Справа № 360/648/20
Суддя: І.В. Тихонов
Дата ухвалення: 2020-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
Іменем України

24 березня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/648/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Тихонов І.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради про визнання дій протиправними, зобов`язати вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

12 лютого 2020 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради (далі відповідач, УПтаСЗН Сєвєродонецької міської ради), в якій позивач просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у призначені щомісячної адресної допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо перемішеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг»;

- визнати протиправним та скасувати повідомлення відповідача від 07.08.2019 № 9184/08, яким позивачу відмовлено у розрахунку щомісячної адресної допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг»;

- зобов`язати відповідача призначити позивачу за заявою уповноваженого члена сім`ї щомісячну адресну допомогу, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо перемішеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», за період з 07.08.2019 по 10.02.2020, а також виплати заборгованість із цієї допомоги, що виникла за період її несплати.

В обґрунтування позовних вимог, зазначено, що 18 вересня 2017 року позивач виїхала на підвладну Україні частину Луганської області, де і була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з довідки від 18 вересня 2017 року № 1678 про взяття на облік особи, переміщено із тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, виданої на ім`я ОСОБА_1 , про те, що вона на даний час постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

На заяву ОСОБА_1 . Управлінням праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради було призначено щомісячно адресну допомогу як внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі і оплату житлово-комунальних послуг.

Але 25 вересня 2019 року позивач отримала повідомлення № 9104/08 від заступника начальника Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради Терьошина С. про повернення надмірно отриманих коштів адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі і оплату житлово-комунальних послуг, у розмірі 23136,45 грн, так як згідно з перевіркою було виявлено інформацію щодо наявності житлових приміщень Згідно до п. 6 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат та проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505, грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях. Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, шо розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану.

Дійсно ОСОБА_1 має у власності домоволодіння розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Але, про придатність для проживання житлового приміщення розташованого за адресою: АДРЕСА_2 посадові особи Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради не з`ясовували.

Хоча інші посадові особи, а саме комісія, створена згідно з розпорядженням селищного голови ОСОБА_2 на чолі з останньою, склала акт від 28.06.2015, що домоволодіння розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , має значні руйнування споруд в результаті артилерійського обстрілу, незаконними збройними формуваннями, які потребують капітального ремонту та не придатне для проживання, який підписаний головою та трьома членами комісії.

Тобто позивач дійсно має у власності інше житлове приміщення, але воно не придатне для житла і проживати в ньому неможливо.

Вважає, що відповідачем в порушення норм матеріального права протиправно відмовлено в призначенні зазначеної допомоги.

Ухвалою від 13.02.2020 позовну заяву ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху. Запропоновано позивачу протягом десяти днів з дати отримання даної ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав (арк. спр. 17).

На виконання вимог ухвали суду позивачем 19.02.2020 подано власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав (арк. спр. 20 -21).

Ухвалою суду від 24 лютого 2020 року прийнято зазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи (у письмовому провадженні) (арк. спр. 22-23).

Від представника УПтаСЗН Сєвєродонецької міської ради 12 березня 2020 року за вх. № 9720/2020 надійшов відзив на адміністративний позов, в якому представник відповідача позовні вимоги не визнає з таких підстав (арк. спр. 28-30).

