Справа № 140/560/20
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2020-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2020 року ЛуцькСправа № 140/560/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Волдінера Ф.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач), в якому просить: 1) визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про перерахунок пенсії; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області перерахувати та виплачувати пенсію за віком ОСОБА_1 починаючи з 18 травня 2017 року, тобто з дня первинного призначення, та із застосуванням коефіцієнту страхового стажу з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35% з середньої зарплати 11595,90 грн., з урахуванням виплачених сум; 3) провести індексацію перерахованої пенсії відповідно до п.4 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 1 березня 2018 року; 4) провести перерахунок пенсії, як працюючому пенсіонеру відповідно до п.4 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; 5) здійснити виплату різниці між перерахованою та фактично отриманою пенсією за весь період.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 18.05.2017. 14.02.2018 позивач зверталася до Нововолинсько-Іваничівського ОУПФУ із заявою про проведення перерахунку пенсії з 18.05.2017 із врахуванням до стажу роботи та при розрахунку заробітної плати період роботи в грудні 2010 року та з 1 липня 2016 року по 31 травня 2017 року.

Позивач вказує, що відповідачем протиправно проведено перерахунок пенсії з урахуванням стажу 39 років 8 місяців і 9 днів, а коефіцієнт страхового стажу взято (0.39667) не застосовуючи коефіцієнт кратності 1.35, який діяв на час призначення пенсії, тобто мав бути 0.53550. Крім того, було взято середню зарплату 11595,90 грн., а коефіцієнт страхового стажу 0.39667, тобто відбулося зменшення коефіцієнта страхового стажу з 0.53550 до 0.39667 (без урахування кратності 1.35), а також перерахунок пенсії згідно п.4 ст.42 Закону №1058 не проведений.

Позивач вважає, що нормами Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», якими внесено зміни в частині перерахування з 01 жовтня 2017 року пенсій із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% не визначено його зворотну дію в часі.

Ухвалою від 17.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

12.03.2020 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні з підстав правомірності відмови в перерахунку пенсії позивача. Вказує, що управління, згідно рішення № 75 (дата розрахунку від 19.08.2019), здійснюючи допризначення пенсії, при перерахунку пенсії з 18.05.2017 по 30.09.2017 застосувало величину оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%, а з 01.10.2017 пенсійну виплату було перераховано у відповідності до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій». Так, з 01 жовтня 2017 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» проведено перерахунок пенсії позивача із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні в розмірі 3764,00 грн. для пенсіонерів, яким установлено - 1%, тому підстави для проведення перерахунку із застосуванням оцінки одного року страхового стажу 1,35 %, відсутні.

Отже, в результаті перерахунку пенсії з 01.10.2017 розмір пенсії позивача підвищився. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , 1959 року народження, є пенсіонером, перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 18.05.2017.

ОСОБА_1 14.02.2018 звернулася із заявою про врахування до стажу роботи та, при розрахунку, заробітної плати період роботи, що охоплює грудень 2010 року та з 01.07.2016 року по 31.05.2017 року, на що листом від 28.02.2018 № 66/Л-01 позивачу було повідомлено, що дані періоди не були враховані до страхового стажу у зв`язку з тим, що за даними персоніфікованого обліку відсутні відомості про сплату страхових внесків за вказані періоди. Додатково зазначалось, що в разі сплати страхових внесків за вказані періоди, органом Пенсійного фонду буде проведено перерахунок пенсії з їх урахуванням.

31.07.2019 позивач звернулася до Нововолинсько-Іваничівського ОУПФУ із заявою про перерахунок пенсії взявши до уваги середню зарплату та стаж роботи з 01.07.2016 по 31.05.2017, а також провести їй перерахунок пенсії як працюючому пенсіонеру.

Листом відповідача від 02.09.2019 № 807/Л-01 позивачу було повідомлено про те, що у зв`язку з надходженням даних про сплату страхових внесків за період роботи, що охоплює грудень 2010 року та з 01.07.2016 по 31.05.2017 було проведено допризначення пенсії ОСОБА_1 з моменту звернення.

Згідно рішення № 75 (дата розрахунку від 19.08.2019), здійснюючи допризначення пенсії, при перерахунку пенсії з 18.05.2017 по 30.09.2017 застосовано величину оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%, а з 01.10.2017 пенсійну виплату було перераховано у відповідності до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій».

