Справа № 200/13117/19-а
Суддя: Циганенко А.І.
Дата ухвалення: 2020-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2020 р. Справа№200/13117/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Циганенка А.І., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

11 листопада 2019 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, у якому просив, з урахуванням уточнених позовних:

- визнати протиправним рішення відповідача від 27 червня 2019 року №63, оформлене протоколом про перерахунок із зменшенням розміру пенсії із 4005,54 гривень до 1564,00 гривень;

- зобов`язати відповідача виплачувати пенсію у сумі 4005,54 гривень та виплатити різницю недоотриманої пенсії з урахуванням фактично виплачених коштів за період з 01 липня 2019 року по день фактичного поновлення виплати пенсії у належному розмірі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він знаходиться на обліку у Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України та отримує пенсію в разі втрати годувальника, проте відповідач з 01 липня 2019 року без будь-яких підстав та повідомлень став платити пенсію у розмірі 1564,00 гривень, незважаючи на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 березня 2019 року.

17 грудня 2019 року відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначав, зокрема, що 27 червня 2019 року при відпрацюванні масового перерахунку пенсій з 01 липня 2019 року по пенсійній справі ОСОБА_1 була виявлена помилка, яка виникла при переведенні з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника невірно враховано заробітну плату померлого, оскільки годувальник ОСОБА_2 перебував на обліку в управлінні як внутрішньо переміщена особа і отримував пенсію за електронною пенсійною справою. Для призначення пенсії по втраті годувальника за померлого учасника ліквідації аварії на ЧАЕС необхідна довідка про заробітну плату годувальника в оригіналі, проте в сформованій пенсійній справі така довідка відсутня. Крім того, відповідач вважає доплату за рішенням суду від 07 березня 2019 року №200/12049/18-а за період з 12 червня 2018 року по 31 січня 2019 року протиправною. Відповідач вважав позовні вимоги необґрунтованими та просив відмовити в їх задоволенні повністю.

14 листопада 2019 року відкрито провадження у справі та її розгляд призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

15 листопада 2019 року від відповідача витребувані докази.

11 грудня 2019 року призначено справу до розгляду у судовому засіданні.

08 січня 2019 року продовжено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням, яке призначено на 22 січня 2020 року.

22 січня 2020 року оголошено перерву до 05 лютого 2020 року.

05 лютого 2020 року оголошено перерву до 20 лютого 2020 року.

20 лютого 2020 року відкладено розгляд справи до 04 березня 2020 року.

04 березня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 19 березня 2020 року.

До судового засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце засідання повідомлені належним чином.

Представником позивача подана заява про розгляд справи у відсутність позивача та його представника.

Відповідач про причини неявки свого представника суд не повідомив.

Враховуючи неявку сторін, суд, на підставі частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), здійснює розгляд цієї справи у письмовому провадженні.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є внутрішньо переміщеною особою та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 05 липня 2016 року № (а.с. 31-33, 36).

Позивач перебуває на обліку в Бахмутсько-Лиманському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області та отримує пенсію по втраті годувальника з лютого 2019 року у розмірі 4005,54 гривень, згідно розпорядження від 15 січня 2019 року №154563 (а.с.27).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07 березня 2019 року по справ №200/12049/18-а, яке набрало законної сили 08 квітня 2019 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо невиплати позивачу заборгованості з пенсії у зв`язку з втратою годувальника з урахуванням фактично виплачених коштів за період з 12 червня 2018 року по 31 січня 2019 року у сумі 19230,12 гривень; зобов`язано Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області виплатити позивачу заборгованість з пенсії у зв`язку з втратою годувальника з урахуванням фактично виплачених коштів за період з 12 червня 2018 року по 31 січня 2019 року у сумі 19230,12 гривень.

27 червня 2019 року рішенням відповідача № НОМЕР_2 про перерахунок пенсії у зв`язку з уточненням даних в електронній пенсійній справі (ЕПС) розмір пенсії ОСОБА_1 зменшено до 1564,00 гривень (а.с.57).

Відповідно до довідки від 04 грудня 2019 року пенсія виплачувалася позивачу з лютого по червень 2019 року у розмірі 4005,54 гривень, з липня 2019 року виплата пенсій проводиться у розмірі 1564,00 гривень (а.с.24-25).

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV).

Згідно зі статтею 5 Закону №1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Частиною другою зазначеної статті передбачено, що виключно цим Законом визначаються, зокрема: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Відповідно до частини другої статті 7 Закону №1058-IV пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з пунктом першим частини 1 статті 8 Закону №1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Частиною першою статті 9 Закону №1058-ІV передбачено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з приписами статті 10 Закону № 1058-ІV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Тобто, законом встановлено право вибору позивача одного з виду пенсій.

Судом встановлено, що позивачу за її заявою була призначена пенсію по втраті годувальника згідно розпорядження від 15 січня 2019 року №154563 у розмірі 4005,54 гривень.

27 червня 2019 року рішенням відповідача №63 про перерахунок пенсії розмір пенсії зменшено до 1564,00 гривень.

Спірним питанням у цій справі є правомірність проведення перерахунку пенсії позивачу з 4005,54 гривень до 1564,00 гривень.

У відзиві відповідач зазначає, що підставою для проведення перерахунку пенсії є виявлена помилка, яка виникла при переведенні з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника, а саме невірно враховано заробітну плату померлого, оскільки годувальник ОСОБА_2 перебував на обліку в управління як внутрішньо переміщена особа і отримував пенсію за електронною пенсійною справою, а для призначення пенсії по втраті годувальника за померлого учасника ліквідації аварії на ЧАЕС необхідна довідка про заробітну плату годувальника в оригіналі.

Суд вважає таку позицію відповідача протиправною та такою, що порушує права позивача, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 4 «Прикінцевих положень» Закону №1058-ІV у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі. Окрім того, суд зазначає, що вимоги щодо наявності довідки про заробітну плату годувальника в оригіналі є безпідставними, оскільки не передбачені чинним законодавством.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» визначає, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У справах «Стек та інші проти Сполученого Королівства», «Пічкур проти України» Європейський Суд з прав людини зазначив, якщо у державі є чинне законодавство, яким передбачено право на соціальні виплати, це законодавство має вважатися таким, що породжує майновий інтерес, який підпадає під дію статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Якщо держава вирішує створити механізм соціальних виплат, вона повинна зробити це у спосіб, що відповідає статті 14 Конвенції щодо заборони дискримінації. Дискримінація означає поводження з особами у різний спосіб, без об`єктивного та розумного обґрунтування, у відносно схожих ситуаціях. У практиці ЄСПЛ напрацьовані також три головні критерії, що їх слід оцінювати з тим, щоб зробити висновок чи відповідає певний захід втручання у право власності принципу правомірного і допустимого втручання, сумісного з гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме чи є такий захід законним; чи переслідує втручання в право власності «суспільний інтерес»; чи є такий захід пропорційним переслідуваним цілям. За оцінкою Європейського Суду з прав людини не буде вважатись пропорційним втручання, яке становить «особистий та надмірний тягар» для особи.

Таким чином, суд дійшов висновку, що під час перерахунку позивачу пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідач діяв не у спосіб, визначений Законом №1058-ІV.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною 1 та 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню, а порушене право позивача підлягає поновленню шляхом визнання протиправним рішення відповідача від 27 червня 2019 року №63, оформленого протоколом про перерахунок із зменшенням розміру пенсії із 4005,54 гривень до 1564,00 гривень, та зобов`язання відповідача виплачувати пенсію у сумі 4005,54 гривень, відповідача також слід зобов`язати виплатити різницю недоотриманої пенсії з урахуванням фактично виплачених коштів за період з 01 липня 2019 року по день фактичного поновлення виплати пенсії у сумі 4005,54 гривень.

Відповідно до частини 1, 2, 3 статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно зі статтею 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи тривале порушення прав позивача з боку відповідача, суд вважає за необхідне встановити судовий контроль за виконанням цього рішення, зобов`язавши відповідача подати звіт про його виконання протягом тридцяти днів з дати набранням ним законної сили.

Судовий збір, сплачений позивачем, підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 72-76, 90, 132, 139, 143, 159, 241-246, 250, 251, 255, 291, 295, 297, 371, 382, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: 84500 Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, 35; ) про визнання дій протиправним та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним рішення Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 27 червня 2019 року №63, оформлене протоколом про перерахунок із зменшенням розміру пенсії ОСОБА_1 із 4005,54 гривень до 1564,00 гривень.

Зобов`язати Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області виплачувати ОСОБА_1 пенсію у сумі 4005 (чотири тисячі п`ять) гривень 54 копійки та виплатити різницю недоотриманої пенсії з урахуванням фактично виплачених коштів за період з 01 липня 2019 року по день фактичного поновлення виплати пенсії у належному розмірі.

Зобов`язати Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області подати Донецькому окружному адміністративному суду у тридцяти денний строк з дня набрання законної сили цим рішенням звіт про його виконання.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривні 40 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області.

Повний текст рішення складений 24 березня 2020 року.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Донецького окружного адміністративного суду у строки, встановлені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.І. Циганенко