Справа № 209/2559/19(2-а/209/68/19)
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2020-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 лютого 2020 року м. Дніпросправа № 209/2559/19(2-а/209/68/19)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 02.09.2019 в адміністративній справі №209/2559/19(2-а/209/68/19), ухвалене суддею Шендриком К.Л., по справі за позовом ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенанта поліції Воскобой Романа Васильовича, третя особа:Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адмінистративне правопорушення,-

в с т а н о в и В:

У липні 2019 року позивач звернувся до суду із позовом до Інспектора Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенанта поліції Воскобоя Романа Васильовича, третя особа: Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення в якому просив скасувати постанову серії ЕАВ № 1263899 від 25 червня 2019 року відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 02.09.2019 адміністративний позов задоволено.

Рішення обгрунтовано тим, що відповідачем не надано до суду достаніх належних та допустимих доказів на спростування наведених в позові аргументів щодо відсутності самого факту адміністративного правопорушення

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить прийняти нове рішення , яким у задоволенні позову позивачу відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції щодо неправомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Скаржник вказує на те, що під час винесення оскаржуваного рішення інспектор діяв у межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом та з огляду на встановлений факт скоєння позивачем ПДР, обгрунтовано виніс постанову про притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 25 червня 2019 року відповідачем була винесена постанова серії ЕАВ № 1263899 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення. Згідно вказаної постанови, позивач 25 червня 2019 року о 21.10 годині, керував тз з причепом на одну вісь якого була встановлена різна гума з різним малюнком протектора, чим порушив п. 31.4.5 Правил дорожнього руху України. За скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 340 грн. Вказані обставини підтверджуються копією постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Позивач проти вчинення ним означеного вище адміністративного правопорушення заперечує, вказує, що транспортний засіб Renault Magnum 480DXI, реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом Schmitz, реєстраційний номер НОМЕР_2 станом на 20 червня 2019 року були технічно справними, що підтверджується протоколами перевірки технічного стану транспортного засобу №00976-00101-19, № 00976-00102-19

Крім того, зазначає, що на момент його зупинки відповідачем у нього на причепі стояло запасне колесо, яке він поставив незадовго, та він прямував до найближчого СТО для ремонту і заміни колеса.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до 31.1 ПДР, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Пунктом 31.4.5 ПДР "Колеса і шини", забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:г) на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора для вантажних автомобілів.

Відповідно до п.1 Правил технічної експлуатації коліс та пневматичних шин колісних транспортних засобів категорій L, M, N, O та спеціальних машин, виконаних на їх шасі, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України № 26.07.2013 № 549, з метою виконання цих Правил шини колісних транспортних засобів класифіковано, зокрема, за типом рисунка протектора.

Пунктом 7 розділу 2 цих Правил "Класифікація шин" встановлено, що за типом рисунка протектора шини поділяються на шини з дорожнім, універсальним, кар`єрним та підвищеної прохідності рисунком.

Розрізняють симетричний, асиметричний, спрямованого та неспрямованого обертання типи рисунків протектора шини, залежно від розташування сегментів його рисунка протектора, як визначено в додатку 2 до цих Правил.

Частиною 1 ст. 121 КУпАП встановлено, що керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В свою чергу, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, перелік яких визначений ст.251 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Зокрема, до матеріалів справи не долучено відеофіксації з місця події, що свідчила б про керування позивачем транспортним засобом, у якого на одну вісь встановлено шини різних моделей з різними малюнками проектора.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись статтями п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції -залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 02.09.2019 р. - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 06 лютого 2020 року та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова