Справа № 200/1396/20-а
Суддя: Хохленков О.В.
Дата ухвалення: 2020-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2020 р. Справа№200/1396/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Хохленкова О.В. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області про визнання протиправною відмову та зобов`язання повторно розглянути заяву про видачу паспорта громадянина України у формі книжечки,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області про визнання протиправною відмову та зобов`язання повторно розглянути заяву про видачу паспорта громадянина України у формі книжечки.

В обґрунтування позову зазначила, що 22 листопада 2019 року позивачка звернулась із заявою до Центрального районного відділу у м.Маріуполі ГУ ДМС України в Донецькій області щодо видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року замість втраченого за релігійними обставинами. 28 листопада 2019 року позивачкою отримана відповідь Центрального районного відділ у м.Маріуполі ГУ ДМС України в Донецькій області в якій було відмовлено у видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року замість втраченого. Дії Відповідача щодо відмови у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки позивач вважає неправомірними та просить суд

визнати протиправною відмову Головного управління Державної міграційної служби у Донецькій області в особі Центрального районного відділу Головного управління Державної міграційної служби у Донецькій області у видачі ОСОБА_1 паспорта громадянина України у формі книжечки, зразка 1994 року, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної ради України №2503-ХІІ від 26.06.1992.

зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби у Донецькій області в особі Центрального районного відділу Головного управління Державної міграційної служби у Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної ради України №2503-XII від 26/06/1992 року.

У зв`язку з тим, що позовна заява була подана без дотримання вимог статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 06 лютого 2020 року позовна заява була залишена без руху.

Зазначеною ухвалою позивачеві був встановлений строк для усунення недоліків, шляхом надання суду доказів сплати судового збору в належному розмірі.

Позивач виконав вимоги ухвали, тим самим усунувши недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 25 лютого 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання по справі №200/1396/20-а на 24 березня 2020 року о 10 год. 30 хв.

11 березня 2020 року відповідач надав через канцелярію суду відзив на адміністративний позов, відповідно до якого просив суд відмовити в задоволені позовних вимог.

Свою позицію відповідач вмотивовував наступним. 23.11.2020 ОСОБА_1 звернулась до Центрального РВ ГУ ДМС у Донецькій області із заявою довільної форми про видачу їй паспорта громадянина України зразка 1994 року, у зв`язку із втратою паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Жовтневим РВ Маріупольського МУ ГУ МВС України в Донецькій області на підставі довідки Центрального ВП ГУНП в Донецькій області та відмовою від паспорта громадянина України нового зразка у вигляді ІD- картки.

Як вбачається із заяви, документів передбачених у вищезазначених нормативно-правових актах, які регламентують порядок обміну паспорта громадянина України, заявником не було надано що підтверджується заявою (вх. № Т-3/6/1436-19 від 23.11.2019) із відсутністю зазначення додатків.

Центральним РВ ГУ ДМС України в Донецькій області було надано відповідну відповідь з роз`ясненням вимог діючого законодавства України щодо порядку оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року (вих. № 1402-25-1554/1402.25.1 -19 від 26.11.2019). Заявник ОСОБА_1 не подала жодного документа визначеного законодавством, необхідних для оформлення і видачі паспорта громадянина України замість втраченого. Враховуючи викладене, просить відмовити у задоволенні позову.

20 березня 2020 року представник відповідача надав через канцелярію суду клопотання про розгляд справи без повідомлення сторін у звязку з епідемією короновірусу.

Позивач у призначене судове засідання не з`явився. Був належним чином повідомлений про час та місце розгляду даної справи.

З метою запобігання поширенню гострих респіраторних захворювань та коронавірусу COVID-19, який віднесено до особливо небезпечних інфекційних хвороб суд зазначає, що неявка сторін не перешкоджає розгляду даної адміністративної справи.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що перешкод для розгляду справи немає, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Суд дослідивши подані матеріали справи встановив наступне.

