмових вказівках.

Враховуючи наведене, як зазначено у поясненнях в.о. директора ТУ ДБР, було прийнято рішення про заниження оцінки позивачки по завданню № 1 - до 2,5 балів, враховуючи численні порушення позивачкою В.Є. норм КПК України, Закону України «Про державну службу» та Правил етичної поведінки державного службовця.

По другому завданню відповідач у поясненнях зазначає додаткове обґрунтування висновків щодо оцінки, не зазначених при оцінці, посилаючись вже на певні кримінальні провадження та невиконання вказівок прокурорів. Як зазначається у поясненнях, оцінка у 0,5 виставлена враховуючи численні порушення позивачкою В.Є. норм КПК України, Закону України «Про державну службу» та Правил етичної поведінки державного службовця.

Як пояснює відповідач щодо оцінки третього завдання, оцінка у 2,5 бали виставлена враховуючи виконання слідчим завдання з високою мірою контролю з боку керівника.

Відтак, беручи до уваги наведені доводи, відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

Процесуальні дії, вчинені у справі.

Ухвалою від 04.11.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання з викликом учасників справи. При цьому, виходячи з положень ч. 2 ст. 257, ч. 4 ст. 257, ч. 4 ст. 12 КАС України враховано, що дана справа не належить до справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження, так і не належить до категорії справ, які розглядаються виключно за правилами загального позовного провадження. Що стосується положень п. 1 ч. 6 ст. 12 КАС України, судом враховано, що зазначена норма не знайшла своєї нормативної реалізації у вигляді процесуальних обмежень, визначених у положеннях ч. 4 ст. 257 чи у ч. 4 ст. 12 КАС України, а відтак положення п. 1 ч. 6 ст. 12 КАС України не є перешкодою для розгляду даної справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Встановлені судом обставини.

Наказом від 18.12.2018 № 59 ОСОБА_1 призначено на посаду Першого слідчого відділу (відділ з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) ТУ ДБР у м. Краматорську, як обрану за конкурсом, з 18.12.2018, з випробувальним строком шість місяців.

Присяга державного службовця прийнята 18.12.2018 (т.1, а.с. 97).

При цьому, в Рекомендації Конкурсної комісії № 2 зазначено, що ОСОБА_1 відповідає кваліфікаційним вимогам та критеріям професійної придатності затвердженим на посаду, набрала 39 балів за результатами тестування на знання законодавства України та 30 балів за результатами виконання модельних завдань практичного характеру, успішно пройшла всі етапи конкурсного відбору.

Посадова інструкція слідчого залучена до матеріалів справи (т.1, а.с. 33 і далі).

До матеріалів справи також залучено Положення про перший слідчий відділ (відділ з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Краматорську (т.1, а.с. 68 і далі) та Положення про Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Краматорську (т.1, а.с. 78 і далі).

29.12.2018 позивачку ознайомлено із завданням (т., а.с. 36), ключовими показниками результативності, ефективності та якості службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В» (категорії посади позивачки).

Відповідно до першого завдання передбачено - розгляд заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та внесення відомостей щодо них до ЄРДР. Ключові показники - своєчасність внесення відомостей про злочин до ЄРДР, кількість оскаржених відмов у внесенні відомостей про злочин до ЄРДР. Строк виконання - впродовж 2019 року.

Відповідно до другого завдання - проведення досудового розслідування. Ключові показники - проведення повного та неопередженого (дослівно) розслідування із дотриманням розумних строків; кількість направлених до суду обвинувальних актів у кримінальних провадженнях; кількість скасованих прокурором та судом постанов про закриття кримінального провадження. Строк виконання - впродовж 2019 року.

Третє завдання - здійснення розгляду звернень громадян. Ключові показники - дотримання строків надання відповідей на звернення громадян відповідно до вимог чинного законодавства. Строк виконання - впродовж 2019 року.

Наказом від 26.06.2019 № 217-ос з 20.06.2019 позивачці присвоєно 8 ранг державного службовця, як такій, що пройшла випробування та має військове звання старшого лейтенанта.

Вже 07.10.2019, тобто через трохи більше трьох місяців після того, як позивачку було визнано такою, що пройшла випробування, тобто відповідала всім встановленим вимогам, сформовано «Результати виконання завдань».

