Справа № 826/10214/18
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2020-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2020 року м. Київ № 826/10214/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Бояринцевої М.А., розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до третя особа, Верховного Суду України , Керівника апарату Верховного Суду України яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Громадська організація "Союз матерів "Захист"
провизнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач та/або ОСОБА_1 ) з позовом до Верховного Суду України (далі - відповідач-1 та/або ВСУ), керівника апарату Верховного Суду України (далі-відповідач-2), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача громадської організації «Союз матерів «Захист» (далі - третя особа та/або ГО «Союз матерів «Захист») та просить суд:

- визнати протиправними дії Верховного Суду України в особі керівника апарату Верховного Суду України щодо направлення розпорядження № 4/0/19-18 від 02.01.2018 заяви громадської організації "Союз матерів "Захист" про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України у справі № 800/451/16 від 23.10.2017 до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду;

- визнати протиправними дії керівника апарату Верховного Суду України щодо направлення розпорядженням № 4/0/19-18 від 02.01.2018 заяви громадської організації "Союз матерів "Захист" від 17.11.2017 про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України у справі № 800/451/16 від 23.10.2017 до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду;

- визнати протиправним та скасувати розпорядження керівника апарату Верховного Суду України № 4/0/19-18 від 02.01.2018;

- визнати протиправною бездіяльність Верховного Суду України щодо направлення заяви громадської організації "Союз матерів "Захист" від 17.11.2017 про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України у справі № 800/451/16 від 23.10.2017 до Великої Палати Верховного Суду як суду апеляційної інстанції у такій категорії справ;

- зобов`язати Верховний Суд України направити заяву громадської організації "Союз матерів "Захист" від 17.11.2017 про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України у справі № 800/451/16 від 23.10.2017 до Великої Палати Верховного Суду як суду апеляційної інстанції у такій категорії справ.

Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги мотивовані тим, що заява про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 23.10.2017 року у справі №800/451/16 набула юридичного (процесуального) статусу апеляційної скарги на зазначену постанову та мала бути спрямована Верховним Судом України до Великої Палати Верховного Суду України, як суду апеляційної інстанції на підставі положень підпунктів 12, 13 пункту 1 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на вказане, на думку ОСОБА_1 , дії Верховного Суду України в особі керівника апарату Верховного Суду України щодо направлення розпорядження №4/0/9-18 від 02.01.2018 року заяви громадської організації «Союз матерів «Захист» про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України у справі №800/451/16 віл 23.10.2017 року до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду та відповідне розпорядження є протиправними.

При цьому, позивач стверджує, що на даний час триває протиправна бездіяльність Верховного Суду України щодо направлення на підставі підпунктів 12, 13 пункту 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України заяви громадської організації від 17.11.2017 року про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 23.10.2017 року у справі №800/451/16.

Вказані обставини і стали підставою для звернення ОСОБА_1 до адміністративного суду з даною позовною заявою.

Представником Верховного Суду України подано відзив на позовну заяву, у якому останній наполягає на правомірності прийнятого керівником апарату Верховного Суду України розпорядження №4/0/19-18 від 02.01.2018 та стверджує про відсутність ознак протиправності дій та бездіяльності, з огляду на що просить суд відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Відповідачем-2 відношення до позову не висловлено, заяв та клопотань до суду не надходило.

Третьою особою подано до суду письмові пояснення, у яких зазначено про ідентичні обставини, що викладені позивачем у позовній заяві та підтримано в повному обсязі позовні вимоги.

Справа вирішується на підставі наявних в ній матеріалів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 23.10.2017 року у справі №800/451/16 у позові громадської організації «Союз матерів «Захист» до Президента України, Верховної Ради України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання Президента України та Верховної Ради України вчинити певні дії відмовлено.

Згідно з поясненнями представника Верховного Суду України 20.11.2017 року до Верховного Суду України надійшла заява ГО «Союз матерів «Захист» в особі її представника про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 23.10.2017 року у справі №800/451/16.

Розпорядженням керівника апарату Верховного Суду України від 02.01.2018 року №4/0/19-18 на підставі підпункту 1 пункту 1 та підпункту 7 пункту 1 розділу VII Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 року №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передано до Касаційного адміністративного суду заяви з матеріалами, зокрема, у справі №800/451/16 (далі - оскаржуване та/або спірне розпорядження).

На виконання розпорядження керівника апарату Верховного Суду України №4/0/19-18 від 02.01.2018 року супровідним листом Верховного Суду України від 03.01.2018 року №21-2212а17 передано заяву з доданими матеріалами представника заявника ОСОБА_2 у справі №800/451/16 до Касаційного адміністративного суду.

Судом встановлено, що ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15.01.2018 року у справі №800/451/16 витребувано з Вищого адміністративного суду України справу № 800/451/16 (800/445/15, 800/101/15) за позовом Громадської організації «Союз матерів «Захист» до Президента України, Верховної Ради України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Громадська організація «Правда» про визнання бездіяльності Президента України протиправною та зобов`язання Президента України та Верховної Ради України вчинити певні дії.