Позивачка, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , має право здійснювати будь які платежі за серією та номером паспорта, місце реєстрації, згідно паспортних даних: АДРЕСА_1 , будинок 5 (а.с.9).

26 листопада 2019 року №1402.25-1554/1402.25.1-19 Центральний районний відділ у місті Маріуполі ГУ ДМС України надав відповідь ОСОБА_1 , що оформлення та видача паспорта громадянина України зразка 1994 року замість втраченого можливо за умови подання заявником до територіального підрозділу ГУ ДМС України в Донецькій області оригіналів документів, перелік яких встановлено Тимчасовим порядком та на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Статтею 5 Закону України "Про громадянство України" від 18.01.2001 року № 2235-III (далі Закон № 2235-III) визначено, що документом, що підтверджує громадянство України, є, зокрема, паспорт громадянина України.

Відповідно до статті 5 Закону № 2235-III постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року № 2503-XII затверджено Положення про паспорт громадянина України та Положення про паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Згідно з пунктами 1, 3, 5, 8, 9-11 Положення про паспорт громадянина України паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт дійсний для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни впровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення.

Паспортна книжечка являє собою зшиту внакидку нитками обрізну книжечку розміром 88 х 125 мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок. Усі сторінки книжечки пронумеровані і на кожній з них зображено Державний герб України і перфоровано серію та номер паспорта. Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується.

Паспорт, виготовлений у вигляді паспортної картки (інформаційного листка), має розмір 80 х 60 мм. У інформаційний листок вклеюється фотокартка і вносяться відомості про його власника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження і особистий номер, а також дата видачі і код органу, що його видав. Інформаційний листок заклеюється плівкою з обох боків. Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної картки, визначається Кабінетом Міністрів України.

Бланки паспортів виготовляються на замовлення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, з високоякісного паперу з використанням спеціального захисту.

Отже, чинним Положенням про паспорт громадянина України передбачено дві форми паспорта громадянина України: книжечка і картка.

Водночас, Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" від 20.11.2012 року № 5492-VI (надалі Закон № 5492-VI) визначені правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи.

Згідно зі статтею 13 Закону № 5492-VI документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру (далі - документи Реєстру), відповідно до їх функціонального призначення поділяються, зокрема, на паспорт громадянина України.

Відповідно до частин 2, 4, 6 статті 14 Закону № 5492-VI документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклету. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації. Відцифрований образ обличчя особи в документах у формі книжечки розміщується на сторінці даних і виконується за технологією лазерного гравіювання та дублюється в центрі сторінки даних за технологією лазерної перфорації.

Отже, вказаним Законом також передбачена можливість видачі документа як у формі книжечки, так і у вигляді картки.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини третьої статті 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20 листопада 2012 року № 5492-VI (далі Закон № 5492-VI) паспорт громадянина України […] містить безконтактний електронний носій.

За приписами частини першої статті 14 вказаного Закону форма кожного документа встановлюється цим Законом.

Згідно з частиною другою статті 15 Закону № 5492-VI бланки документів, якщо інше не визначено цим Законом, виготовляються за єдиними зразками та технічними описами, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

На виконання наведених положень Закону постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302 (далі постанова Кабінету Міністрів України № 302) затверджено, зокрема, зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм згідно з додатками 1 і 2.

Відповідно до пункту 1 додатка 2 «Технічний опис бланка паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм» до постанови Кабінету Міністрів України № 302 бланк паспорта громадянина України виготовляється у формі пластикової картки типу ID-1, що містить безконтактний електронний носій.

Постановою Кабінетів Міністрів України від 03 квітня 2019 року № 398 пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України № 302 доповнено новим абзацом, згідно з яким державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ, громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року.

На виконання цього положення наказом МВС України від 06 червня 2019 року № 456 затверджено Тимчасовий порядок оформлення та видачі паспорта громадянина України (далі Тимчасовий порядок № 456), відповідно до пункту 1 якого цей Тимчасовий порядок […] визначає порядок подання документів, їх розгляду і прийняття рішення про оформлення та видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року (далі - паспорт) особі, щодо якої прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року (далі - рішення суду), засвідчене в установленому законодавством порядку.