По першому завданню зазначено, що строк фактичного виконання - «протягом року». Досягнутий результат - розглянуто 8 заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, кількість оскаржених невідома; випадків несвоєчасного внесення до ЄРДР, в порушення положень та вимог ст. 214 КПК України не було. Виставлена оцінка - 2,5. Обґрунтування - слідчим було внесено відомості до ЄРДР за 14 зверненнями та розпочато відповідних кримінальних проваджень.

По другому завданню також зазначено, що строк фактичного виконання - «протягом року». Оцінка - 0,5. Обґрунтування: до суду направлено лише 5 кримінальних проваджень за ч. 4 ст. 407 КК України; кримінальні провадження за основним напрямком діяльності до суду не спрямовувались, хоча у слідчого знаходилось 76 кримінальних проваджень. Слідчим закрито 21 кримінальне провадження (6 у період з 29 по 30 вересня 2019, з яких скасовано 5 (1 прокурором, 4 судом). Вказівки, надані заступником директора - начальником слідчого відділу та прокурором виконувались не в повному обсязі; строк виконання таких вказівок систематично порушувався без надання обґрунтованих пояснень. По деяким кримінальним провадженням не проводилось жодних слідчих дій та перевірочних дій протягом тривалого часу (від 10 до 15 діб), що відображено у доповідній записці від 18.09.2019 та у довідці від 15.08.2019. Стан здійснення досудового розслідування слідчим неодноразово заслуховувався керівництвом ТУ ДБР та визнавався незадовільним, а саме: 11.04.2019 та 19.08.2019. За результатами заслуховування слідчому надавались вказівки та рекомендації, однак вказівки слідчим були проігноровані.

По третьому завданню. Строк фактичного виконання - «протягом року». Оцінка - 2,5. Обґрунтування - завдання виконано, але потребувало нагадувань і високої міри контролю з боку керівництва Першого слідчого відділу.

Загальна оцінка - 1,83, - негативна. Обґрунтування: більшість завдань були виконані неналежним чином, до виконання завдання державний службовець підійшов формально, що потребувало нагадувань і високої міри контролю з боку керівника. Водночас, при наданні звіту щодо результатів виконання завдання № 1, слідчим надано пояснення без розуміння суті конкретного завдання. Крім того, мало місце порушення слідчим норми трудової дисципліни (акт № 1 від 13.08.2019).

Наказом від 08.10.2019 № 84-ос «Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності ОСОБА_1 » відповідно до ст. 44 Закону України «Про державну службу» затверджено висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності ОСОБА_1 , слідчого Першого слідчого відділу (відділ з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, яка займає посаду державної служби категорії «В».

Цим же наказом доручено сектору кадрової роботи та державної служби та фінансово-економічному сектору узагальнити результати оцінювання ОСОБА_1 до 08.10.2019.

Згідно з Висновком щодо оцінювання результатів службової діяльності державного службовця, затвердженого наказом від 08.10.2019 № 84-ОС, оцінка - негативна.

Згідно з оскаржуваним наказом від 08.10.2019 № 85-ОС «Про звільнення ОСОБА_1 » відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 13 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» та керуючись п. 3 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу», п. 9 Порядку надання державним службовцям додаткових оплачуваних відпусток, затвердженого постановою КМ України від 06.04.2016 № 270 вирішено звільнити ОСОБА_1 , слідчого Першого слідчого відділу (відділ з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, 08 жовтня 2019 в зв`язку з отриманням негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до Закону України «Про державне бюро розслідувань» (в редакції на час виникнення спірних відносин; далі також - Закон про ДБР) цей Закон визначає правові основи організації та діяльності Державного бюро розслідувань.

До працівників Державного бюро розслідувань належать особи рядового і начальницького складу, державні службовці, працівники, які уклали трудовий договір із Державним бюро розслідувань (ч. 1 ст. 14 Закону про ДБР).

Служба в Державному бюро розслідувань є державною службою особливого характеру, що полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (ч. 2 ст. 14 Закону про ДБР).

Трудові відносини працівників Державного бюро розслідувань регулюються законодавством про працю, державну службу та укладеними трудовими договорами (контрактами). На державних службовців Державного бюро розслідувань поширюється дія Закону України "Про державну службу". Посади державних службовців Державного бюро розслідувань відносяться до відповідних категорій посад державної служби в порядку, встановленому законодавством (ч. 5 ст. 14 Закону про ДБР).

Відповідно до п. 1.3. посадової Інструкції (т.1, а.с. 33) слідчий призначається та звільняється з посади наказом директора ТУ ДБР у м. Краматорську за поданням конкурсної комісії ДБР в установленому законодавством порядку.