В обґрунтування позиції відповідач зазначив, що 27.11.2014 позивача було взято на облік внутрішньо переміщених осіб в Управлінні праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради разом з чоловіком - ОСОБА_3 , про що було надано відповідні, довідки № 1678 та 1677. Позивач 27.11.2014 звернулася із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги ВПО. Згідно із заявою від 27.11.2014, позивачу було призначено щомісячну адресну допомогу як працюючій особі, а чоловіку позивача - як працездатній непрацюючій особі, відповідно до пункту 7 Порядку призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 (далі - Порядок), із скороченням терміну призначення та зменшенням суми: з 27.11.2014 по 26.01.2015 у розмірі 884,00 грн в місяць; з 27.01.2015 по 26.03.2015 у розмірі 663,00 грн в місяць; з 27.03.2015 по 26.05.2015 у розмірі 442,00 грн в місяць. Надалі, згідно із заявами від 27.05.2015, 20.01.2016, 22.07.2016, 04.10.2016, 06.06.2017, 06.12.2017, 05.07.2018, 04.01.2019, щомісячну адресну допомогу було подовжено позивачу як працездатній працюючій особі, а чоловіку позивача як працездатній непрацюючій особі: з 27.05.2015 по 26.11.2015 у розмірі 442,00 грн в місяць; з 20.01.2016 по 19.07.2016 у розмірі 442,00 грн в місяць; з 27.07.2016 по 21.01.2017 у розмірі 442,00 грн в місяць; з 04.10.2016 по 03.04.2017 у розмірі 884,00 грн в місяць; з 06.06.2017 по 05.12.2017 у розмірі 884,00 грн в місяць; з 06.12.2017 по 05.06.2018 у розмірі 884,00 грн в місяць; з 05.07.2018 по 04.01.2019 у розмірі 1000,00 грн в місяць; з 05.01.2019 по 04.07.2019 у розмірі 1000,00 грн в місяць. В результаті проведеної перевірки даних, наданих позивачем встановлено, що їм була надана неповна інформація про належне майно. Згідно з витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.07.2019, встановлено, що позивач має у своїй власності земельну ділянку, за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідно до пункту 6 Порядку, грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім`ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. Згідно із пунктом 12 Порядку, виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі, зокрема, виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги. Таким чином, позивачу безпідставно було нараховано та виплачено бюджетні кошти у вигляді щомісячної адресної допомоги ВПО за період з 06.06.2017 по 04.07.2019 у розмірі 23136,25грн. Щодо посилання позивача на те, що належне йому житлове приміщення є непридатним для проживання, відповідач зазначає, що на запит УПтаСЗН від 04.03.2020 № 2038/10 голови Борівської сільської ради, були отримані наступні документи: 1) оригінал акту обстеження домоволодіння від 24.06.2015, згідно з якого вбачається, на думку відповідача, що позивач підробив наданий суду акт обстеження домоволодіння, оскільки в оригіналі відсутній абзац з назвою «Заключение». Відповідач вважає, що посилання позивача на непридатність для проживання належного йому житлового приміщення є незаконним. 2) Оригінал акту обстеження домоволодіння від 10.03.2020, згідно з якого домоволодіння, що належить позивачу, є придатним для проживання.

Просив в відмовити в позовних вимогах позивача в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 , є внутрішньо переміщеною особою та перебуває на обліку в УПтаСЗН Сєвєродонецької міської ради, що підтверджено копіями виданих на ім`я позивача паспорта громадянина України (арк. спр. 6), картки платника податків (арк. спр. 8), довідки від 18.09.2017 № 1678 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (арк. спр. 7).

З особової справи отримувача щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, копію якої надано відповідачем до матеріалів справи, встановлено таке.

За заявами позивача як уповноваженого представника сім`ї від 27.11.2014, від 27.05.2015, від 20.01.2016, від 22.07.2016, від 04.10.2016, від 06.06.2017, від 06.12.2017, від 05.07.2018, від 04.01.2019, та рішеннями відповідача від 06.12.2014, від 31.08.2015, від 05.02.2016, від 26.09.2016, від 15.02.2017, від 07.08.2017, від 03.01.2018, від 07.08.2018, від 21.01.2019, позивачу призначалась щомісячна адресна допомога як пенсіонеру (арк. спр. 31, 40, 41, 49, 50-51, 62, 63-64, 69, 70, 79, 80, 82, 83, 85, 86, 90, 91).

Позивач 03.07.2019 звернулась до відповідача із заявою про продовження щомісячна адресна допомога (арк. спр. 98).

За запитом від 25.07.2019 відповідачем отримано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 175109829, згідно з якою у позивача у власності перебуває домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрованого на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12.01.2018 (арк. спр. 109-113).

Рішеннями від 02.08.2019 про відмову у наданні допомоги переміщеним особам на проживання не призначено позивачу допомогу переміщеним особам на проживання з підстав, що сім`я володіє житловим приміщенням на неокупованій території та не в зоні АТО з дати звернення з 03.07.2019, з 04.01.2019, з 05.07.2018, з 06.12.2017, з 06.06.2017 (арк. спр. 104-108).

