Справа № 540/2266/19
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2020-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2020 р. Категорія: 112010200м.ОдесаСправа № 540/2266/19
Головуючий в 1 інстанції: Пекний А.С.

час і місце ухвалення: спрощене письмове провадження, м. Херсон

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Семенюка Г.В.

суддів: Домусчі С.Д. , Шляхтицького О.І.

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 02 січня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій, рішення та бездіяльність суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Херсонській області, в якому просив визнати бездіяльність відповідача, щодо не поновлення пенсії позивача протиправною, визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у поновленні пенсії позивачу викладене в листах відповідача від 30.07.2019 та 15.08.2019 року та зобов`язати відповідача вчинити певні дії - провести поновлення виплати пенсії позивачу з 07.10.2009 року відповідно до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів, мотивуючи його тим, що з 10.08.2000 р. позивач виїхала з України до Ізраїлю на постійне місце проживання, де була прийнята на консульський облік. До вказаного періоду позивач проживала в Україні, АДРЕСА_1 та перебувала на обліку в пенсійному органі, як пенсіонер. З 2001 року позивач не отримує пенсію. З`ясувавши, що з 2009 р. відповідно до рішення Конституційного Суду України позивач має право на отримання пенсії, остання звернулась через представника до відповідача, надіславши засобами поштового зв`язку нотаріально посвідчені документи та заяву про поновлення виплати пенсії. Відповідно до листа від 30.07.2019 р. відповідач відмовив у поновленні пенсії з підстав відсутності реєстрації на території України за місцезнаходженням відповідача, а також порушенням порядку звернення до органів пенсійного фонду у зв`язку із необхідністю особистого звернення.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 02 січня 2020 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо не витребування архівної пенсійної справи ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області витребувати архівну пенсійну справу ОСОБА_1 . Скасовано рішення відділу з питань призначення та перерахунку пенсій №3 управління застосування пенсійного законодавства головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 15.08.2019 №39 про відмову у поновлені пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" Мілової Гентріетті. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення/перерахунок пенсії за віком від 30.04.2019 р. та прийняти рішення відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов частково, суд першої інстанції не врахував, що особисто позивачка не зверталась із заявою на запит пенсійної справи, а до Головного управління фонду надіслано засобами поштового зв`язку заяву про витребування пенсійної справи, в управлінні відсутні будь-які підстави щодо витребування архівної справи з органів, які призначали пенсію.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України (паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 ), пенсіонером за віком та ветераном праці, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 23.07.1997р.

До 2000 року позивач проживала за адресою: АДРЕСА_1 . В подальшому позивач виїхала з України на постійне проживання до Держави Ізраїль, де була прийнята на консульський облік в Посольстві України в державі Ізраїль.

21 червня 2019 року позивач звернулась до Головного управління ПФУ в Херсонській області із заявою про призначення та перерахунок пенсії з 07.10.2009р., до якої були додані копії наступних документів: особиста декларація; апостильована копія паспорту громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_2 (серія НОМЕР_3 , дійсний до 12.07.2020 року); апостильована довіреність, якою позивач уповноважує Меламеда Вадима та інших осіб бути її представниками; нотаріально засвідчена копія трудової книжки на ОСОБА_1 ; заява про витребування пенсійної справи; нотаріально засвідчена копія посвідчення ветерана праці серія НОМЕР_2 на ОСОБА_1 .

Листом від 30.07.2019 №491/М-99-10 та листом від 15.08.2019 № 2194/02-04 Головним управлінням. Пенсійного фонду України в Херсонській області, повідомлено представнику позивача підстави відмови у поновленні виплати пенсії з 07.10.2009 ОСОБА_1 , а саме: звернення позивача за поновленням виплати пенсії відбулось з порушенням процедури, визначеної Порядком 22-1, який передбачає особисте звернення особи за поновленням пенсії в органи Пенсійного фонду з наданням оригіналу паспорту з відповідною реєстрацією на території України та інших документів, передбачених як Порядком 22-1.

Комісією відділу з питань призначення та перерахунку пенсій № З управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області розглянуто відповідну заяву та прийнято Рішення від 15.08.2019 № 39, яким відмовлено в поновленні пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" Мілової Гентріетті.

Вбачаючи у листах ГУ ПФУ в Херсонській області бездіяльність та не погоджуючись з тим, що відповідачем не поновлено виплату пенсії, позивач звернулась до суду із даним позовом.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведена правомірність допущеної бездіяльності та прийнятого рішення, а тому суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та про задоволення позову в зазначеній частині.