У даному випадку під час розгляд справи не надано подання конкурсної комісії про звільнення позивачки, що є передумовою її звільнення відповідно до посадової Інструкції.

Між тим, щодо підстав звільнення, які стосуються даного випадку, слід зазначити, що відповідно до положень ст. 44 Закону України «Про державну службу» результати службової діяльності державних службовців щороку підлягають оцінюванню для визначення якості виконання поставлених завдань, а також з метою прийняття рішення щодо преміювання, планування їхньої кар`єри (ч. 1).

Відповідно до ч. 2 ст. 44 цього Закону оцінювання результатів службової діяльності проводиться на підставі показників результативності, ефективності та якості, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції, виконання індивідуальної програми професійного розвитку, а також показників, визначених у контракті про проходження державної служби (у разі укладення) - положення діє з 01.01.2020).

Оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", здійснюється безпосереднім керівником державного службовця та керівником самостійного структурного підрозділу (ч. 3 ст. 44).

Висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення.

За результатами оцінювання службової діяльності державного службовця йому виставляється негативна, позитивна або відмінна оцінка з її обґрунтуванням (ч. 5. ст. 44), що відповідає і критеріям перевірки/оцінки рішень суб`єктів владним повноважень, визначеним у п. 3 ч. 2 ст. КАС України, яким визначено, що суд перевіряє чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Між тим, аналізуючи реалізацію наслідків оцінювання, слід зазначити, що відповідно до ч. 6 ст. 44 цього Закону у разі отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності такий державний службовець звільняється із служби відповідно до пункту 3 частини першої статті 87 цього Закону та з ним розривається контракт про проходження державної служби (у разі укладення).

Порядок проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців затверджується Кабінетом Міністрів України (ч. 11 ст. 44 Закону).

На час проведення оцінювання позивачки діяв Типовий порядок проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, затверджений постановою КМ України від 23 серпня 2017 р. № 640 в подальшій редакції постанови КМ України № від 10 липня 2019 р. № 591.

З положень п.п. 4, 6, 7, 8 Типового порядку (на час формування Завдань) вбачається, що про проведення оцінювання суб`єктом призначення приймається наказ (розпорядження). Виходячи з положень п. 9, 10 цього порядку, оцінювання проводиться щороку у жовтні - грудні за період з 1 січня поточного року або з дати визначення завдань і ключових показників до дати прийняття наказу (розпорядження) про проведення оцінювання.

При цьому, одним з етапів такого оцінювання є формування Завдань.

Відповідно до п. 13 Типового порядку, державний службовець бере участь у визначенні своїх завдань і ключових показників, а також у їх періодичному перегляді.

Відповідно до п. 29 Типового порядку завдання і ключові показники після їх обговорення з державним службовцем визначаються відповідними посадовими особами.

У даному випадку, заслухавши учасників справи, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що доводи відповідача, покладені в основу оскаржуваних рішень, у т.ч. доводи, викладені у «Результатах виконання завдань» в цілому ґрунтуються на припущеннях та недоведених обставин, є доволі гіпотетичними та неприпустимо спрощеними, а відтак не можуть бути підставою для прийняття оскаржуваних рішень.

Суд приходить до висновку про порушення процедури призначення, проведення та формування Результатів виконання завдань, Висновку щодо оцінювання, які внаслідок відсутності належного обґрунтування має ознаки свавільних дій суб`єкта оцінювання, як і прийняті на їх підставі похідні оскаржувані рішення.

Так, що стосується формування Завдання.

Як вже зазначалося, державний службовець бере участь у визначенні своїх завдань і ключових показників, а також у їх періодичному перегляді, завдання і ключові показники після їх обговорення з державним службовцем визначаються відповідними посадовими особами. Однак, у даному випадку в порядку виконання обов`язку, визначеного ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідачем не надано доказів участі позивача у визначенні завдань та доказів обговорення з позивачем завдань.