Повідомленням від 07 серпня 2019 року № 9184/08 про повернення надміру отриманих коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідач повідомив позивача, що на підставі висновків перевірки достовірності та повноти інформації, наданої при призначенні щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, була виявлена наявність житлових приміщень, розташованих в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населенні пункти, що розташовані на лінії зіткнення, внаслідок цього позивачу була надмірно призначена та виплачена щомісячна адресна допомога в сумі 23136,25 грн. Повідомлено про необхідність повернення надміру виплаченої суми щомісячної адресної допомоги, у разі відмови добровільно повернути надміру перерахованих сум грошової допомоги вони будуть стягнуті у судовому порядку (арк. спр. 45).

04.03.2020 відповідач звернувся до сільського голови Борівської сільської ради Сєвєродонецької міської ради з листом про надання інформації щодо стану придатності для приживання житла, зареєстрованого за позивачем за адресою: АДРЕСА_2 , у період з 25.06.2015 до цього часу, оскільки позивач надала акт обстеження цього житлового будинку, відповідно до якого житловий будинок знаходиться в аварійному стані та непридатний до проживання (арк. спр. 49).

У відповідь на лист відповідача Борівською селищною радою надано відповідь від 11.03.2020 № 147 (арк. спр. 116), якою повідомлено, що будинок АДРЕСА_2 , придатний до проживання і в цьому будинку проживає родина ОСОБА_4 , до листа додані акт обстеження від 24.06.2015 (арк. спр. 117) та акт від 10.03.2020 (арк. спр. 118), відповідно до якого комісія селищна провела візуальне обстеження будинку, та зробила висновок про придатність його до проживання.

Вирішуючи позов по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 20.10.2014 № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі Закон № 1706) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься в офіційних звітах (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Об`єднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, розміщених на веб-сайтах зазначених організацій, або якщо щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення.

Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

За приписами частин першої, другої статті 4 Закону № 1706 факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначений Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 505 (далі - Порядок № 505).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 505 грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

За приписами пункту 5 Порядку № 505 Для отримання грошової допомоги уповноважений представник сім`ї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сім`ї до уповноваженого органу із письмовою заявою, складеною у довільній формі, про надання грошової допомоги і подає документи, визначені цим пунктом.

Уповноважений представник сім`ї пред`являє посадовій особі уповноваженого органу паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, а для іноземців та осіб без громадянства - документ, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус.

Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім`ї подає до уповноваженого органу заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред`являє довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб усіх членів сім`ї. Таку заяву на наступний шестимісячний строк може бути подано з дати його початку або не раніше ніж за 15 днів до закінчення поточного шестимісячного строку.

У заяві зазначаються такі відомості про всіх членів сім`ї, які претендують на отримання грошової допомоги:

прізвище, ім`я та по батькові;

число, місяць, рік народження;

серія, номер (у разі наявності) паспорта громадянина України, ким і коли виданий або серія, номер документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, а для іноземців та осіб без громадянства - документа, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус;

реєстраційний номер облікової картки платника податків (не зазначається фізичними особами, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному територіальному органу ДФС і мають відмітку в паспорті);

інформацію про:

- зареєстроване та фактичне місце проживання (перебування);

- наявність у будь-якого із членів сім`ї у власності житлового приміщення/частини житлового приміщення, розташованого в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення;

- наявність житлового приміщення, яке зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції, або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації;

- наявність у будь-якого з членів сім`ї на депозитному банківському рахунку (рахунках) коштів у розмірі, що перевищує 25-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб;

- місце роботи осіб працездатного віку та час, з якого особа там працює;

- наявність у будь-якого з членів сім`ї інвалідності із зазначенням групи інвалідності.

