Справа № 640/6260/20
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2020-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

23 березня 2020 року місто Київ №640/6260/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовомОСОБА_1
до Кабінету Міністрів України Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області
провизнання дій протиправними,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Кабінету Міністрів України, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області, в якій просить суд:

- визнати протиправним та нечинним абзац 4 підпункту 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №237 від 20 березня 2019 року „Деякі питання виплати у 2019 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту " і "Про жертви нацистських переслідувань "". щодо установлення Урядом на свій розсуд розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня для інвалідів війни 1 групи сумою 3850 гривень з порушенням частини п`ятої статті 17 Конституції України, через не відповідність встановлення розміру допомоги нормам чинного спеціального Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"" №367-XIV від 25.12.1998 року по встановленню щорічної допомоги до 5 травня розміром 10 мінімальних пенсій за віком з урахуванням правової позиції Верховного Суду України в постанові від 11 листопада 2008 року, № судової справи - 21-84во08 та статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік", статті 2 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" № 3551-ХІІ від 23.10.1993 року по відношенню до збереження основ соціального захисту громадян, на яких розповсюджуються норми цього закону, як правового акту вищої юридичної сили, а саме частини 5 ст.13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод з урахуванням правових висновків остаточних рішень Європейського суду з прав людини, в пункті 23 у справі "Сук проти України", (CASE OF SUK v. UKRAINE; Заява №10972/05; остаточне рішення від 10 березня 2011 року), в пункті 23 у справі "Кечко проти України" (Kechko v. Ukraine, Заява № 63134/00, - якщо законодавча норма, яка передбачає певні доплати, є чинною, а передбачені умови - дотриманими, державні органи не можуть відмовляти у їх наданні, доки законодавче положення залишається чинним;

- визнати незаконною діяльність Кабінету Міністрів України у зв`язку з затвердженням Постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2019 року № 237 „Деякі питання виплати у 2019 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту " і "Про жертви нацистських переслідувань ". розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня для інвалідів війни 1 групи в 2019 році сумою 3850 гривень, що призвело з 22 березня 2019 року і до теперішнього часу до звуження змісту та обсягу прав ОСОБА_1 та створення матеріальної шкоди розміром в сумі - (14970 - 3850) = 11120 грн.;

- визнати бездіяльність Кабінету Міністрів України у зв`язку з неприйняттям до теперішнього часу заходів, передбачених частиною 5 ст.13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" по поновленню прав ОСОБА_1 на отримання за 2019 рік щорічної разової грошової допомоги до 5 травня для інвалідів війни 1 групи розрахованої відповідно до вимог спеціального Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" з урахуванням правової позиції Верховного Суду України в постанові від 11 листопада 2008 року, № судової справи - 21- 84во08 та статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік";

- стягнути на користь ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ), грошові кошті за незаконні дії та бездіяльність Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області (вул.Ціолковського - 47, м. Полтава, 36023 ), як державної установи, яка безпосередньо відповідає за контроль правильності призначення, перерахунку, нарахувайня і виплати щорічної допомоги до 5 травня у 2019 році ОСОБА_1 , загальним розміром - 11120 грн. (одинадцять тисяч сто двадцять гривен) для забезпечення відшкодування шкоди, яка виникла через неповну виплату щорічної грошової допомоги до 05 травня у 2019 році розміром [(1497x10) - 3850] = 11120 грн. з урахуванням виплати розміром - 3850 грн., відповідно до порядку встановленого частиною 5 ст.13 Закону України "Про статус ветеранів війни. гарантГі їх соціального захисту", розміром 10 мінімальних пенсій за віком^ з урахуванням правової позиції Верховного Суду України в постанові від 11 листопада 2008 року, № судової справи - 21-84во08 та статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік";

Вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до підпунктів 2, 3 та 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Так, згідно з частиною першою статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

В той же час, суд зазначає, що зі змісту позовної заяви вбачається, що позов заявлено одним позивачем до різних відповідачів. Предметом оскарження є нормативно-правовий акт - постанова Кабінету Міністрів України від 20.03.2019 №237, дії Кабінету Міністрів України щодо прийняття нормативно-правового акту, а також стягнення грошових коштів на користь позивача за незаконні дії та бездіяльність Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області.

Поряд з цим, аналізуючи зміст позовної заяви та додані до неї документи, суд наголошує, що підстави позову щодо кожного з відповідачів є різними, індивідуальними, оскільки кожен з них діяв окремо до своїх повноважень.

Суд наголошує на тому, що Кодексом адміністративного судочинства України та чинним законодавством України встановлено особливий порядок для оскарження нормативно-правового акту (стаття 264 Кодексу адміністративного судочинства України).

В той же час, позовні вимоги щодо стягнення з Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області грошових коштів на користь позивача пов`язані з іншими правовими підставами, позовні вимоги в цій частині (враховуючи склад осіб, які беруть участь у спірних правовідносинах, місцезнаходження їх у місті Полтава) підсудні Полтавському окружному адміністративному суду.

Тобто, предметом даної позовної заяви є об`єднані вимоги, які мають самостійні предмети доказування, різний порядок процесуального розгляду (в порядку загального позовного провадження щодо оскарження нормативно-правового акту, в порядку спрощеного позовного провадження щодо стягнення грошової допомоги), що вочевидь свідчить про індивідуальний предмет доказування та розгляду у кожному конкретному випадку.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог.

Відповідно до пункту 6 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Згідно з частиною восьмої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Керуючись статтями 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Повернути позовну заяву ОСОБА_1 .

2. Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачеві разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

3. Довести до відома позивача, що у відповідності до частини восьмої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.