Із вказаними завданнями позивачка була ознайомлена вже по факту їх формування та погодження керівниками (т.1, а.с. 36). Та обставина, що позивачка у період роботи не оскаржувала такі дії, не бажаючи створювати конфліктну ситуацію, вочевидь не свідчить про згоду із такими діями відповідача. Між тим, суд вважає таке недотримання встановленого порядку суттєвим порушенням, що порушує право позивача на участь у формуванні такого Завдання. Формування Завдання передбачає обов`язкове врахування позиції службовця та саме на підставі такого вагомого, значимого документу як Завдання проводиться оцінювання (формування результатів виконання завдань), що передбачає обговорення та усвідомлення службовцем цих завдань, критеріїв їх оцінки. Недотримання цього порядку свідчить про суттєве порушення процедури оцінювання, що вже само по собі є достатньою та самостійною підставою для висновку про протиправність всіх подальших рішень, похідних від формування Завдання та оцінки їх виконання.

Що стосується періоду, за який проводилось оцінювання.

Як вже зазначалося, за завданням передбачалося проведення оцінювання позивача за 2019 рік, тобто оцінці підлягає діяльність особи за рік. Наказом від 26.06.2019 позивачка визнана такою, що пройшла випробування, що у свою чергу вказує на те, що проходження випробування визнано успішним, чим по суті дана позитивна оцінка роботі позивача за період до видання наказу від 26.06.2019.

Фактично ж негативна оцінка роботи позивача сформована за період трохи більше трьох місяців, а саме у період до 07.10.2019, оскільки, як вже зазначалося, до цього, на дату видання наказу від 26.06.2019 позивачка визнана такою, що успішно пройшла випробування.

Однак, формування негативної оцінки лише за період трохи більше трьох місяців суперечить самій сутності оцінювання, яке має бути всеохоплюючим та проводиться за період роботи певної особи протягом року, що у свою чергу вказує на відсутність правових підстав для формування негативного висновку за такий стислий період часу, а також про недостатність вказаного періоду для формування об`єктивної оцінки діяльності позивача. Суд нагадує в контексті останнього, що відповідно до п. 11 Типового порядку (в редакції на час оцінювання), строк виконання завдання має бути реальним для досягнення необхідного результату, що у даному випадку вочевидь не дотримано відповідачем.

Що стосується обґрунтувань результатів та Висновків виконання завдань (т.1, а.с. 37).

Як вже зазначалося, рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим і виконання цих вимог перевіряє суд. Європейський Суд з прав людини в рішенні у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, зазначає, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Як вже зазначалося, за результатами оцінки виконання першого завдання (т.1, а.с. 37) виставлений бал - 2,5. Обґрунтування - слідчим було внесено відомості до ЄРДР за 14 зверненнями та розпочато відповідних кримінальних проваджень.

Слід погодитись, що наведена фраза вочевидь не є обґрунтуванням оцінки, а є лише констатацією певного факту, який сам по собі не дає підстав для можливості формування негативної оцінки роботи позивача навіть в кореспонденції із зазначеними позивачем досягнутими результатами.

Така констатація факту не дає навіть уяви - що саме вкладалося автором «Обґрунтування» у таке формулювання.

Відтак, бал по першому завданню вочевидь є необґрунтованим та не може братися до уваги для формування негативного висновку.

При цьому, суд нагадує, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Тобто оскаржувані рішення оцінюються судом виходячи з доведеності з боку відповідача тих обставин (фактичних підстав) і норм права (юридичних підстав), які наведені у результатах виконання завдань, що забезпечує дотримання принципу правової визначеності при вирішенні спірних взаємовідносин.

По другому завданню виставлений бал - 0,5. Як вже зазначалося судом, обґрунтування: до суду направлено лише 5 кримінальних проваджень за ч. 4 ст. 407 КК України; кримінальні провадження за основним напрямком діяльності до суду не спрямовувались, хоча у слідчого знаходилось 76 кримінальних проваджень. Слідчим закрито 21 кримінальне провадження (6 у період з 29 по 30 вересня 2019, з яких скасовано 5 (1 прокурором, 4 судом). Вказівки, надані заступником директора - начальником слідчого відділу та прокурором виконувались не в повному обсязі; строк виконання таких вказівок систематично порушувався без надання обґрунтованих пояснень. По деяким кримінальним провадженням не проводилось жодних слідчих дій та перевірочних дій протягом тривалого часу (від 10 до 15 діб), що відображено у доповідній записці від 18.09.2019 та у довідці від 15.08.2019. Стан здійснення досудового розслідування слідчим неодноразово заслуховувався керівництвом ТУ ДБР та визнавався незадовільним, а саме: 11.04.2019 та 19.08.2019. За результатами заслуховування слідчому надавались вказівки та рекомендації, однак вказівки слідчим були проігноровані.

