Справа № 400/3268/19
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2020-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2020 р.м.ОдесаСправа № 400/3268/19
Головуючий в 1 інстанції: Мороз А. О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Федусика А.Г.,

суддів: Бойка А.В. та Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі справу за апеляційною скаргою Державного агентства лісових ресурсів України на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Державного агентства лісових ресурсів України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державного агентства лісових ресурсів України та просив: визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає в не призначенні його на посаду начальника Дніпропетровського обласного управління лісового та мисливського господарства у встановлений законодавством строк; зобов`язати відповідача призначити ОСОБА_1 на вищезазначену посаду, як переможця конкурсу.

В обґрунтування позову було зазначено, що він є переможцем конкурсу на зайняття вакантної посади державної служби категорії "Б" - начальника Дніпропетровського обласного управління лісового та мисливського господарства. Відповідно до приписів Закону України "Про державну службу" не пізніше 30 днів після оприлюднення результату конкурсу відповідач мав призначити його на вказану посаду, але після спливу цього строку він так і не здійснив призначення, чим допустив протиправну бездіяльність, яка порушує право позивача на працю, як переможця конкурсу, та створює для нього правову невизначеність.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду Державне агентство лісових ресурсів України подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та відмовити в позові.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення в частині з огляду на таке.

Судом першої інстанції було встановлено, що відповідно до протоколу № 65 засідання конкурсної комісії для проведення конкурсу на зайняття вакантних посад державної служби у відповідача від 05 серпня 2019 року, переможцем конкурсу на зайняття вакантної посади державної служби категорії "Б" - начальника Дніпропетровського обласного управління лісового та мисливського господарства визначено ОСОБА_1..

В матеріалах справи мається роздруківка з офіційного веб-сайту відповідача від 5 серпня 2019 р. щодо оприлюднення результатів конкурсу із зазначенням ОСОБА_1 як переможця конкурсу на посаду начальника Дніпропетровського обласного управління лісового та мисливського господарства.

Відповідачем зазначено, що 10 і 24 вересня 2019 року він звертався з листами до Дніпропетровської ОДА, в яких просив погодити призначення ОСОБА_1 на посаду начальника Дніпропетровського обласного управління лісового та мисливського господарства.

26 вересня 2019 року відповідачу надіслано листа за підписом голови Дніпропетровської ОДА Бондаренко О.В., в якому міститься відмова в погодженні призначення ОСОБА_1 на посаду начальника Дніпропетровського обласного управління лісового та мисливського господарства. Така відмова мотивована тим, що на розгляді у народного депутата Демченка С.О. перебуває звернення правозахисника Кіселя Ю . І . щодо корупційних дій ОСОБА_1 під час його перебування на посаді начальника Миколаївського обласного управління лісового та мисливського господарства.

Вважаючи протиправним не призначення його на посаду начальника Дніпропетровського обласного управління лісового та мисливського господарства в місячний строк з моменту оголошення його переможцем конкурсу, ОСОБА_1 звернувся з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що обласні управління відповідача є територіальними адміністративними органами останнього. В той же час, до сфери управління відповідача входять створені ним підприємства, установи і організації, які мають статус окремої юридичної особи, керівники яких також призначаються за результатом конкурсу, проведеному за процедурою, визначеною Порядком №170. Саме на керівників створених відповідачем підприємств, установ та організацій, а не на керівників його територіальних органів, і розповсюджується вимога ст.36 ч.2 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" про отримання погодження голови місцевої державної адміністрації на їх призначення.

Суд першої інстанції зазначив, що Дніпропетровське обласне управління лісового та мисливського господарства не є підприємством, установою або організацією в сенсі приписів ст.36 ч.2 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", а тому призначення його керівника повинно відбуватись без погодження з головою місцевої державної адміністрації.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції помилковими і такими, що не відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України з огляду на таке.

Преамбулою Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" передбачено, що цей Закон визначає організацію, повноваження та порядок діяльності центральних органів виконавчої влади України.

Відповідно до ст.16 вказаного Закону центральні органи виконавчої влади утворюються для виконання окремих функцій з реалізації державної політики як служби, агентства, інспекції.

Діяльність центральних органів виконавчої влади спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через відповідних міністрів згідно із законодавством.

