Справа № 9901/33/20
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2020-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 березня 2020 року

Київ

справа №9901/33/20

адміністративне провадження №П/9901/33/20

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Гончарової І.А., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (03109, м.Київ, вул. Механізаторів, 9) про визнання протиправним та скасування рішення від 27 червня 2019 року №558/ко-19 в частині,

УСТАНОВИВ:

03 лютого 2020 року до Верховного Суду як суду першої інстанції надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправним та скасування рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 27 червня 2019 року №558/ко-19 про визнання судді Рівненського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 такою, що відповідає займаній посаді, в частині абзацу 3 резолютивної частини щодо визначення порядку набрання чинності цим рішенням.

Відповідно до частини другої статті 88 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", який не згодний із рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України щодо його кваліфікаційного оцінювання, може оскаржити це рішення в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Частина четверта статті 22 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачає, що Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо, зокрема, оскарження актів, дій чи бездіяльності Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Згідно частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина п`ята цієї статті).

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначила, що 27 червня 2019 року на засіданні колегії ВККС України проводилися співбесіди та визначалися результати кваліфікаційного оцінювання суддів місцевих судів на відповідність займаній посаді, в тому числі і щодо неї.

За результатами кваліфікаційного оцінювання позивача на відповідність займаній посаді Комісією ухвалено рішення про те, що вона як суддя Рівненського окружного адміністративного суду набрала 714,25 бали та відповідає займанні посаді. При цьому зазначено, що рішення набирає чинності відповідно до пункту 4.10.8 пункту 4.10 розділу IV Регламенту ВККС України.

Також ОСОБА_1 зазначила, що після закінчення співбесіди оскаржуване рішення не було їй вручене після його прийняття, оскільки не було складене з наявними у ньому мотивами та обґрунтуванням.

Окрім того, ОСОБА_1 була присутня на засіданні Комісії 27.06.2019, де відповідачем проголошено вступну та резолютивну частини оскаржуваного рішення.

Таким чином, позивач, проходячи кваліфікаційне оцінювання, знала про те, що таке кваліфікаційне оцінювання щодо неї призначене, була обізнаною про його порядок, не спростовним є той факт, що позивач усвідомлювала про можливе порушення її прав, свобод та охоронюваних інтересів.

При цьому, копія оскаржуваного рішення надійшла позивачеві за місцем її роботи, на адресу Рівненського окружного адміністративного суду, тільки 29 січня 2020 року, тобто позивач майже через сім місяців після прийняття оскарженого рішення, звернулася із запитом до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про видачу копії рішення Комісії від 27 червня 2019 року № 558/ко-19.

Визначені процесуальним законом строки звернення до суду, це період часу, протягом якого особа повинна проявити інтерес стосовно захисту своїх прав, свобод та законних інтересів. Строк звернення до суду для такої категорії спорів доволі стислий, і якщо зважити на характер спірних правовідносин, встановлений строк має на меті дисциплінувати позивача, який, якщо він справді зацікавлений у відновленні своїх порушених прав, повинен якомога швидше реалізувати своє право на захист.

Суд наголошує, що реалізувати своє право на захист в порядку адміністративного судочинства, зокрема в спорах, які виникають у зв`язку з проходженням публічної служби, потрібно вчасно, а поновити пропущений строк суд може, якщо для цього є поважні і об`єктивні причини.

Згідно частини шостої статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Положеннями частини першої статті 121 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення ЄСПЛ від 21.12.2010 у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України", пункту 53 рішення ЄСПЛ від 08.04.2010 у справі "Меньшакова проти України").

За висновком ЄСПЛ, викладеним в його рішенні від 18.10.2005 у справі "МШ "Голуб" проти України", право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.

10 лютого 2020 року ухвалою Верховного Суду позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено строк протягом, якого позивач має усунути вказані судом недоліки, а саме вказати інші підстави для поновлення пропущеного строку для звернення до суду з позовом, надати відповідні докази, які підтверджують такі обставини, та надати документ про сплату судового збору.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 10 лютого 2020 року ОСОБА_1 подала заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду та надала документ, що підтверджує сплату судового збору.

Верховний Суд ухвалою від 04 березня 2020 року продовжив позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання до суду офіційної інформації з джерел ПАТ "Укрпошта" щодо отримання ВККС України адвокатського запиту від 20.07.2019 № 63 про виготовлення повних текстів рішень ВККС України:

- від 27.06.2019 про визнання судді Рівненського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 такою, що відповідає займаній посаді;

- від 05.06.2019 року про визнання судді Рівненського окружного адміністративного суду Щербакова Володимира Валерійовича таким, що відповідає займаній посаді.

19 березня 2020 року на адресу Верховного Суду від представника ОСОБА_1 , адвоката Харчука В.І., надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви та надано суду копію довідки №18 відділення поштового зв`язку №205.

Проте, вимоги зазначені в ухвалі Верховного Суду від 04.03.2020 позивачем не виконано, а саме не надано до суду офіційної інформації з джерел ПАТ "Укрпошта" щодо отримання ВККС України адвокатського запиту від 20.07.2019 № 63 про виготовлення повних текстів рішень ВККС України.

Суду надана довідка № 18, згідно з якою зазначено, що відділення поштового зв`язку №205 повідомляє, що 22.07.2019 було прийняте рекомендоване поштове відправлення за номером 478 на адресу ВРП України. Вказане поштове відправлення було доставлене адресату 25.07.2019.

Враховуючи вищезазначене та оскільки в матеріалах позовної заяви містяться копія адвокатського запиту від 20.07.2019 № 63, який фактично був направлений адвокатом Харчуком В.І. на адресу Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та копія повідомлення про вручення поштового відправлення №478, в якому адресатом зазначено ВККС України, а в наданій позивачем довідці №18 з ПАТ "Укрпошти" про отримання поштового відправлення № 478 зазначено, що таке поштове відправлення було направлено на адресу Вищої ради правосуддя та отриманий нею, суд дійшов висновку, що вказані підстави пропуску строку на звернення до суду з адміністративним позовом не можуть бути визнані поважними, оскільки позивачем не надано поважних доказів на підтвердження наявності причин наведених у заяві про поновлення строку.

Зокрема, позивачем не надано до Суду поважних доказів, які б підтверджували звернення ОСОБА_1 із адвокатським запитом від 20 червня 2019 року № 06 до відповідача, з метою отримання копії Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 27 червня 2019 року №558/ко-19.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку щодо неповажності причин пропуску строку звернення до суду ОСОБА_1 з позовом Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправним та скасування рішення від 27 червня 2019 року №558/ко-19 в частині.

Відповідно до частини другої статті 123, пункту 9 частини четвертої статті 169 КАС України суд повертає позовну заяву, якщо вказані особою підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними.

З огляду на викладене позовна заява підлягає поверненню.

Керуючись статтями 123, 169, 248, 266, 295 КАС України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправним та скасування рішення від 27 червня 2019 року №558/ко-19 в частині, повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Апеляційна скарга на ухвалу Верховного Суду може бути подана до Великої Палати Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Судове рішення Верховного Суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

...........................

І.А. Гончарова,

Суддя Верховного Суду