Отже, чинним законодавством врегульовано питання оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року, але до того кола осіб, щодо яких прийнято рішення суду про зобов`язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року.

ОСОБА_1 до цього кола осіб не відноситься, оскільки відносно неї на час звернення не прийнято рішення про зобов`язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року.

Наряду з положеннями Закону № 5492-VI абзацом 1 пункту 3 чинного Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-XII, передбачено дві форми паспорта громадянина України: книжечка і картка.

Пунктами 5, 6 Положення про паспорт № 2503-XII визначено технічний опис бланків паспортів у вигляді паспортної книжечки.

Згідно з абзацом 1 пункту 8 Положення про паспорт № 2503-XII термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується.

Тимчасовий порядок № 456 згідно з його пунктом 1 розроблений, у тому числі, відповідно до Положення про паспорт № 2503-ХІІ. Тому положення Тимчасового порядку № 456 та Положення про паспорт № 2503-ХІІ є узгодженими.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 806/3265/17 (зразкова справа про оформлення паспорта громадянина України), за якими «норми Закону № 5492-VI на відміну від норм Положення № 2503-XII (теж діючого на момент виникнення правовідносин) не тільки звужують, але фактично скасовують право громадянина на отримання паспорту у вигляді паспортної книжечки без безконтактного електронного носія персональних даних, який містить кодування його прізвища, ім`я та по-батькові та залишають тільки право на отримання паспорта громадянина України, який містить безконтактний електронний носій, що є безумовним порушенням вимог статті 22 Конституції України, яка забороняє при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, не відповідає вимогам якості закону (тобто втручання не було «встановлене законом»), не було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було непропорційним цілям, які мали бути досягнуті, не покладаючи на особу особистий надмірний тягар. Зазначене допускає свавільне втручання у право на приватне життя, у контексті неможливості реалізації права на власне ім`я, що становить порушення статті 8 Конвенції. […]. Будь-яке обмеження прав і свобод особи повинно бути чітким та законодавчо визначеним, однак у даному випадку таке обмеження, як неможливість отримання паспорта у формі книжечки, законодавством не передбачено».

Отже, позбавлення особи можливості отримання паспорта у вигляді паспортної книжечки може спричинити шкоду приватному життю, становить втручання держави, яке не було необхідним у демократичному суспільстві, і воно є непропорційним цілям, які мали б бути досягнуті без покладення на особу такого особистого надмірного тягаря.

Тому для належного способу захисту порушеного права слід зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року у формі книжечки з урахуванням висновків суду.

Щодо вимоги про визнання протиправною відмови у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки, то суд зазначає, що відсутній факт відмови у наданні адміністративної послуги щодо отримання паспорту, оскільки заява ОСОБА_1 розглянута в порядку Закону України «Про звернення громадян», на підставі якого і була подана. Також, суд зазначає, що відповідач діяв на підставі та у спосіб передбачений чинним законодавством та відсутність будь-якого рішення з боку ГУ ДМС у Донецькій області щодо відмови в оформленні та видачі паспорта громадянина України у формі книжечки зразка 1994 року. З огляду на це позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує кожному право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо порушення передбаченого Конвенцією права було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

З системного аналізу положень Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що законодавством передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача зобов`язувати суб`єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно абзацу другому частини 4 статті 245 КАС Україні у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

У відповідності до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тож, сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області про визнання протиправною відмову та зобов`язання повторно розглянути заяву про видачу паспорта громадянина України у формі книжечки - задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби у Донецькій області в особі Центрального районного відділу Головного управління Державної міграційної служби у Донецькій області (87515, Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Митрополитська, будинок 20, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 має право здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта) про видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної ради України №2503-XII від 26/06/1992 року, з урахуванням висновків суду.

В решті позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення складено та підписано 24 березня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя О.В. Хохленков