Відповідно до змісту даної ухвали, остання прийнята в рамках вирішення питання щодо розгляду заяви Громадської організації «Союз матерів «Захист» про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Громадської організації «Союз матерів «Захист» до Президента України, Верховної Ради України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Громадська організація «Правда», про визнання бездіяльності Президента України протиправною та зобов`язання Президента України та Верховної Ради України вчинити певні дії.

Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 30.01.2018 року у справі №800/451/16 відмовлено в задоволенні заяви Громадської організації «Союз матерів «Захист» про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Громадської організації «Союз матерів «Захист» до Президента України, Верховної Ради України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Громадська організація «Правда», про визнання бездіяльності Президента України протиправною та зобов`язання Президента України та Верховної Ради України вчинити певні дії.

В подальшому постановою Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2018 року у справі №800/451/16 апеляційну скаргу Громадської організації «Союз матерів «Захист» залишено без задоволення. Ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 30 січня 2018 року залишено без змін.

Між тим, судом встановлено, що ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15.01.2018 року у справі №800/451/16 заяву Громадської організації "Союз матерів "Захист" про перегляд Верховним Судом постанови Вищого адміністративного суду України від 23 жовтня 2017 року залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків до 10 лютого 2017 року.

Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 16.02.2018 року у справі №800/451/16 виправлено допущену в ухвалі Верховного Суду у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду від 15 січня 2018 року описку, замінивши строк для усунення недоліків заяви "до 10 лютого 2018 року" замість "до 10 лютого 2017 року".

Надалі, ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 28.02.2018 року у справі №800/451/16 заяву Громадської організації "Союз матерів "Захист" про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 23.10.2017 у справі №800/451/16 (800/445/15, 800/101/15) повернуту заявнику.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2018 року у справі №800/451/16 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Громадської організації «Союз матерів «Захист» на ухвалу Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду від 28 лютого 2018 року, якою повернуто заяву про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого адміністративного суду України від 23 жовтня 2017 року у справі № 800/451/16 за позовом Громадської організації «Союз матерів «Захист» до Президента України, Верховної Ради України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Громадська організація «Правда», про визнання бездіяльності Президента України протиправною і зобов`язання Президента України та Верховної Ради України вчинити певні дії.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 06.06.2018 року у справі №800/451/16 відмовлено у відкритті апеляційного провадження у справі №800/451/16 за апеляційною скаргою Громадської організації «Союз матерів «Захист» на постанову Вищого адміністративного суду України від 23 жовтня 2017 року в адміністративній справі за позовом ГО «Союз матерів «Захист» до Президента України, Верховної Ради України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Громадська організація «Правда», про визнання бездіяльності Президента України протиправною та зобов`язання Президента України та Верховної Ради України вчинити певні дії.

Як стверджує ОСОБА_1 , заява ГО «Союз матерів «Захист» про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 23.10.2017 року у справі №800/451/16 є апеляційною скаргою на зазначену постанову, а відтак, остання мала бути спрямована відповідачами до Великої Палати Верховного Суду, як суду апеляційної інстанції на підставі підпунктів 12, 13 пункту 1 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, проте внаслідок протиправних дій відповідача-2 та прийняття ним спірного розпорядження така заява скерована до Великої Палати Верховного Суду, що мало своїм наслідком порушення його прав та охоронюваних інтересів, з огляду на що останній звернувся до суду з метою їх захисту та відновлення.

Вирішуючи спір по суті суд керується положеннями чинного законодавства, яке діяло на час виникнення спірних правовідносин та звертає увагу на наступне.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII (далі - Закон №1402-VIII).

Частиною 1 статті 1 Закону №1402-VIII визначено, що судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними законом, а реалізовують її судді та, у визначених законом випадках, присяжні шляхом здійснення правосуддя у рамках відповідних судових процедур (ч. 2 ст. 1 Закону №1402-VIII).

У пункті 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII передбачено, що, з-поміж інших, Вищий адміністративний суд України діє у межах своїх повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду у складі, визначеному цим Законом, та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом у складі, визначеному цим Законом.

Відповідно до положень пункту 11 частини 2 статті 46, пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII Пленум Верховного Суду постановою від 30.11.2017 року №2 визначив, що днем початку роботи Верховного Суду є 15.12.2017 року. З цієї дати набрав чинності й Закон України від 3 жовтня 2017 року №2147-VIII, яким, зокрема, Кодекс адміністративного судочинства України від 06.07.2005 року №2747-IV викладено у новій редакції (далі - КАС України).

Так, підпунктом 1 пункту 1 та підпункту 7 пункту 1 розділу VII Перехідних положень КАС України установлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей:

1) заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України в адміністративних справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви розглядаються без повідомлення та виклику учасників справи, за винятком випадку, коли суд з огляду на обставини справи ухвалить рішення про інше;

2) заяви і скарги, зазначені в підпунктах 1, 3-6 цього пункту, передаються відповідно до Касаційного адміністративного суду, Великої Палати Верховного Суду за розпорядженням керівника апарату суду, до якого подані такі заяви і скарги, протягом тридцяти днів з дня набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що громадською організацією «Союз матерів «Захист» подано заяву до Верховного Суду України про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 23.10.2017 року у справі №800/451/16.

Станом на час прийняття відповідачем спірного розпорядження Верховним Судом України розгляд відповідної заяви третьої особи здійснено не було.

Позивач у позовній наполягає, що до заяви третьої особи поданої до Верховного Суду України про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 23.10.2017 року у справі №800/451/16 мали бути застосовані положення підпунктів 12, 13 12, 13 пункту 1 розділу VII Перехідних положень КАС України суд вважає необґрунтованими, мотивуючи це наступним.

Згідно з підпунктом 12 пункту 1 розділу VII Перехідних положень КАС України заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

З аналізу вказаного слідує, що заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

При цьому, такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Тобто, підпунктом 12 пункту 1 розділу VII Перехідних положень КАС України врегульовано процесуальний порядок розгляду заяви і скарги, що подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, однак ним не визначається порядок передачі таких заяв і скарг до Верховного Суду, Великої Палати Верховного Суду.

З урахуванням вказаного, посилання позивача на підпункт 12 пункту 1 розділу VII Перехідних положень КАС України, як підстави для задоволення адміністративного позову є хибними.

Між тим, підпунктом 13 пункту 1 розділу VII Перехідних положень КАС України встановлено, що судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання ним чинності.

Аналіз наведеної норми процесуального закону дає суду підстави дійти до висновку, що остання не може бути застосована до спірних правовідносин, адже визначає, порядок набрання чинності рішення суду першої інстанції та строки його оскарження в апеляційному порядку,

Враховуючи наведене, посилання ОСОБА_1 в цій частині є безпідставними.

При цьому, суд звертає увагу, що підпунктом 1, 7 пункту 1 розділу VII Перехідних положень КАС України установлено особливості, у тому числі, порядок передачі заяв про перегляд судових рішень Верховним Судом України в адміністративних справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу та їх розгляд Касаційним адміністративним судом.

Варто вказати, норми підпунктів 12, 13 пункту 1 розділу VII Перехідних положень КАС України не встановлює порядок передачі заяв та скарг, що були подані до Верховного Суду України і провадження за якими не закінчено, а визначає виключно процедурний аспект розгляду таких заяв Верховним Судом та порядок набрання та строків оскарження судових рішень першої інстанції в апеляційному порядку.

Таким чином, на думку суду, при прийнятті відповідачем оскаржуваного розпорядження щодо заяви громадської організації «Союз матерів «Захист» про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 23.10.2017 року у справі №800/451/16 поданої до Верховного Суду України було вірно застосовано положення підпункту 1 пункту 1 та підпункту 7 пункту 1 розділу VII Перехідних положень КАС України.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом в ході розгляду встановлено відповідність оскаржуваного розпорядження положеннями, які визначені частиною 2 статті 2 КАС України, а відтак відсутні підстави для задоволення адміністративного позовну в цій частині.

Як наслідок, суд приходить до висновку про відсутність ознак протиправних дій Верховного Суду України в особі керівника апарату Верховного Суду України та керівника апарату Верховного Суду України щодо направлення розпорядженням № 4/0/19-18 від 02.01.2018 заяви громадської організації "Союз матерів "Захист" від 17.11.2017 про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України у справі № 800/451/16 від 23.10.2017 до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, відсутність протиправної бездіяльності Верховного Суду України щодо направлення заяви громадської організації "Союз матерів "Захист" від 17.11.2017 про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України у справі № 800/451/16 від 23.10.2017 до Великої Палати Верховного Суду, як суду апеляційної інстанції у такій категорії справ та відсутності підстав для зобов`язання Верховного Суду України направити заяву громадської організації "Союз матерів "Захист" від 17.11.2017 про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України у справі № 800/451/16 від 23.10.2017 до Великої Палати Верховного Суду як суду апеляційної інстанції у такій категорії справ.

Відповідно до частини 2 статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку відсутність підстав для задоволення адміністративного позову в цілому.

Частиною 1 статті 143 КАС України встановлено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини 5 статті 139 КАС України у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В ході розгляду справи судом не встановлено обставин понесення відповідачем судових витрат.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 73, 77-78, 139, 143, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (поштова адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Верховного Суду України (01043, м. Київ, вул. П. Орлика, б. 4, ) керівника апарату Верховного Суду України (службова адреса: 01043, м. Київ, вул. П. Орлика, б. 4, ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача громадської організації «Союз матерів «Захист» (юридична адреса: 01044, м. Київ, вул. Хрещатик, б. 36, код ЄДРОПОУ 39337049; фактичне місце знаходження: 03115, м. Київ, вул. Котельникова, б. 7, к. 178; адреса для листування: А/С №В-216, Головпоштам, м. Київ) відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України.

Суддя М.А. Бояринцева