Справа № 203/692/17
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2020-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

27 лютого 2020 року м. Дніпросправа № 203/692/17

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.05.2017 року у справі за

апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2017 року

у справі №203/692/17

за позовом ОСОБА_1

до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі

про визнання протиправним дій та рішень, зобов`язання вчинити дії, стягнення штрафу та зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі, в якому просив:

- визнати протиправними дії та розпорядження Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про перерахунок пенсії за вислугу років з 01 липня 2012 року виходячи з розмірі 80 відсотків від заробітної плати, яка зазначена у довідці виданій прокуратурою Дніпропетровської області № 18ф-235 від 20.09.2012;

- визнати протиправними дії (відповідь) Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську від 06.02.2017 № Я-7 про відмову у перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII на підставі довідки прокуратури Дніпропетровської області № 18-288вих17 від 17.01.2017;

- зобов`язати Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську провести перерахунок пенсії за вислугу років згідно зі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII за минулий період за 12 місяців, виходячи з розміру 90 відсотків від заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Дніпропетровської області № 18ф-235 від 20.09.2012;

- зобов`язати Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську провести перерахунок пенсії за вислугу років згідно зі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII з 01 січня 2017 року виходячи з розрахунку 90% від заробітної плати, на підставі прокуратури Дніпропетровської області № 18-288вих17 від 17.01.2017 без обмеження виплати максимальним розміром пенсії;

- зобов`язати Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську сплатити різницю від суми пенсії у розмірі 90 відсотків від заробітку і фактично виплаченої пенсії у розмірі 80 відсотків від заробітку за минулий період за 12 місяців, та з розрахунку заробітної плати, зазначеної у довідці, виданої у 2012 році, та з 01.01.2017 виходячи із заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Дніпропетровської області № 18-288вих17 від 17.01.2017 та в подальшому виплачувати пенсію у розмірі 90 відсотків від заробітної плати, зазначеної у довідці про заробітну плату за № 18-288вих17 від 17.01.2017 до підвищення заробітної плати прокурорським працівникам або до зміни пенсійного законодавства без обмеження виплат максимальним розміром пенсії.

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.05.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2017 року в адміністративній справі № 203/692/17 скасовано.

Позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії та розпорядження Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про перерахунок ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з 01 липня 2012 року виходячи з розміру 80 відсотків від заробітної плати, яка зазначена у довідці, виданій прокуратурою Дніпропетровської області № 18ф-235 від 20.09.2012.

Зобов`язано Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську виплатити позивачу різницю від суми пенсії у розмірі 90 відсотків від заробітку і фактично виплаченої пенсії у розмірі 80 відсотків від заробітку за минулий період за 12 місяців виходячи із заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Дніпропетровської області № 18ф-235 від 20.09.2012. У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

08.01.2020 року позивач звернувся до Третього апеляційного адміністративного суду із заявою про перегляд постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.05.2017 року за виключними обставинами. У заяві позивач просив за результатами перегляду скасувати постанову суду апеляційної інстанції, та винести нову, якою в повному обсягу задовольнити позовні вимоги позивача - визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії з 01.01.2017 року у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури та виплатити різницю суми фактично отриманої пенсії за минулий період з 01.01.2017 року.

В обґрунтування необхідності перегляду рішення суду за виключними обставинами заявник зазначив, що суд апеляційної інстанції, відмовляючи в задоволені позовних вимог виходив з того, що в Законі України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII відсутня норма, яка б визначала умови та порядок перерахунку пенсій у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько -слідчих працівників, за ч.20 ст. 86 Закону, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, а на дату звернення позивача до пенсійного органу (відповідача у справі) з заявою про перерахунок пенсії та до теперішнього часу Кабінетом Міністрів України не визначений порядок перерахунку пенсій працівникам прокуратури.

Заявник зазначає, що Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 в справі № 3-209/2018(2413/18, 2807/19), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Зазначеним рішенням Конституційного Суду України установлено, що частина 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції.

Таким чином, на думку заявника, його право на перерахунок пенсії, підтверджене Конституційним Судом України, що дає йому підстави для перегляду судового рішення за виключними обставинами.

Надаючи правову оцінку доводам заяви, обставинам справи та фактам, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуте за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з пунктом 1 частини 5 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Частиною 6 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, приймаючи постанову від 11.05.2017 року та частково відмовляючи в задоволені позовних вимог, дійшов висновку, що на момент звернення позивача за перерахунком пенсії в Законі України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII відсутня норма, яка б визначала умови та порядок перерахунку пенсій у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України ( ч.20 ст. 86 Закон № 1697-VII).

Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 в справі № 3-209/2018(2413/18, 2807/19):

1. Визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

2. Положення частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

3. Установлено такий порядок виконання цього Рішення:

- частина 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

"20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

4. Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим, остаточним та таким, що не може бути оскаржено.

Статтею 152 Конституції України визначеного, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Закон України «Про Конституційний Суд України» визначає порядок організації та діяльності Конституційного Суду України, статус суддів Конституційного Суду України, підстави і порядок звернення до нього, процедуру розгляду ним справ і виконання його рішень.

Відповідно статті 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» від 13 липня 2017 року № 2136-VIII, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

З огляду на викладене колегія суддів доходить висновку, що частина 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами визнана неконституційним і втрачає чинність саме з дня ухвалення Конституційним Судом України відповідного Рішення, а саме 13 грудня 2019 року.

Крім того, за положенням статті 97 Закону України «Про Конституційний Суд України» від 13 липня 2017 року № 2136-VIII, суд у рішенні, висновку може встановити порядок і строки їх виконання, а також зобов`язати відповідні державні органи забезпечити контроль за виконанням рішення, додержанням висновку.

Пунктом 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 встановлено порядок виконання, а саме, що частина 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню саме з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Отже, наявність Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 в справі № 3-209/2018(2413/18, 2807/19) не змінює правового регулювання спірних правовідносин на час їх виникнення та розгляду в судах першої, апеляційної та касаційної інстанції, отже, не доводить факту допущення судом помилки при розгляді справи.

Таким чином, станом на дату ухвалення постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.05.2017 року, частина 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не визнана неконституційним та була чинною в редакції, застосованій судом апеляційної інстанції.

Позивач може реалізувати передбачене частиною 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII право, саме після 13 грудня 2019 року.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами.

Згідно з частиною 4 статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України, за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 369 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими або виключними обставинами може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції. З набранням законної сили новим судовим рішенням в адміністративній справі втрачають законну силу судові рішення інших адміністративних судів у цій справі.

Керуючись статями 311, 321, 325, 328, 329, 361, 368, 369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.05.2017 року у справі №203/692/17 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко