Справа № 260/1704/19
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2020-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

25 березня 2020 року м. Ужгород№ 260/1704/19
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Іванчулинець Д.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (вул. Героїв Майдану, 32, м. Львів, 79012, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про відшкодування витрат, -

В С Т А Н О В И В:

Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (далі позивач, Національна академія) звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач), в якому просить: 1) стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного витрати, пов`язані з його утриманням у зазначеному закладі вищої освіти у розмірі 185 650,03 грн.; 2) сплату судового збору покласти на відповідача у розмірі 2 785,00 грн.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження з розгляду даної адміністративної справи та надано відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Ухвала про відкриття провадження в адміністративній справі скерована рекомендованою кореспонденцією на адресу реєстрації місця проживання відповідача, відповідно до інформації, наданої на запит суду Бистрицькою сільською радою Мукачівського району Закарпатської області.

Однак, ухвала суду про відкриття провадження повернута на адресу суду із відміткою інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення (відсутній адресат), відтак, відзиву на позовну заяву до суду не надано.

Відповідно до ч. 4 ст. 124 КАС України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

У разі відсутності учасників справи за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані позивачем документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що наказом начальника Національної академії від 08 серпня 2018 року № 90-КС (по особовому складу) ОСОБА_1 було зараховано на перший курс навчання до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного. З 22 серпня 2018 року старшого солдата ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу Національної академії та на всі види забезпечення, що підтверджується наказом начальника Національної академії від 22 серпня 2018 року № 214 (по стройовій частині).

22 серпня 2018 року між Міністерством оборони України в особі начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного та старшим солдатом ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу. Згідно з пунктом 1 вказаного контракту відповідач зобов`язувався, зокрема, відшкодовувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані із його утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), у разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість.

29 серпня 2019 року курсант ОСОБА_1 подав рапорт про відрахування його з числа курсантів Національної академії у зв`язку із небажанням продовжувати навчання. Також, у даному рапорті відповідач зазначив про свою обізнаність із обов`язком відшкодувати витрати, пов`язані із його утриманням у навчальному закладі, на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 964 від 12 липня 2006 року «Про затвердження порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» та зобов`язався їх відшкодувати.

Наказом начальника Національної академії від 25 жовтня 2019 року № 92-КС (по особовому складу) із старшим солдатом ОСОБА_1 , розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу через небажання продовжувати навчання, відраховано його з числа курсантів у зв`язку із розірванням контракту, звільнено з військової служби у запас. Також наказом начальника Національної академії від 25 жовтня 2019 року № 281 (по стройовій частині) старшого солдата ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу Національної академії та всіх видів забезпечення, зобов`язано відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Національній академії за період з 22 серпня 2018 року по 25 жовтня 2019 року в сумі 191 630,63 грн. Того ж дня ОСОБА_1 під підпис було ознайомлено із довідкою -розрахунком № 199 про відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням в Національній академії, у сумі 191 630,63 грн.

Відповідно до довідки Національної академії № 1289 від 19.11.2019 р., ОСОБА_1 29 жовтня 2019 року добровільно відшкодував кошти у розмірі 5 980,60 грн. та станом на 19 листопада 2019 року за ним рахується заборгованість в сумі 185 650,03 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Положеннями ст. 13 Закону України від 06 грудня 1991 року № 1934-ХІІ «Про Збройні Сили України» визначено, що Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України. Організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій.

Як визначено п.п. 1.5, 1.7 Положення про вищі військові навчальні заклади, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 27 травня 2015 року № 240, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 червня 2015 року за № 706/27151, до вищих військових навчальних закладів належать: військові університети, військові академії, військові інститути, військові коледжі. Вищі військові навчальні заклади входять до структури Збройних Сил України, які перебувають у підпорядкуванні Міністерства оборони України.

Згідно з ч. 6 ст. 2 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232- XII) одним із видів військової служби є військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону № 2232-ХІІ підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу проводиться у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів. У них здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад`юнктів і докторантів. Підготовка громадян України, прийнятих на військову службу за контрактом, може здійснюватися у вищих військових навчальних закладах, навчальних частинах (центрах), військових частинах шляхом навчання на спеціальних курсах підготовки.

Порядок та умови направлення, проходження військової служби громадянами України під час такої підготовки визначаються положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Згідно з ч. 4 ст. 25 цього Закону громадяни України, які в установленому порядку зараховані до вищих військових навчальних закладів або військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів для здобуття певних освітніх та освітньо-кваліфікаційних рівнів і не мають звань офіцерського складу, вважаються курсантами, а ті, що мають такі звання, - слухачами.