Положеннями частини 5 статті 21 вказаного Закону передбачено, що керівники та заступники керівників територіальних органів центрального органу виконавчої влади призначаються на посади та звільняються з посад керівником центрального органу виконавчої влади відповідно до законодавства про державну службу.

Кандидатури на посади керівників територіальних органів центрального органу виконавчої влади погоджуються з головами місцевих державних адміністрацій, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до п.1 Положення про Державне агентство лісових ресурсів України, затвердженого постановою КМУ від 08 жовтня 2014 року № 521 (далі Положення), Державне агентство лісових ресурсів України (Держлісагентство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства і який реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства.

Згідно до пп.14 п.11 Положення голова Держлісагентства призначає на посади за погодженням з Міністром розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства і головами відповідних місцевих держадміністрацій, звільняє з посад керівників територіальних органів Держлісагентства.

Наведені норми узгоджуються з положеннями ч.2 ст.36 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", за якими керівники підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, призначаються та звільняються з посад за погодженням з головою відповідної місцевої державної адміністрації, крім керівників установ, підприємств і організацій Збройних Сил та інших військових формувань України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції, а також керівників навчальних закладів, що призначаються на посаду за умовами конкурсу.

З аналізу наведеного вбачається, що діюче законодавство та в контексті спірних правовідносин передбачає при призначенні осіб на посади керівників територіальних органів центрального органу виконавчої влади, до якого відноситься і відповідач, узгодження таких кандидатів з головами місцевих державних адміністрацій, до яких належать і обласні державні адміністрації. Інше трактування вищенаведених норм діючого законодавства, на думку колегії суддів, є хибним їх тлумаченням.

Наведені висновки також узгоджуються з практикою Верховного Суду, визначеною в постанові від 20 грудня 2019 року справа №826/11923/16.

Так, суд касаційної інстанції у вказаному рішенні зазначив, що «аналіз положень статті 4 Закону № 3723-ХІІ у поєднанні з вимогами частини 2 статті 36 «Про місцеві державні адміністрації» від 09 квітня 1999 року №586-XIV дає підстави для висновку, що на посади керівників територіальних органів міністерств та інших центральних органів виконавчої влади призначаються особи, визнані переможцями конкурсного відбору, за умови, що їхня кандидатура погоджена місцевою державною адміністрацією».

Стосовно самих спірних правовідносин колегія суддів зазначає таке.

Так, в обґрунтування власної правової позиції позивачем в позові та відповіді на відзив було зазначено, що він є переможцем конкурсу на зайняття вакантної посади начальника Дніпропетровського обласного управління лісового та мисливського господарства. Відповідно до приписів Закону України "Про державну службу", не пізніше 30 днів після оприлюднення результату конкурсу, відповідач мав призначити його на вказану посаду, але після спливу цього строку відповідач так і не здійснив призначення, чим допустив протиправну бездіяльність.

Також було зазначено, що відповідач з метою дотримання передбаченого Законом України "Про державну службу" строку для призначення позивача на посаду зобов`язаний був звернутися до голови Дніпропетровської облдержадміністрації якнайшвидше, а не 10.09.2019 року, тобто через 35 днів після оголошення мене переможцем конкурсу.

Щодо листа Дніпропетровської облдержадміністрації від 26.09.2019 року № 49-34-0/0/2-19 стосовно не погодження його призначення позивач зазначив, що в цьому листі не викладено жодного обґрунтованого аргументу стосовно не погодження його кандидатури. Ані народні депутати України, ані правозахисники не мають будь-якого відношення до передбаченої Законом України "Про державну службу" та Порядком проведення конкурсу на зайняття посад державної служби, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 246 від 25 березня 2016 року, процедури призначення осіб на посаду начальника територіального органу Держлісагентства.

З аналізу наведеного вбачається, що дані спірні правовідносини стосуються безпідставного, на думку позивача, його не призначення відповідачем на посаду, у тому числі і з підстав необґрунтованої відмови голови Дніпропетровської облдержадміністрації в його погодженні на підставі звернення народного депутата, та не дотримання відповідачем строків узгодження його кандидатури на посаду.