П`ятий апеляційний адміністративний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне:

Преамбулою Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) визначено, що він визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Згідно ст.1 Закону № 1058-IV пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення (ч.3 ст.4 Закону № 1058-IV).

Відповідно до ст.7 № 1058-ІV принципами загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, поряд з іншими, є рівноправність застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат, державна гарантія реалізації застрахованими особами своїх прав, передбачених цим Законом, відповідальність суб`єктів системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування за порушення норм цього Закону, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов`язків.

Згідно п.2 ч.1 ст.49 Закону № 1058-ІV виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст.51 Закону № 1058-ІV у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від`їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Міжнародні договори між Україною та Ізраїлем стосовно призначення та виплати пенсії не укладалися.

Відповідно до ст.147 Конституції України Конституційний Суд України вирішує питання про відповідність законів та інших правових актів Конституції України і дає офіційне тлумачення Конституції України та законів України.

Рішенням Конституційного Суду України від 07.10.2009 р. № 25-рп/2009 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) пункт 2 частини першої статті 49, друге речення статті 51 Закону № 1058-ІV щодо припинення виплати пенсії на весь час проживання (перебування) пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Зазначені положення Закону № 1058-ІV втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Згідно положень даного рішення оспорюваними нормами Закону № 1058-ІV держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, право на соціальний захист поставила в залежність від факту укладення Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення. Таким чином, держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості, на законодавчому рівні позбавила цього права пенсіонерів у тих випадках, коли вони обрали постійним місцем проживання країну, з якою не укладено відповідного договору. Виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, в Україні чи за її межами.

Отже, за своїм змістом рішення Конституційного Суду України надає висновок щодо неконституційності положень Закону №1058-ІV стосовно пенсіонерів, які виїхали на постійне місце проживання за кордон. Внаслідок його ухвалення у таких осіб відновилось право на отримання призначеної пенсії, а у органів Пенсійного фонду України відновився обов`язок поновити виплату такої пенсії та виплатити її на першу вимогу пенсіонера.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Частиною 2 ст.49 Закону № 1058-IV встановлено, що поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Згідно п.3 Порядку № 234 особи подають територіальному органові заяву про отримання пенсії відповідно до законодавства України із зазначенням місця проживання (реєстрації) та паспорт громадянина України (паспорт громадянина України для виїзду за кордон).

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1).

Відповідно до абз. 1 п. 1.5 Порядку № 22-1 заява, зокрема, про поновлення виплати пенсії, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України.

Заява на запит пенсійної справи за новим місцем проживання подається пенсіонером особисто до органу, що призначає пенсію, за новим місцем проживання (реєстрації) (абз. 3 п. 1.5 Порядку № 22-1).

Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014 р. № 1207-VII (далі - Закон № 1207-VII) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначено тимчасово окупованою територію.

Частиною 2 статті 7 Закону № 1207-VII передбачено, що виплата пенсій громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території і не отримують пенсій та інших соціальних виплат від уповноважених органів Російської Федерації, здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.14-4 Розділу XV Прикінцеві положення Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" громадяни України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м.Севастополя і не отримали громадянства Російської Федерації та не одержують пенсії та соціальні послуги від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації, мають право на отримання виплат згідно з цим Законом у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014р. №234 "Про затвердження порядку виплати пенсії та надання соціальних послуг" (далі - Порядок № 234) визначено механізм виплати пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії та соціальні послуги від Пенсійного Фонду Російської Федерації або інших міністерств та відомств, що здійснюють пенсійне забезпечення у Російській Федерації.

Відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 р. № 13-4 "Про органи, що здійснюють виплату пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя" (зі змінами, внесеними Постановою Пенсійного фонду № 14-1 від 09.07.2018), органи, що здійснюють пенсійне забезпечення й надання соціальних послуг особам, котрі проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, а саме: головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.

З огляду на викладене належним органом, який уповноважений на вирішення питання щодо поновлення виплати пенсії позивачу є ГУ ПФУ в Херсонській області, оскільки останнім місцем проживання позивача до виїзду за кордон було: АДРЕСА_1 .

Таким чином, позивач звернулась із заявою про витребування пенсійної справи та про поновлення виплати пенсії та її перерахунку до належного органу - ГУ ПФУ в Херсонській області.