До заяви додаються копія довідки з військової частини про залучення до проведення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації (для військовослужбовців з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації), копія довідки з місця роботи або копія іншого документа, що посвідчує зайнятість (для працездатних осіб), копія свідоцтва про шлюб, копії свідоцтв про народження дітей, засвідчені власним підписом уповноваженого представника сім`ї, копія довідки від уповноваженого банку із зазначенням реквізитів поточного рахунка, письмова згода (у довільній формі) про виплату грошової допомоги уповноваженому представнику сім`ї від інших членів сім`ї та згода на обробку персональних даних, а також письмовий дозвіл на розкриття уповноваженим банком інформації, що містить банківську таємницю, щодо поточного рахунка, відкритого уповноваженому представнику сім`ї в установі уповноваженого банку. У разі наявності житлового приміщення, яке зруйноване або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, додається копія акта обстеження технічного стану житлового приміщення (будинку, квартири) (далі - акт технічного стану), складеного комісією, утвореною районною, районною у мм. Києві та Севастополі держадміністрацією, військово-цивільною адміністрацією, виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (в разі утворення) ради, виконавчим органом ради об`єднаної територіальної громади, за формою згідно з додатком.

Якщо документи, подані уповноваженим представником сім`ї, не відповідають вимогам цього Порядку, уповноважений орган протягом семи робочих днів після отримання таких документів надсилає у письмовому вигляді уповноваженому представнику сім`ї інформацію про відмову у призначенні грошової допомоги з обґрунтуванням причин такої відмови.

Взаємодія уповноваженого банку та Мінсоцполітики, а також уповноважених органів з метою виконання цього Порядку здійснюється на підставі укладеного між уповноваженим банком та Мінсоцполітики договору про взаємодію. Обмін інформацією між Мінфіном та уповноваженим банком з метою виконання цього Порядку здійснюється на підставі укладеного між уповноваженим банком та Мінфіном договору про взаємодію.

За приписами пункту 6 Порядку № 505 грошова допомога не призначається у разі, коли:

(в редакції чинній з листопада 2015 року по 02 червня 2016 року)

будь-хто з членів сім`ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення;

(в редакції чинній з 3 червня 2016 року по 6 червня 2017 року)

будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану;

(в редакції чинній з 7 червня 2016 року по 7 вересня 2018 року)

будь-хто із членів сім`ї (крім сімей, до складу яких входять військовослужбовці з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції) має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану;

(в редакції чинній з 7 вересня 2018 року)

будь-хто із членів сім`ї (крім сімей, до складу яких входять військовослужбовці з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації) має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану.

У відповідності до абзацу першому пункту 11 Постанови № 505 уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня виникнення таких обставин.

У разі виїзду внутрішньо переміщеної особи на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі та перебування на таких територіях понад 60 днів суми грошової допомоги повертаються за весь період перебування на зазначених територіях.

Суми грошової допомоги, надмірно виплачені внаслідок подання недостовірних документів, неповідомлення про зміну обставин, які впливають на виплату грошової допомоги, повертаються:

уповноваженим представником сім`ї самостійно;

за згодою уповноваженого представника сім`ї у повному обсязі за рахунок наступних виплат грошової допомоги;

за рішенням уповноваженого органу за рахунок суми наступних виплат грошової допомоги в обсязі не менш як 20 відсотків щомісячної суми призначеної грошової допомоги.

У разі неможливості добровільного повернення або утримання надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються в судовому порядку.

Виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця, зокрема, у разі виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги. Виплата грошової допомоги може бути поновлена, якщо протягом місяця з місяця припинення її виплати уповноважений представник сім`ї повідомив уповноваженому органу про зміну обставин, які вплинули на припинення виплати грошової допомоги (пункт 12 Порядку № 505).

Аналіз вищезазначених норм Порядку № 505 у редакції чинній на дату виникнення спірних правовідносин (дату винесення рішення про відмову у наданні допомоги переміщеним особам на проживання) свідчить, що грошова допомога не призначається особам, які мають у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану. Виплата вже призначеної допомоги припиняється з наступного місяця в разі повідомлення уповноваженим представником сім`ї фактів, що випливають на призначення допомога або виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.

З огляду на матеріали справи вбачається, що позивач отримувала адресну допомогу як переміщена особа з 27 листопада 2014 року по 04 липня 2019 року, при наступному зверненні позивача із заявою від 03 липня 2019 року про продовження виплати, відповідач з підстав, що сім`я володіє житловим приміщення не на окупованій території та не в зоні АТО відмовив у продовженні виплат за заявою від 03.07.2019.