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Згідно зі статтею 4 Закону №1058-IV законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Відповідно до положень статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до статті 25 Закону №1058-IV, в редакції чинній на дату призначення ОСОБА_1 пенсії, коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою: Кс = (См х Вс) : (100% х 12), де: Кс - коефіцієнт страхового стажу; См - сума місяців страхового стажу; Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі тільки в солідарній системі величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1,35%, а за період участі в солідарній і накопичувальній системах пенсійного страхування - 1,08%.

З 11.10.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 №2148-VIII, відповідно до якого внесені зміни до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема, у частину першу статті 25, а саме: друге речення абзацу п`ятого викладено в такій редакції: «За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%».

При цьому цим же Законом розділ XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV доповнено серед іншого пунктом 43 такого змісту: «Пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», збільшений на 79 гривень».

Як визначено в пункті 4 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

У цій справі доводи позивача зводяться до того, що при призначенні їй пенсії застосовано величину оцінки одного року страхового стажу 1,35%. Із внесеними змінами Законом №2148-VIII та в результаті перерахунку/індексації пенсії орган ПФ протиправно зменшив розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2017 в результаті застосування величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% замість 1,35%, що є звуженням/обмеженням його прав.

Оцінюючи аргументи позивача суд враховує таке.

Позивач з 18.05.2017 отримує пенсію за віком. При призначенні пенсії позивача для обчислення її розміру враховано коефіцієнт страхового стажу з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.

11.10.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 №2148-VІІІ, яким серед іншого розділ XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV доповнено пунктом 43 такого змісту: «Пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

З урахуванням змін, внесених Законом №2148-VIII та враховуючи, що позивачу пенсію призначено 18.05.2017, тобто до набрання чинності цим Законом, ГУ ПФУ у Волинській області здійснило перерахунок пенсії позивача з 01.10.2017 із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. Оскільки в результаті проведеного перерахунку розмір пенсії позивача склав 5407,79 грн., що був менший за раніше визначений, орган ПФУ призначив позивачу доплату до основного розміру пенсії в сумі 813,75 грн., тому з урахуванням доплати за понаднормовий стаж, сумарний розмір пенсійної виплати позивачки склав 6221,54 грн.

Суд враховує, що Конституційний Суд України у рішенні від 26.12.2011 №20-рп/2011 вказав, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень. Конституційний Суд України зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересами всього суспільства. При цьому зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист (пп. 2.1 пункту 2 Рішення). При цьому Конституційним Судом України взято до уваги статті 22 Загальної декларації прав людини, за якою розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 14.03.2018 у справі № 265/4497/17.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений пунктом 43 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV, тому перерахунок пенсії позивача з 01.10.2017 із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1% є правомірним.

Відтак своїми діями відповідач жодним чином не звузив обсяг прав та свобод, наданих позивачу.

Поряд з цим, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014. В зазначеному рішенні Суд вказав, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Відтак, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

З урахуванням викладеного, у суду відсутні відповідні правові підстави для задоволення заявлених вимог позивача щодо зобов`язання відповідача перерахувати та виплачувати пенсію за віком ОСОБА_1 починаючи з 18 травня 2017 року, тобто з дня первинного призначення, та із застосуванням коефіцієнту страхового стажу з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35% з середньої зарплати 11595,90 грн., з урахуванням виплачених сум.

Загальні положення щодо проведення індексації та перерахунку пенсії визначено статтею 42 Закону №1058-ІV.

Відповідно до частини другої статті 42 Закону №1058-ІV для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір, дата та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

В 2018 році КМУ не приймалось відповідного рішення та бюджет Пенсійного фонду не передбачав можливості проведення індексації.

В 2019 році індексація розміру пенсії позивачці проводилась згідно Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини 2 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою КМУ від 20.02.2019 №124 «Деякі питання проведення індексації пенсій у 2019 році.

Таким чином, коли законодавчо передбачені передумови були наявними, Управління, діючи на виконання та в межах норм чинного законодавства, проводило перерахунок пенсії позивачки відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Частиною четвертою статті 42 Закону №1058-IV передбачено, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Так, звертаючись до органів Пенсійного фонду, пенсіонер самостійно приймає рішення щодо варіантів здійснення перерахунку пенсії лише із урахуванням страхового стажу або водночас із урахуванням і стажу і заробітної плати після призначення пенсії.

Оскільки ОСОБА_1 відповідно до вимог частини четвертої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до Управління не подавала заяви про проведення перерахунку та не додавала до неї необхідних документів, які б підтверджували право на його здійснення, дана позовна вимога є передчасною.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач належними та допустимими доказами довів правомірність своїх дій, а тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 243, 245, 246, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України та на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22-В) про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255, 295 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ф. А. Волдінер