Частиною 2 ст.49 Закону № 1058-IV встановлено, що поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Згідно із п. 4.12 Порядку № 22-1 при переїзді пенсіонера на постійне або тимчасове проживання до іншої адміністративно-територіальної одиниці орган, що призначає пенсію, не пізніше трьох робочих днів з дня одержання заяви надсилає запит про витребування пенсійної справи до органу, що призначає пенсію, за попереднім місцем проживання (реєстрації) пенсіонера. Пенсійна справа не пізніше п`яти робочих днів з дня одержання запиту пересилається органу, що призначає пенсію, за новим місцем проживання (реєстрації).

Пунктом 3 Порядку № 234 передбачено, що особи подають територіальному органові заяву про отримання пенсії відповідно до законодавства України із зазначенням місця проживання (реєстрації) та паспорт громадянина України (паспорт громадянина України для виїзду за кордон).

Відповідно до п.4 Порядку № 234 територіальний орган на підставі поданих документів надсилає запит щодо витребування пенсійної справи до органів Російської Федерації, зазначених у пункті 1 цього Порядку.

Виплата пенсії після надходження пенсійної справи разом з документами про припинення виплати пенсії поновлюється з дати припинення виплати за місцем попереднього отримання пенсії.

Пунктом 5 Порядку № 234 передбачено, що порядок звернення осіб за призначенням (перерахунком), поновленням виплати пенсії особам, переведенням з одного виду пенсії на інший, наданням соціальних послуг, а також підтвердження факту неодержання пенсії та соціальних послуг від органів Російської Федерації, зазначених у пункті 1 цього Порядку, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Мінсоцполітики.

Отже, для поновлення виплати пенсії законодавством передбачено обов`язок відповідача витребувати пенсійну справу від пенсійного органу, що призначав пенсію. Витребування пенсійної справи здійснюється за умови подання пенсіонером особисто або його законним представником заяви на запит пенсійної справи.

Судом першої інстанції установлено, що позивачем подана заява про витребування пенсійної справи від 30.04.2019р. до Пенсійного фонду України, яке направило вказану заяву до ГУ ПФУ в Херсонській області. Зазначений факт визнано та не оспорюються сторонами. Втім, відповідачем не вчинено жодних дій щодо витребування пенсійної справи

Зі змісту листа пенсійного органу від 30.07.2019р. № 491/М-99-10 та відзиву на позовну заяву убачається, що пенсійна справа позивача не витребувана у зв`язку з відсутністю заяви на запит пенсійної справи, поданої пенсіонером особисто. До вказаного висновку відповідач дійшов з огляду на те, що відповідна заява про витребування пенсійної справи надіслана позивачем засобами поштового зв`язку, а не подана особисто за новим місцем проживання, як вимагається п.1.5 Порядку № 22-1.

Стосовно тверджень відповідача про необхідність позивачу особисто звернутися із заявою, паспортом або посвідкою на постійне проживання до органу, що призначає пенсію за новим місцем проживання або реєстрації на території України, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.44 Закону № 1058-ІV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Пунктом 1.5 розділу 1 Порядку № 22-1, серед іншого, передбачено, що заява на запит пенсійної справи за новим місцем проживання подається пенсіонером особисто до органу, що призначає пенсію, за новим місцем проживання (реєстрації).

Судом першої інстанції встановлено, що позивач звернулась до Уповноваженого управління ПФУ із заявою на витребування пенсійної справи, підписаною особисто, засобами поштового зв`язку.

З огляду на вищевикладене, вбачається, що при надходженні відповідної заяви відповідач зобов`язаний витребувати пенсійну справу шляхом звернення із запитом до органів Російської Федерації, проте ГУ ПФУ в Херсонській області таких дій не вчиняло.

При цьому слід зауважити, що враховуючи на вік та постійне місце проживання позивача за межами України, подання нею безпосередньо до ГУ ПФУ в Херсонській області заяви на витребування пенсійної справи є утрудненим, а тому фактичне її звернення засобами поштового зв`язку із заявою, підписаною позивачем особисто, засвідченої належним чином (апостильованої) нотаріусом держави Ізраїль, відповідає вимогам чинного законодавства.

Частиною 5 статті 45 Закону № 1058-IV визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган ПФУ та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Дане положення узгоджується також з нормами п.4.3 Порядку № 22-1, відповідно до яких не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Таким чином, прийняттю рішення органом Пенсійного фонду передує певна процедура розгляду поданої заявником заяви, спрямована на перевірку правильності оформлення поданих документів та їх достатності. Більше того, законодавством надано право уповноваженому органу вимагати, в тому числі, від заявника дооформлення поданих при зверненні документів та подання додаткових відомостей, необхідних для прийняття вмотивованого рішення.