З аналізу норм пункту 6 Постанови № 505 в різних редакціях можна дійти висновку, що сама лише наявність у особи у власності житлового приміщення не позбавляє її права на отримання адресної допомоги без підтвердження, що таке приміщення придатне до проживання.

Позивачем до матеріалів справи додано акт від 24.06.2015 про обстеження житлового будівництва ОСОБА_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , комісією, створеною на підставі розпорядження селищного голови від 23.06.2015 № 29 (арк. спр. 11).

Згідно з висновками акту житлове будівництво за адресою: АДРЕСА_2 , та господарчі будівлі значно зруйновані в наслідок житлового будівництва, потребують капітального ремонту та не придатні для житла.

Таким чином, станом на дату прийняття рішення про відмову в призначенні адресної допомоги позивачу за її заявою від 03.07.2019 відповідачем дійсно було встановлено наявність у позивача у власності житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, однак при цьому технічний стан такого житлового приміщення відповідачем у відповідності до пункту 6 Постанови № 505 відповідачем не з`ясовано.

За таких обставин суд вважає, що відповідач рішенням від 02.08.2019 про відмову позивачу у наданні допомоги переміщеним особам на проживання за заявою від 03.07.2019 протиправно відмовив ОСОБА_1 у продовженні адресної допомоги.

Що стосується рішень відповідача від 02.08.2019 про відмову у наданні допомоги переміщеним особам на проживання за заявами позивача від 04.01.2019, від 05.07.2018, 06.12.2017, від 06.06.2017, суд зазначає таке.

Пунктами 11, 12 Порядку № 505 передбачений механізм повернення надміру сплачених, а саме: припинення виплати допомоги з наступного місяця, який слідує за місяцем в якому виявлений факт, який впливає на призначення допомоги. При цьому в разі відмови особи добровільно повернути надміру перераховані суми грошової допомоги, такі суми стягуються в судовому порядку.

Іншого порядку повернення надміру перерахованих коштів, окрім судового Порядком № 505 не передбачено.

З огляду на викладене, відповідач протиправно виніс рішення від 02.08.2019 про відмову у наданні допомоги переміщеним особам на проживання за заявами позивача від 04.01.2019, від 05.07.2018, 06.12.2017, від 06.06.2017, оскільки фактично скасував свої попередні рішення про призначення допомоги позивачу за період з 06.06.2019 по 04.07.2019, що не передбачено нормами чинного законодавства.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушених прав, суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В рамках адміністративного судочинства:

дії - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;

бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України;

рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

Зважаючи на обставини справи, з метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім і необхідним (ефективним) - визнати протиправними та скасувати рішення відповідача від 02.08.2019 про відмову у наданні допомоги переміщеним особам на проживання ОСОБА_1 за заявами від 03.07.2019, від 04.01.2019, від 05.07.2018, 06.12.2017, від 06.06.2017.

Як наслідок, суд вважає за необхідне зобов`язати УПтаСЗН Сєвєродонецької міської ради призначити позивачу за заявою від 03.07.2019 щомісячну адресну допомогу, а також виплатити заборгованість із цієї допомоги, що виникла за період її несплати.

Самі по собі дії відповідача не тягнуть для позивача настання будь-яких негативних наслідків, відповідно, такий спосіб захисту, як визнання їх протиправними, жодним чином не сприятиме відновленню прав позивача. Тому суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні цієї вимоги позивача.

Що вимоги позивача про скасування повідомлення УПтаСЗН Сєвєродонецької міської ради від 07.08.2019 № 9184/08 суд зазначає таке.

З огляду на повідомлення від 07.08.2019 № 9184/08 УПтаСЗН Сєвєродонецької міської ради, вбачається помилковість тверджень позивача, що цим повідомлення відповідач відмовив їй у розрахунку щомісячної адресної допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», оскільки цим повідомленням відповідач запропонував ОСОБА_1 добровільно повернути надмірно сплачену, на думку відповідача, щомісячну адресну допомогу.

