Справа № 541/2979/18
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2020-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2020 р.м.ОдесаСправа № 541/2979/18

Суддя першої інстанції: Крапівіна О.П.

Час та місце ухвалення судового рішення « 13:15», м.Генічеськ

Повний текст судового рішення складений 19.11.2019р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Градовського Ю.М., Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 19 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до заступника начальника Митниці ДФС у Херсонській області АР Крим та м. Севастополь, начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Кравченка Володимира Миколайовича, третя особа: Митниця ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі про скасування постанови про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В:

28.12.2018р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до заступника начальника Митниці ДФС у Херсонській області АР Крим та м. Севастополь, начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Кравченка В.М., третя особа: Митниця ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил від 12.12.2018р. №0171/50800/18, за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.477 Митного кодексу України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000грн.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 19.11.2019р. у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на помилкове застосування судом вимог закону, внаслідок чого просить рішення суду скасувати та прийняти нове про задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає часткову задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що 07.07.2018р. о 04:50 у зону митного контролю КПВВ «Чонгар» Митниці ДФС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополь прибув транспортний засіб марки «Volkswagen Tiguan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 , країна реєстрації - Україна, який прямував з вільної економічної зони «Крим» до України, під керуванням громадянина України ОСОБА_1 .

Під час здійснення митного контролю, згідно інформації бази даних ЄАІС та АСМО «Інспектор» встановлено, що зазначений транспортний засіб 23.06.2018р. вивезено з митної території України через пункт пропуску «Велика Писарівка-Гайворон» Сумської митниці ДФС та в подальшому в`їзд на територію вільної економічної зони «Крим» здійснено з території Російської Федерації.

Враховуючи вищевикладені обставини, Митницею ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі складено постанову у справі про порушення митних правил від 12.12.2018р. №0171/50800/18 щодо порушення ОСОБА_1 ст.477 Митного кодексу України (надалі - МК України). /а.с.3-4/

Не погоджуючись з притягненням до адміністративної відповідальності, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про безпідставність позовних вимог з наступних підстав.

Частиною другою ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.ст.486-488 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням.

Провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Статтею 522 МК України передбачено, що справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468, 469, частинами першою - п`ятою статті 470, статтями 474, 475, 477-480, частинами першою - п`ятою статті 481, статтею 485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.

Згідно ст.523 МК України, від імені митниць справи про порушення митних правил розглядаються керівниками цих митниць або їх заступниками, а від імені центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - посадовими особами, уповноваженими на це відповідно до посадових інструкцій, або іншими особами, уповноваженими на це керівником центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з п.7 ч.1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, посадові особи митних органів (керівники або їх заступники) при розгляді справи про порушення митних правил діють від імені органів доходів і зборів. Тому, належним відповідачем як суб`єктом владних повноважень у адміністративній справі щодо оскарження рішень (дій чи бездіяльності) у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення митних правил у сфері податкової і митної політики, повинен бути відповідний орган доходів і зборів.

Разом з тим, Митниця ДФС у Херсонській області АР Крим та м. Севастополь (нині - Чорноморська митниця Держмитслужби) до участі у справі в якості належного відповідача залучена не була, а даний адміністративний позов заявлено до заступника начальника Митниці ДФС у Херсонській області АР Крим та м. Севастополь, начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Кравченка В.М., тобто до неналежного відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.48 КАС України суд першої інстанції, встановивши, що з адміністративним позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, або не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Згідно з ч.3 ст.48 КАС України якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні адміністративного позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Разом з тим, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності.

Таким чином, суд за результатами розгляду справи відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Також, колегія суддів зазначає, що позивач не завжди спроможний правильно визначити відповідача. Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач зазначає відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте під час розгляду справи він може заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним. Заміна відповідача може відбутися за клопотанням не лише позивача, а й будь-якої іншої особи, яка бере участь у справі, у тому числі й за клопотанням самого відповідача, або навіть за ініціативою суду.

Проте, суд першої інстанції вищенаведених вимог процесуального закону не дотримався, та, вирішуючи спір про скасування постанови у справі про порушення митних правил, передбачене ст.477 МК України, поданий до заступника начальника Митниці ДФС у Херсонській області АР Крим та м. Севастополь, начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Кравченка В.М., не з`ясував хто є належним відповідачем у справі та не вирішив питання про залучення до участі у справі належного відповідача чи співвідповідача.

Жодних доказів того, що суд запропонував позивачу здійснити заміну другого відповідача матеріали справи не містять.

Згідно з ч.3 ст.48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Відповідно до ч.7 ст.48 КАС України заміна позивача допускається до початку судового розгляду справи по суті. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Оскільки суд першої інстанції не залучив до участі у справі належного відповідача, а КАС України не надає апеляційній інстанції процесуальних повноважень здійснювати на стадії апеляційного розгляду справи заміну неналежного відповідача чи залучати другого відповідача, а також повертати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що результатом розгляду цієї справи повинна бути відмова у задоволенні позовних вимог з вищезазначених підстав.

Колегія суддів також зазначає, що відмова у задоволенні адміністративного позову, заявленого до неналежного відповідача, за умови неможливості його заміни на стадії перегляду судового рішення в апеляційному порядку, не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду з тим самим позовом, проте вже до належного відповідача.

З огляду на викладене, оскільки суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи та ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального права, а тому в порядку ст.317 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 19 листопада 2019 року скасувати.

Ухвалити у справі постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до заступника начальника Митниці ДФС у Херсонській області АР Крим та м. Севастополь, начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Кравченка Володимира Миколайовича, третя особа: Митниця ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі про скасування постанови про порушення митних правил.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Крусян А.В.
Судді Градовський Ю.М. Яковлєв О.В.