З матеріалів справи убачається, що відділом з питань призначення та перерахунку пенсій № 3 управління застосування пенсійного законодавства головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області розглянуто заяву позивача про призначення, перерахунок та поновлення пенсії за віком з 07.10.2009 р. та прийнято рішення від 15.08.2019 № 39 відповідно до якого позивачу відмовлено в поновленні пенсії за віком. Вказане рішення обґрунтоване тим, що ОСОБА_1 не дотримано встановленого Порядку звернення за призначенням пенсії (відсутня архівна пенсійна справа) та не проявлено волевиявлення пенсіонера (надання відповідної заяви).

Вказане рішення прийнято відповідачем без дотримання встановленої чинним законодавством процедури розгляду заяв та документів, які мають суттєве значення при призначенні чи відмові у призначенні пенсії. Так, відповідачем не вчинено жодних дій з виконання обов`язку щодо витребування архівної пенсійної справи, що призвело до прийняття рішення за її відсутності. Отже, відповідачем було допущено суттєві порушення, які самі по собі нівелювали правомірність прийнятого ним рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, щодо протиправної бездіяльності відповідача у зв`язку з не витребування пенсійної справи позивача.

Наслідком визнання протиправної бездіяльності є зобов`язання відповідача вчинити дії з витребування архівної пенсійної справи позивача.

Крім того, слід звернути увагу, що відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи, що встановлено факт протиправності прийнятого відповідачем рішення про відмову у призначенні, перерахунку та поновленні виплати пенсії, з метою повного та ефективного захисту прав позивача, вбачається необхідність вийти за межі позовних вимог та скасувати рішення відділу з питань призначення та перерахунку пенсій № 3 управління застосування пенсійного законодавства головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 15.08.2019 № 39 про відмову у поновлені пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" Міловій Гентрієтті.

Уповноваженим органом для призначення (перерахунку) пенсії є Пенсійний фонд, до компетенції якого і входить розгляд документів, в тому числі і нових. Суд не може перебирати компетенцію суб`єктів владних повноважень та досліджувати нові документи, яким не надана була оцінка, та встановлювати на їх основі наявність чи відсутність права та встановлювати наявний стаж на призначення пенсії.

Зі змісту Рекомендації №R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11 березня 1980 року слідує, що під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.2 ст.2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за встановленими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі завдання адміністративного судочинства.

Наведене узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини в справах "Клас та інші проти Німеччини", "Фадєєва проти Росії", "Єрузалем проти Австрії", в яких останній зазначив, що завдання суду при здійсненні його контрольної функції не полягає у підміні органів влади держави, тобто суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.

У випадку прийняття судом рішення щодо зобов`язання органу Пенсійного фонду України поновити позивачу пенсію, яке по суті буде передувати розгляду останнім заяви останньої про витребування пенсійної справи, суд порушить принцип розподілу влади та втрутиться у виключну компетенцію уповноваженого на прийняття такого рішення органу.

Разом з тим, у зв`язку з встановленням судом факту невиконання відповідачем покладеного на нього обов`язку та з метою захисту порушеного права позивача на пенсію, суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог та зобов`язати ГУ ПФУ в Херсонській області розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення/перерахунок та виплату пенсії за віком та прийняти рішення відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV з урахуванням матеріалів пенсійної справи позивача.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 20.12.2018 р. у справі № 132/3485/16-а, від 26.06.2018 р. у справі № 211/5254/16-а.

Приписами ч.5 ст.242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду.

Таким чином, оскільки у відповідача та у суду відсутні матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 , то встановити вид пенсії, яку позивач отримувала до припинення її виплати, та яку необхідно поновити, неможливо, тому вимога про проведення поновлення виплати пенсії позивачу є передчасною.

З огляду на викладене клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду із позовною вимогою про поновлення пенсії позивача з 07.10.2009 р. також є передчасним.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Одночасно колегія суддів вважає можливим зазначити, що за ознаками, визначеними пунктом 20 частини 1 статті 4 КАС України, дана справа віднесена до категорії справ незначної складності в розумінні частини 6 статті 12 КАС України.

Обставини, які є критерієм для віднесення справи до категорії таких, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у розумінні частин 3 та 4 статті 12 КАС України, а також випадки, які б виключали можливість застосування положень пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України, відсутні.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що постанова оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 02 січня 2020 року по справі № 540/2266/19, - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Семенюк Г.В.
Судді Домусчі С.Д. Шляхтицький О.І.