Пунктом 3 ч. 1, ч. 2 ст. 24 Закону № 2232 - ХІІ визначено, що початком проходження військової служби вважається день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних. Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

З громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону. Контракт про проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського або офіцерського складу після закінчення навчання укладається між громадянином та державою, від імені якої виступає уповноважений орган військового управління Збройних Сил України або іншого військового формування, для потреб якого він проходить підготовку, на строк, передбачений абзацами третім і шостим частини другої статті 23 цього Закону (ч. 5 ст. 25 Закону № 2232-ХІІ).

Таким чином, навчаючись у вищому військовому навчальному закладі Міноборони, особа проходить військову службу, що в розумінні п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України є публічною службою.

Частиною 10 ст. 25 Закону № 2232-ХІІ обумовлено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до підпунктів «д», «е», «є», «з», «и» пункту 1 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Проаналізувавши вищенаведені законодавчі норми, суд дійшов висновку, що курсанти вищого військового навчального закладу зобов`язані відшкодувати державі витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, у разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання.

Вказаний обов`язок кореспондується також з умовами укладеного ОСОБА_1 контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 достроково розірвав укладений з Міністерством оборони України в особі начальника Національної академії контракт з підстав небажання продовжувати навчання, а отже, був зобов`язаний відшкодувати витрати на його утримання в такому вищому військовому навчальному закладі. Про такий обов`язок ОСОБА_1 був обізнаний, про що свідчить поданий рапорт від 29.08.2019 р.

Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964 (далі - Порядок № 964). Цей Порядок визначає механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу (далі - вищі навчальні заклади) відповідно до пунктів «е», «є», «ж», «и», «і» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі (далі - витрати).

Пунктами 3, 4, 8 Порядку № 964 визначено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних із: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів. Сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису Міноборони.

На виконання п. 3 Порядку № 964 спільним наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16 липня 2007 року № 419/831/240/605/537/219/534 затверджено Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 30 липня 2007 року за № 863/14130), яким врегульовано механізм відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, у тому числі у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання) через небажання продовжувати навчання.

Відповідно до пункту 2.3 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, у разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки-розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу вищого навчального закладу. Період навчання, за який здійснюється відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням, визначається з дня зарахування по день виключення курсанта зі списків особового складу вищого навчального закладу.

Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки-розрахунку № 199 від 25.10.2019 р., витрати на утримання ОСОБА_1 в Національній академії склали 191 630,63 грн. Підписом відповідача на зазначеній довідці підтверджується погодження між сторонами вказаної суми витрат, пов`язаних з його утриманням в Національній академії.

Про визнання відповідачем обов`язку відшкодувати витрати на його утримання також свідчить часткова сплата ним заборгованості перед позивачем 29 жовтня 2019 року у сумі 5 980,60 грн.

Доказів погашення різниці понесених державною витрат в розмірі 185 650,03 грн. ОСОБА_1 суду надано не було.

Згідно п. 7 Порядку у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.

Міністерство оборони України є уповноваженим органом, який здійснює відповідні функції держави у спірних відносинах, а Академія є органом державної влади на місцях у сфері оборони, являється бюджетною установою і утримується виключно за рахунок коштів Державного бюджету України. Витрати, які відшкодовані за утримання у вищому навчальному закладі зараховуються до спеціального фонду державного бюджету на спеціальний рахунок Академії, виключно на утримання курсантів.

Відповідно до Положення про облік та використання коштів спеціального фонду державного бюджету в Міністерстві оборони України, затвердженого наказом від 03.08.2016 № 400, кошти, відшкодовані курсантами, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту на проходження військової служби (навчання) обліковуються на відповідних субрахунках вищих навчальних закладів.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За наведених обставин, враховуючи вимоги законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами і підлягають задоволенню.

Судові витрати, відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. 139, 241, 243, 255, 257, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позовну заяву Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (вул. Героїв Майдану, 32, м. Львів, 79012, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про відшкодування витрат - задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (79026, м. Львів, вул. Героїв Майдану, 32, ) витрати, пов`язані з його утриманням у зазначеному закладі вищої освіти у розмірі 185 650 грн. 03 коп. (сто вісімдесят п`ять тисяч шістсот п`ятдесят грн. 03 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України).

Суддя Д.В. Іванчулинець