Аналіз положень Порядку № 505, зокрема, пункту 8, який передбачає, що уповноважені органи протягом 10 днів після подання уповноваженим представником сім`ї заяви та документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, призначають грошову допомогу або відмовляють у її призначенні, про що надають відповідне повідомлення уповноваженому представнику сім`ї, а також змісту повідомлення відповідача від 07.08.2019 № 9184/08, свідчить про те, що дане повідомлення не є рішенням відповідача в розумінні Порядку № 505, яке спричиняє для позивача правові наслідки, а тому це повідомлення носить виключно інформаційний характер.

На підтвердження цього, суд звертає увагу, що повідомлення відповідача від 07.08.2019 № 9184/08, передбачає, що в разі неповернення коштів, вони будуть стягнуті в судовому порядку, а отже це повідомлення передбачає добровільне повернення коштів позивачем, не породжуючи для неї правових наслідків.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 24 квітня 2019 року в справі № 227/2015/17 (номер рішення в ЄДРСР 81430928).

Тому суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні цієї вимоги позивача.

Щодо посилання відповідача на акт обстеження домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_1 від 10.03.2020 та акт від 24.06.2015, як на докази надання недостовірної інформації позивачем в заяві про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, суд зазначає таке.

Статтями 74, 76 КАС України встановлено критерії допустимості та достатності доказів в адміністративному процесі.

Так у відповідності до частини друга статті 74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 76 КАС України).

Суд зауважує, що відповідності до принцип презумпції невинуватості, який закріплений у статті 62 Конституції України, статті 2 КК України, статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статті 11 Загальної декларації прав людини, кожна людина вважається невинуватою доти, доки її вину не буде доведено в законному порядку.

Розглянувши докази, наявні в матеріалах справи з урахуванням критеріїв доказування в адміністративному процесі, суд зазначає, що висловлювання відповідача щодо надання позивачем недостовірної інформації є оціночними судженнями, а акт обстеження домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_1 від 10.03.2020 засвідчує умовну придатність будинку для проживання станом на дату складання акту, а саме: 10.03.2020, тобто після прийняття відповідачем рішень від 02.08.2019, тому не є належним та допустим доказом у розумінні вимог КАС України.

Крім того, обставин, зазначених в акті від 10.03.2020, на час звернення позивача із заявою від 03.07.2019 та прийняття відповідачем рішень від 02.08.2019 не існувало, рішення відповідача не ґрунтувались на актах від 10.03.2020 та 24.06.2015, а тому відповідач не може посилатись на інформацію, яка не приймалась ним до уваги при прийнятті рішень від 02.08.2019, як на підстави правомірності винесення зазначених рішень.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 133 КАС України, якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

Ухвалою суду від 24.02.2020 відстрочено позивачу сплату судового збору по даній адміністративній справі у розмірі 840,80 грн, як за одну вимогу немайнового характеру, до ухвалення судового рішення в даній справі. При цьому, з ухвали суду слідує, що позивачем заявлено декілька вимог немайнового характеру, які є пов`язаними між собою.

Відповідно, у даному випадку задоволення хоча б однієї вимоги немайнового характеру має наслідком стягнення судового збору у розмірі 840,80 грн на користь Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 9, 139, 241-246, 255, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце мешкання: АДРЕСА_4 ; місце фактичного мешкання: АДРЕСА_3 ) до Управління соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради (місце знаходження: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Новікова, буд. 15-Б, ) про визнання дій протиправними, зобов`язати вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради від 02 серпня 2019 року про відмову у наданні допомоги переміщеним особам на проживання, якими ОСОБА_1 не призначено допомогу переміщеним особам на проживання за зверненнями від 03 липня 2019 року, від 04 січня 2019 року, від 05 липня 2018 року, від 06 грудня 2017 року, від 06 червня 2017 року.

Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради призначити та виплатити ОСОБА_1 адресну допомогу, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», за заявою від 03 липня 2019 року, а також виплатити заборгованість із цієї допомоги, що виникла за період її несплати.

У задоволенні вимог про визнання протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради щодо відмови ОСОБА_1 у призначені щомісячної адресної допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо перемішеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг»; визнання протиправним та скасувати повідомлення від 07.08.2019 № 9184/08 відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області до Державного бюджету України судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Тихонов