Разом з тим, колегія суддів зазначає про неможливість надання правової оцінки в межах даної справи відмові голови Дніпропетровської облдержадміністрації в погодженні позивача на підставі звернення народного депутата, оскільки голову Дніпропетровської облдержадміністрації не було зазначено ОСОБА_1 як відповідача в позові, судом першої інстанції вказаного суб`єкта владних повноважень як в якості відповідача, так і в якості третьої особи, залучено не було, а суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальних можливостей щодо такого залучення під час апеляційного провадження. Водночас, надання оцінки наведеній відмові голови Дніпропетровської облдержадміністрації, за відсутності його як учасника процесу, суперечить основоположним засадам адміністративного судочинства та наданим конституційним правам.

При цьому колегія суддів наголошує про неможливість задоволення спірних позовних вимог про визнання бездіяльності відповідача протиправною та зобов`язання його вчинити дії, оскільки сама відмова голови Дніпропетровської облдержадміністрації в погодженні позивача, яка є суттєвим правовим аспектом для вирішення зазначених правовідносин, є діючою, протиправною не визнавалась, а тому створює правові наслідки для відповідних осіб, в тому числі у вигляді перешкоди в призначенні позивача на спірну посаду.

Тому з урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що вказані позовні вимоги саме про визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка полягає в не призначенні позивача на посаду начальника Дніпропетровського обласного управління лісового та мисливського господарства у встановлений законодавством строк; зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 на вищезазначену посаду, як переможця конкурсу, не підлягають задоволенню.

Разом з тим, положеннями статті 31 Закону України "Про державну службу" передбачено, на посаду державної служби призначається переможець конкурсу.

Рішення про призначення на посаду державної служби приймається після закінчення строку оскарження результатів конкурсу, а в разі оскарження результатів конкурсу - після прийняття рішення за скаргою суб`єктом розгляду скарги (органом, уповноваженим на розгляд скарги), але не пізніше 30 календарних днів після оприлюднення інформації про переможця конкурсу, якщо інше не передбачено законом. Таке рішення приймається на підставі протоколу засідання конкурсної комісії.

Наведені норми встановлюють загальний граничний строк, на протязі якого переможець конкурсу повинен бути призначений на відповідну посаду.

Колегія суддів, з урахуванням законодавчої вимоги про погодження призначення позивача на посаду з головою Дніпропетровської облдержадміністрації, вважає, що вказана процедура погодження (тобто, всі її складові, як подання запиту голові облдержадміністрації, так і отримання відповіді та інше) не може виходити за межі 30 календарних днів та повинна відбутись в цей період.

Разом з тим, як було зазначено самим відповідачем, з першим запитом про погодження позивача на посаду начальника Дніпропетровського обласного управління лісового та мисливського господарства головою Дніпропетровської облдержадміністрації він звернувся лише 10 вересня 2019 року (другий запит 24 вересня 2019 року) (а.с.18), тобто вже з пропуском 30-ти денного строку, передбаченого для загальної процедури призначення позивача на відповідну посаду, що свідчить про вчинення відповідачем протиправної бездіяльності.

Наведені посилання щодо пропуску відповідачем строку звернення за погодженням також були зазначені позивачем в обґрунтування його правової позиції (а.с.28 абз.1).

Отже, враховуючи все вищезазначене у сукупності та з метою належного захисту прав та інтересів позивача, колегія суддів приходить до висновку про необхідність вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не вчинення своєчасних та належних дій по узгодженню позивача на посаду начальника Дніпропетровського обласного управління лісового та мисливського господарства з головою Дніпропетровської облдержадміністрації.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а тому, керуючись пунктом 1 частини 1 статті 317 КАС України, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а позов задоволенню в частині.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державного агентства лісових ресурсів України - задовольнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року - скасувати.

Прийняти по справі постанову, якою позов ОСОБА_1 до Державного агентства лісових ресурсів України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Державного агентства лісових ресурсів України щодо не вчинення своєчасних та належних дій по узгодженню ОСОБА_1 на посаду начальника Дніпропетровського обласного управління лісового та мисливського господарства з головою Дніпропетровської облдержадміністрації.

В решті позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Федусик А.Г.
Судді Бойко А.В. Шевчук О.А.