Справа № 320/2583/20
Суддя: Харченко С.В.
Дата ухвалення: 2020-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

23 березня 2020 року м. Київ Справа № 320/2583/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Харченко С.В., розглянувши
позовну заявуГоловного управління ДПС у Волинській області
доТовариства з обмеженою відповідальністю "СІТІ КОД"
простягнення фінансових санкцій,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Волинській області звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СІТІ КОД" про стягнення фінансових санкцій у розмірі 920848,44 грн.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

В силу положень частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, згідно з приписами частини першої статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI за подання адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень або юридичною особою, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відтак, з урахуванням положень статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 14.11.2019 № 294-IX, при зверненні до суду з даним позовом розмір судового збору повинен складати 13812,72 грн.

Разом з тим судом встановлено, що позивачем, який не входить до визначеного статтею 5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI переліку осіб, що звільняються від сплати судового збору, не додано до позовної заяви документу про сплату судового збору.

Крім того, згідно з приписами пункту 5 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначається виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та докази, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до частини четвертої статті 161 цього Кодексу позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Судом встановлено, що звернення до суду з даним позовом обумовлено несплатою Товариством з обмеженою відповідальністю "СІТІ КОД" фінансових санкцій у розмірі 920848,44 грн, застосованих до нього рішенням від 05.12.2019 № 000122-32.

В силу положень частини четвертої статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" 19.12.1995 № 481/95-ВР рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються податковими органами та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями і тютюновими виробами та пальним, зберігання пального, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України.

Частиною п`ятою статті 17 цього Закону передбачено, що у разі невиконання суб`єктом господарювання рішення органів, зазначених у частині третій цієї статті, сума штрафу стягується на підставі рішення суду.

У свою чергу відповідно до пункту 10 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, який набрав чинності 01.01.2011, нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, Державної податкової адміністрації України та інших центральних органів виконавчої влади, прийняті до набрання чинності цим Кодексом на виконання законів з питань оподаткування, та нормативно-правові акти, які використовуються при застосуванні норм законів про оподаткування (в тому числі акти законодавства СРСР), застосовуються в частині, що не суперечить цьому Кодексу, до прийняття відповідних актів згідно з вимогами цього Кодексу.

Враховуючи викладене, норми, прийняті до набрання чинності Податковим кодексом України або одночасно з ним, можуть застосовуватися лише в частині, що не суперечить нормам цього Кодексу.

За змістом пунктів 113.1, 113.3 статті 113 Податкового кодексу України строки застосування, сплата, стягнення та оскарження сум штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) здійснюються у порядку, визначеному цим Кодексом для сплати, стягнення та оскарження сум грошових зобов`язань, якими є сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються у порядку та у розмірах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Отже рішення, яким до платника податків застосовано фінансові санкцій у вигляді штрафу за порушення законодавства у сфері виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, надсилається (вручається) платнику податків у порядку, передбаченому пунктом 58.3 статті 58 Податкового кодексу України.

При цьому як зазначив Верховний Суд у постанові від 15.05.2019 в адміністративній справі № 814/1140/15, рішення про застосування фінансових санкцій підлягають узгодженню в порядку, встановленому Податковим кодексом України для узгодження грошових зобов`язань, визначених контролюючим органом, а несвоєчасно сплачені суми грошових зобов`язань, визначені такими рішеннями, повинні стягуватися в порядку, передбаченому для стягнення податкового боргу, тобто з обов`язковим направленням платнику податків податкової вимоги.

Так, в силу приписів пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

У свою чергу згідно з пунктом 42.2 статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення (пункт 42.4 статті 42 Податкового кодексу України).

Згідно з приписами пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України порядок надсилання (вручення) платнику податків податкової вимоги є аналогічним порядку надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

При цьому відповідно до положень пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Таким чином, право на вчинення контролюючим органом дій щодо стягнення з платника податків податкового боргу (у тому числі право на звернення до суду), виникає у територіального органу доходів і зборів на наступний день після спливу 60 денного строку з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Разом з тим судом встановлено, що позивачем не приєднано до позовної заяви жодних доказів направлення (вручення) відповідачу рішення про застосування фінансових санкцій від 05.12.2019 № 000122-32, якими, зокрема, є:

- поштове повідомлення про вручення рекомендованого відправлення з підписом уповноваженої особи платника із зазначенням дати отримання;

- поштове повідомлення про вручення рекомендованого відправлення, що повернулось відправнику із відміткою поштового відділення про причини невручення;

- розписка про отримання вказаного вище рішення з підписом уповноваженого представника відповідача із зазначенням дати отримання.

Крім того, податкової вимоги, винесеної контролюючим органом на виконання вимог пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України, разом з доказами її надіслання (вручення) відповідачу в порядку, передбаченому статтями 58, 59 Податкового кодексу України, позивачем суду також не надано.

Наведені вище обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального законодавства, у зв`язку з чим суд, враховуючи приписи статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху з наданням позивачу часу для усунення зазначених недоліків.

Вказані недоліки повинні бути усунені позивачем у п`ятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали шляхом подання до суду: оригіналу платіжного документу, що свідчить про сплату судового збору у розмірі 13812,72 грн; доказів, що підтверджують отримання відповідачем рішення про застосування фінансових санкцій від 05.12.2019 № 000122-32; належним чином засвідченої копії податкової вимоги, прийнятої контролюючим органом на виконання вимог пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України, разом з доказами її надіслання (вручення) відповідачу.

Враховуючи викладене та керуючись частиною першою статті 169, статтями 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати (видати) позивачу невідкладно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Харченко С.В.