Відносно такого обґрунтування оцінки діяльності позивача, слід зазначити наступне.

Так, що стосується наданих вже під час розгляду справи відомостей, про які не йдеться в результатах оцінювання (міститься загальне посилання на абстрактні вказівки), а саме щодо невиконання вказівок прокурора (т.1, а.с. 197), слід зазначити, що лист прокурора до ТУ ДБР про наведені обставини сформовано 25.11.2019, тобто поза межами дати формування Результатів оцінювання - 07.10.2019, а відтак вказані відомості не можуть бути підставою для формування Результатів, які складені 07.10.2019, та відповідно негативних висновків щодо позивача. Більш того, у вказаному повідомленні прокурора відсутня будь-яка деталізація вказівок від 13.03.2019, які начебто надавались слідчому, що також не дає підстав для врахування вказаних відомостей в якості обґрунтування негативної оцінки діяльності позивача. Слід також додати, що вказані обставини стосуються періоду до видання наказу від 26.06.2019, відповідно до якого позивачка визнана такою, що пройшла випробування, що у свою чергу вказує на те, що наведені вище відомості не мали негативного впливу на проходження випробування, яке визнано успішним, чим по суті дана позитивна оцінка роботі позивача за період до видання наказу від 26.06.2019.

Те саме стосується і фотокопії листа прокуратури без дати та номеру (т.1, а.с. 198; дату 25.11.19 та вих. 19 проставлено вже на копії). У цьому повідомленні взагалі не згадується прізвище позивачки та враховуючи те, що вказаний документ первинно недатований та не зареєстрований (дата та № проставлені вже на копії, наданій суду), вказане повідомлення не може вважатися належним та допустимим доказом негативної оцінки діяльності позивача.

Що стосується доповідної записки начальника Першого слідчого відділу від 18.09.2019, слід зазначити, що вказана доповідна стосується скасування розміру премії певним працівникам. У провину позивачці поставлено те, що протягом вересня 2019 вона не спрямувала до суду жодної кримінальної справи, рішення про закриття кримінальних проваджень. Суд звертає увагу, що у доповідній начальник Першого слідчого йдеться про направлення кримінальних справ, що, однак, відсутнє у формах зверненнях до суду, якими за наведених обставин можуть бути обвинувальні акти, а відтак, вказані обставини не можуть бути підставою для негативної оцінки позивача. Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо ознайомлення позивачки із зазначеною доповідною запискою (т.1, а.с. 210-211) та відомості щодо надання позивачу часу для пояснень з цього приводу, що вказує на формування висновку та прийняття рішень без врахування всіх обставин, що мали значення для прийняття вказаних актів, та свідчить про недотримання критерію обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, встановленого п. 3. ч. 2 ст. 2 КАС України, дотримання якого перевіряє суд, як і вимог п. 9. ч. 2 ст. 2 КАС України, які встановлюють обов`язок суду перевірки чи прийнято рішення з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення (відносно відсутності доказів ознайомлення позивача з доповідною та надання можливості надати відповідні пояснення).

Наведене у повній мірі стосується і довідки від 15.08.2019 (т.1., а.с. 15.08.2019), яка не супроводжується документальним підтвердженням та є власним баченням автору результатів роботи позивача. Вказана довідка не супроводжується відомостями про ознайомлення позивача із вказаною довідкою та відсутні відомості щодо надання позивачу можливості надати пояснення щодо наведених обставин, а відтак, наведена довідка не може бути належним та допустимим доказом в обґрунтування негативної оцінки позивача, а спірні рішення не можуть вважатися обґрунтованими.

Надана вже до матеріалів справи у копії довідка від 10.05.2019 (т.1, а.с. 216) взагалі не згадується в результатах оцінювання, а відтак не може бути підставою для підтвердження правомірності та обґрунтованості оскаржуваних рішень. Ця довідка, як і доданий у копії до матеріалів справи протокол № 4 від 11.04.2019 оперативної наради, складені до видання наказу від 26.06.2019, відповідно до якого позивачка визнана такою, що пройшла випробування, що у свою чергу вказує на те, що наведені у довідці відомості не мали негативного впливу на проходження випробування, яке визнано успішним, чим по суті дана позитивна оцінка роботі позивача за період до видання наказу від 26.06.2019. Наведені в них відомості по суті є суб`єктивною думкою автора, що не супроводжується документальним підтвердженням, що стосується і протоколу наради від 15.08.2019, а наведені в них відомості, наприклад щодо неприйняття протягом місяця/двох місяців в двох кримінальних провадженнях слідчої чи перевірочної дії (т.1, а.с. 227-228) не є настільки вагомими та значимими для цілей негативної оцінки діяльність позивача у цілому. В контексті останнього та наведених у протоколі пояснень позивачки щодо проведення досудового розслідування в інших кримінальних провадженнях (т.1, а.с. 229), відповідачем не надано аналізу навантаження позивачки з урахуванням складності кримінальних проваджень та фізичної можливості виконання покладених на позивачку функцій з урахуванням існуючого навантаження.

