Справа № 360/406/20
Суддя: І.В. Тихонов
Дата ухвалення: 2020-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

23 березня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/406/20

Головуючий суддя Луганського окружного адміністративного суду Тихонов І.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганського районі Луганської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання виконати певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

24 січня 2020 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області, в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неврахування періодів роботи при призначенні пенсії позивача, а саме період роботи з 16.07.1976 по 12.08.1980 (13.08.1980) у Ворошиловградському виробничо-взуттєвому об`єднанні ім. 50-річчя Великої жовтневої Соціалістичної революції та період роботи з 21.10.1992 по 31.12.1997 у Луганській кондитерські фабриці не зараховано до загального стажу;

- зобов`язати відповідача зарахувати до загального стажу періоди роботи позивача, а саме період роботи з 16.07.1976 по 13.08.1980 у Ворошиловградському виробничо-взуттєвому об`єднанні ім. 50-річчя Великої жовтневої Соціалістичної революції та період роботи з 21.10.1992 по 31.12.1997 у Луганській кондитерській фабриці.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач звернувся до відповідача із заявою встановленого зразка відповідно до Додатку 5 Постанови Правління ПФУ 22-1 про призначення пенс пенсії.

Пенсія за віком позивачу була призначене, але без врахування усього періоду роботи. Позивач звернувся з заявою до Відповідача щоб дізнатися підстави неврахування трудового стажу.

Листом від 18.04.2019 за № 98/Д-5 управління пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області, повідомило, що 14 листопада 2017 року управлінням призначено пенсію за віком з 16.08.2017.

Загальний стаж для призначення Позивачу пенсії становить 28 років 15 днів.

При призначенні пенсії управлінням не було враховано до загального стажу роботи наступні періоди роботи: з 16.07.1976 по 12.08.1980 - у зв`язку виправленням дати звільнення., з 21.10.1992 по 31.12.1997 - у зв`язку з відсутністю перейменування підприємства з Луганської кондитерської фабрики «А.В.К.» в ЗАТ Луганська кондитерська фабрика «А.В.К.» .

Позивач вважає бездіяльність відповідача щодо відмови в зарахуванні до загального стажу вказаних періодів протиправною.

Ухвалою суду від 29.01.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено, що справа розглядатиметься за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; відстрочено позивачу сплату судового збору; поновлено строк звернення із позовом до суду (арк. спр. 30-31).

Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, про що подав відзив на позовну заяву (арк. спр. 40-41), в якому зазначив, що 14 листопада 2017 року управлінням позивачу призначено пенсію за віком з 16.08.2017. Загальний стаж для призначення ОСОБА_1 пенсії становить 28 років 15 днів. При призначенні пенсії управлінням не було враховано до загального стажу наступні періоди роботи: з 16.07.1976 по 12.08.1980 (13.08.1980) період роботи у Ворошиловградському виробничо-взуттєвому об`єднанні ім. 50-річчя Великої Жовтневої Соціалістичної революції - не враховано до загального стажу у зв`язку з виправленням дати звільнення; за період роботи в Луганській кондитерський фабриці з 21.10.1992 по 10.11.2014 року не зараховано до загального стажу період з 21.10.1992 по 31.12.1997 у зв`язку з відсутністю перейменування підприємства з Луганської кондитерської фабрики «А.В.К.» в ЗАТ Луганська кондитерська фабрика «А.В.К.» .

Таким чином, відповідач вважає позовні вимоги безпідставними.

Позивач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, просив розглянути справу без його участі (а.с. 73).

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 39), причини неприбуття суду не повідомив.

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

З копії паспорта громадянина України, картки фізичної особи-платника податків та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 (арк. спр. 8-9, 9, 10).

Позивач 13.10.2017 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії, що підтверджено копією цієї заяви (арк. спр. 44).

Протоколом від 13.11.2017 № 1014 позивачу призначено пенсію за віком з 16.08.2017 в сумі 1798,69 грн., в якому, зокрема, зазначено, що загальний стаж позивача складає 28 років 0 місяців 15 днів (а.с. 43).

Згідно із записами у трудовій книжці (а. с. 13-16) позивач, зокрема, за спірний період:

- з 16.07.1976 - зарахована до цеху № 7 Ворошиловградському виробничо-взуттєвому об`єднанні ім. 50-річчя Великої Жовтневої Соціалістичної революції;

- з 12.08.1980 - звільнена за ст. 38 КЗпП УССР;

- з 21.10.1992 - прийнята на Луганську кондитерську фабрику;

- з 10.11.2014 - звільнений за власним бажанням.

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 19.03.2019, в якій просив роз`яснити який період роботи не був зарахований до його трудового стажу та з який причин (а.с. 88).

За наслідками розгляду заяви позивача від 19.03.2019, відповідач листом від 18.04.2019 № 98/Д-5 повідомив позивача, що при призначенні пенсії управлінням не було враховано до загального стажу наступні періоди роботи: з 16.07.1976 по 12.08.1980 (13.08.1980) період роботи у Ворошиловградському виробничо-взуттєвому об`єднанні ім. 50-річчя Великої Жовтневої Соціалістичної революції - не враховано до загального стажу у зв`язку з виправленням дати звільнення; за період роботи в Луганській кондитерський фабриці з 21.10.1992 по 10.11.2014 року не зараховано до загального стажу період з 21.10.1992 по 31.12.1997 у зв`язку з відсутністю перейменування підприємства з Луганської кондитерської фабрики «А.В.К.» в ЗАТ Луганська кондитерська фабрика «А.В.К.» (арк. спр. 85-86).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і відзив учасників справи, суд виходить з такого.

Стаття 46 Конституції України проголошує, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Закон України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій (далі - Закон № 1788).

Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих.

Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Статтею 8 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Положенням частини першої статті 9 Закону № 1058 передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Стаття 4 Закону № 1058 зазначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Частинами першою, другою та четвертою статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року № 58 (далі - Інструкція) до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Згідно Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України, від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Пунктом трудової книжки або відповідних записів у ній у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії визначено, що у разі коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати уточнюючі довідки.

При цьому даний порядок підтвердження трудового стажу є обов`язковим в разі відсутності в трудовій книжці відомостей про роботу, але в трудовій книжці позивача є необхідні записи за спірний період, які завірені печаткою підприємства. Даний порядок не вимагає будь-який інших підтверджень.

Відповідно до п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 надання уточнюючих довідок передбачено лише у випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу.

Копія трудової книжка позивача містить належним чином здійснені записи щодо роботи позивача у вищевказані періоди на вищезазначених підприємствах. Вищенаведені записи трудової книжки про роботу позивача за вищевказані періоди свідчать про зайнятість останнього за відповідними посадами повний робочий день. Записи про спірні періоди роботи засвідчені відповідними печатками підприємств і дефектів їх вчинення не мають.

Головним документом, який підтверджує стаж та характер роботи є трудова книжка, з якої можливо встановити, що позивач має необхідний стаж. Таким чином, Управлінням Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області не доведено правомірність прийняття свого рішення щодо відмови в зарахуванні до трудового стажу деяких періодів роботи, у зв`язку з чим, суд доходить висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог та необхідністю задоволення позову.

Таким чином, судом встановлено бездіяльність відповідача щодо відмови в зарахуванні до загального стажу період роботи з 16.07.1976 по 13.08.1980 у Ворошиловградському виробничо-взуттєвому об`єднанні ім. 50-річчя Великої жовтневої Соціалістичної революції та період роботи з 21.10.1992 по 31.12.1997 у Луганській кондитерській фабриці, яка не відповідає критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, та підлягає визнанню протиправною.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Ухвалою від 29.01.2020 відстрочено позивачу сплату судового збору у розмірі 840,80 гривень за подання до суду позовної заяви до ухвалення судового рішення в даній справі.

Відповідно до частини другої статті 133 КАС України визначено якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо cплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі (частина друга статті 133 КАС України).

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

Оскільки позовні вимоги фактично підлягають задоволенню, лише з корегуванням належного способу захисту порушених прав позивача, суд вважає за судовий збір у розмірі 840,80 грн стягнути до Державного бюджету України з УПФУ в Станично-Луганському районі за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись статтями 2, 72, 77, 90, 94, 139, 241-246, 250, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ) до Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області (код за , 93600, Луганська область, Станично-Луганський район, селище міського типу Станиця Луганська, вулиця 1 травня, будинок 20) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області щодо неврахування періодів роботи при призначенні пенсії ОСОБА_1 , а саме період роботи з 16.07.1976 по 12.08.1980 у Ворошиловградському виробничо-взуттєвому об`єднанні ім. 50-річчя Великої жовтневої Соціалістичної революції та період роботи з 21.10.1992 по 31.12.1997 у Луганській кондитерські фабриці.

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області зарахувати до загального стажу періоди роботи ОСОБА_1 , а саме період роботи з 16.07.1976 по 12.08.1980 у Ворошиловградському виробничо-взуттєвому об`єднанні ім. 50-річчя Великої жовтневої Соціалістичної революції та період роботи з 21.10.1992 по 31.12.1997 у Луганській кондитерській фабриці.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області до Державного бюджету України судовий збір у сумі 840,80 грн (вісімсот сорок гривень 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Тихонов