Завдання та саме оцінювання, як і численні протоколи нарад по суті були спрямовані на стимулювання гонитви за показниками, що підтверджується і змістом протоколів від 15.08.2019 та від 19.08.2019 в яких йдеться про необхідність показати суспільству рішучі кроки ДБР, як недолік - про значно менше спрямування обвинувальних актів до суду, про менше, у порівнянні з іншими, закриття кримінальних проваджень (т.1, а.с. 232), про показники (т.1, а.с. 233), що, однак, не може бути критерієм для негативної оцінки діяльності позивача у цілому. З останнього протоколу оперативної наради вбачається, що начальником Першого слідчого відділу було здійснено опрацювання хрометражу виконаної слідчим ОСОБА_1 роботи за 15 днів серпня 2019, за які було спрямовано 15 запитів та доручень, опрацьована одна ухвала слідчого судді, оголошено підозру, що на думку автора вказує на самоусунення слідчого від виконання службових обов`язків, а за висновком суду свідчить по інше - про вишукування приводів та обставин, які б створювали штучні передумови для звільнення позивача.

Що стосується акту від 13.08.2019 про порушення трудової дисципліни, слід зазначити, що він стосується запізнення позивача на роботу на 5 хв., що вочевидь не може свідчити про наявність підстав для звільнення позивача. Вказаний акт не супроводжується поясненнями осіб, що запізнилися, відносно можливих поважних причин запізнення. У той же час наявна відмітка позивача із категоричною незгодою із зазначеним актом (т.1, а.с. 236). Слід додати в контексті останнього, що відповідачем не надано відомостей щодо роботи слідчого у понаднормовий час, що є загальним явищем, шо нівелює обставину запізнення як таку, що може мати вагоме, суттєве значення для цілей оцінювання позивача.

По третьому завданню, як вже зазначалося, оцінка - 2,5. Обґрунтування - завдання виконано, але потребувало нагадувань і високої міри контролю з боку керівництва Першого слідчого відділу.

У даному випадку, як і в попередніх випадках, по суті відсутнє належне обґрунтування балу 2,5. Та обставина, на яку посилається автор, а саме - щодо високої міри контролю з боку керівника ніяк не розкриває думки автора такої фрази з цього приводу - що саме та у негативному сенсі вчинила позивачка (чи не вчинила). Відповідач не зазначив - у чому полягала така висока міра, в чому це виразилось. Контроль керівництва за діями підлеглих є обов`язком керівника та виконання цього обов`язку керівником не може бути підставою для негативної оцінки діяльності позивача у цілому.

Що ж стосується проставлення балів 2,5 та 0,5, їх дроблення, слід зазначити, що відповідно до п. 39 вищезгаданого Типового порядку після проведення оціночної співбесіди безпосереднім керівником заповнюється форма щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", за відповідний рік згідно з додатком 8 у частині виставлення балів, визначення оцінки та їх обґрунтування, а також визначення потреб у професійному навчанні. Безпосередній керівник спільно з керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) виставляє державному службовцю негативну, позитивну або відмінну оцінку (крім випадків, коли жодне із завдань не підлягає оцінюванню) з її обґрунтуванням на основі розрахунку середнього бала за виконання кожного визначеного завдання (з урахуванням досягнення ключових показників) за критеріями визначення балів згідно з додатком 4.

Додатком 4 до вказаного Типового порядку визначено Критерії виставлення балів.

Так, можуть виставлятися такі бали: « 1», « 2», « 3», « 4». Вказаним порядком не передбачено дроблення балів під час їх виставлення за конкретними завданнями, що вказує на протиправність, безпідставність формування балів, як у даному випадку, - із дробленням, що зумовлює висновок про невідповідність оцінювання встановленим вимогам, а виставлених оцінок/балів таким чином свідчить про спотворення результатів оцінювання, що унеможливлює що унеможливлює їх застосування у т.ч. при формуванні середнього балу для цілей формування негативного висновку за результатами оцінювання діяльності позивача.

Щодо можливості проведення повторного оцінювання.

Так, пунктом 43 розділу «Повторне оцінювання» вищезгаданого Тимчасового порядку (в редакції Порядку, затвердженого постановою КМ України від 10 липня 2019 р. N 591; у т.ч. станом на час формування Результатів та Висновку) передбачено, що у разі отримання державним службовцем негативної оцінки проводиться повторне оцінювання відповідно до цього Типового порядку. Затвердження висновку щодо повторного оцінювання здійснюється за формою згідно з додатком 5 не раніше ніж через три місяці та не пізніше ніж через п`ять місяців після затвердження висновку, що містить негативну оцінку.

Завдання і ключові показники для державних службовців, які займають посади державної служби категорії "Б" і "В", з метою проведення повторного оцінювання визначаються відповідно до пунктів 10, 11, 33 і 34 цього Типового порядку протягом п`яти робочих днів з дня ознайомлення з висновком, що містить негативну оцінку.

Однак, всупереч наведеному, відповідач не призначив повторне оцінювання та одразу прийняв рішення про звільнення позивача, що додатково вказує на протиправність оскаржуваних рішень.

Слід окремо додати, що відповідно до п. 35 Порядку (в редакції Порядку, затвердженого постановою КМ України від 10 липня 2019 р. № 591) особа, яка визначає завдання і ключові показники державному службовцю, проводить моніторинг їх виконання.

У даному випадку, в порядку ч. 2 ст. 77 КАС України під час розгляду справи не надано жодних доказів того, що керівник цікавився виконанням самостійно визначених ним завдань, а відтак висновки оцінювання не можуть вважатися об`єктивними без проведення такої процедури та надання можливості перегляду завдань.

Загальна підсумкова оцінка проведеного оцінювання та визначення Результатів дає суду підстави для висновку, що вказане оцінювання, виходячи з обсягу, характеру та змісту питань, завдань, взагалі не може відображати, бути підставою для об`єктивної оцінки молодого спеціаліста, особистої та професійної значимості та компетенції службовця для цілей виконання функцій слідчого, його професійним навичкам, знанням, відображати об`єктивний результат його роботи, оскільки вказані питання/завдання відображають лише вузький спектр діяльності службовця, й те - в основному статистичний, та оцінка таких питань тим більше не може ставитись в основу оцінки діяльності слідчого.

Окремі питання/завдання, як підстави для оцінки службовця в рамках законодавства з питань державної служби, а не профільного направлення в рамках функцій ДБР, наприклад щодо звернень громадян, по суті мають значення «для проформи» (для видимості).

При цьому, замість професійної підтримки та допомоги молодому спеціалісту, відповідач вжив крайніх заходів, неспівставних з фактичними обставинами та без проведення повторного оцінювання, по суті створював штучні передумови для звільнення позивачки та створення напруженої робочої атмосфери.

У висновках відповідача про оцінювання зазначено лише статистичні дані без визначення, - у чому саме полягає неправильність дій позивача, невідповідність встановленим вимогам, а для цілей негативної оцінки - відсутній порівняльний аналіз діяльності позивача з діяльністю інших працівників з можливо кращими результатами роботи.

Відтак, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи відповідачем не доведено законності та обґрунтованості оскаржуваних рішень (Висновку, наказу про звільнення). Напроти, судом встановлені численні порушення встановлених правил і процедур, формування необґрунтованих та безпідставних висновків, що призвело до порушення прав позивача на працю.

Зокрема, відповідачем не доведено допущення, як він посилається у поясненнях до суду, - численних порушень позивачкою норм КПК України, Закону України «Про державну службу» та Правил етичної поведінки державного службовця.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про протиправність оскаржуваних рішень та наявності підстав для їх скасування. Тобто, позов у цій частині підлягає задоволенню. При цьому, на підставі ч. 2 ст. 9 КАС України з метою ефективного та повного захисту прав позивача суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним та скасувати наказ від 08.10.2019 № 84-ос «Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності ОСОБА_1 », яким затверджено оскаржуваний Висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державного службовця та який фактично був підставою для прийняття наказу про звільнення позивачки, оскільки вказаним наказом затверджено Висновок, який є протиправним, що у свою чергу зумовлює висновок про протиправність наказу про його затвердження, як такий що створює негативні наслідки для позивача.

При цьому судом враховується можливість оскарження висновку, що містить негативну оцінку за результатами оцінювання його службової діяльності, передбачена п. 10. ч. 1 ст. 7, ч. 7 ст. 44 у взаємозв`язку із ст. 11 Закону України «Про державну службу». Тобто, вказаний висновок може бути оскаржений як акт індивідуальної дії та, відповідно, може бути скасований судом у разі невідповідності вимогам законодавства.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Суд звертає увагу, що у світлі ст. 13 Конвенції засіб юридичного захисту має бути «ефективним» як з практичної, так і з правової точки зору.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про поновлення позивача на посаді з 09.10.2019.

Щодо вимог позивача стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, слід зазначити, що відповідно до ч.2 ст. 235 КЗпП при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно з ст. 27 Закону України «Про оплату праці» порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, відповідно до п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі - Порядок) обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

Працівникові, який пропрацював на підприємстві, в установі, організації менше року, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактичний час роботи, тобто з першого числа місяця після оформлення на роботу до першого числа місяця, в якому надається відпустка або виплачується компенсація за невикористану відпустку.

У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

При цьому, згідно з п. 5 Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Відповідно до листа Мінсоцполітики від 08.08.2018 № 78/0/206-18 кількість робочих днів протягом періоду жовтень - грудень 2019 складає помісячно відповідно: 22, 21, 21 день. У жовтні, враховуючи дату звільнення позивачки (08.10.2019) кількість робочих днів розраховується з 09.10.2019 та складає для розрахунку - 16 днів.

Всього за 2019 днів вимушеного прогулу - 58 робочих днів.

Відповідно до листа Мінсоцполітики від 29.07.2019 р. N 1133/0/206-19, кількість робочих днів у період січня - березня 2020 складає відповідно: 21, 20, 21. При цьому, у березні 2020 для розрахунку кількість робочих днів, у т.ч. день прийняття рішення суду, складає 15 днів.

Таким чином кількість робочих (днів вимушеного прогулу) за період 2020 всього складає: 21 + 20 + 15 = 56 днів.

Загалом кількість днів вимушеного прогулу складає 114.

Відповідно до довідки ТУ ДБР (т.2, а.с. 5) середньоденна заробітна плата позивачки 2 114,87 грн.

Відтак, середній заробіток за час вимушеного прогулу складає 114 днів * 2114,87 грн. = 241 095,18 грн. (без відрахування податків і зборів), який підлягає стягненню з відповідача.

Згідно з п.п. 2 та 3 ч.1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Відтак, рішення суду в частині поновлення позивача на посаді з 09.10.2019 та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню. Сума стягнення за один місяць відповідно до довідки ТУ ДБР (т.2, а.с. 5) складає 44412,22 грн. (без відрахування податків і зборів).

Підсумовуючи, суд, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до висновку про те, що вимоги позивача є законними та обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі - як зазначено вище судом.

Керуючись положеннями статей 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 241 - 246, 250, 255, 371 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_1 ) задовольнити у повному обсязі.

2. Визнати протиправними з моменту прийняття та скасувати:

- висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державного службовця - ОСОБА_1 , затверджений наказом від 08.10.2019 № 84-ОС Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську;

- наказ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську від 08.10.2019 № 84-ос «Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності ОСОБА_1 », вийшовши у зв`язку з цим за межі позовних вимог;

- наказ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську від 08.10.2019 № 85-ос «Про звільнення ОСОБА_1 ».

3. Поновити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_1 ) на посаді слідчого Першого слідчого відділу (відділ з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську (код ЄДР 42331094; адреса: 84301, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Героїв України, 21) з 09.10.2019.

4. Стягнути з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську (код ЄДР 42331094; адреса: 84301, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Героїв України, 21) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 241 095,18 грн. (двісті сорок одна тисяча дев`яносто п`ять гривень, 18 коп.) з вирахуванням при виплаті встановлених податків і зборів.

5. Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення з 09 жовтня 2019 року ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_1 ) на посаді слідчого Першого слідчого відділу (відділ з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську (код ЄДР 42331094; адреса: 84301, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Героїв України, 21) та в частині стягнення середнього заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 44412,22 грн. (сорок чотири тисячі чотириста дванадцять тисяч 22 коп.) з вирахуванням при виплаті встановлених податків і зборів.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 КАС України та може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України з урахуванням п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Суддя О.А. Кармазін