Справа № 160/12817/19
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2020-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

23 березня 2020 року Справа №160/12817/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Прудник Сергій Володимирович, розглянувши в порядку письмового провадження питання щодо витребування доказів у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Центрального територіального управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язати вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

18 грудня 2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Центрального територіального управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) з вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність Центрального територіального управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 09.10.2015 року по 21.04.2017 року, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, а саме 21.04.2017 року;

- зобов`язати Центрального територіального управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 09.10.2015 року по 21.04.2017 року, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, а саме 21.04.2017 року;

- зобов`язати виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 21.04.2017 року по день фактичного розрахунку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що під час здійснення розрахунку при звільненні молодшого сержанта ОСОБА_1 Центральним територіальним управлінням Національної гвардії України не нараховано та не виплачено грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 09.10.2015 року по 21.04.2017 року передбаченої Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

У період з 10.01.2020 року по 24.01.2020 року суддя Прудник С.В. перебував у щорічній відпустці, а в період з 27.01.2020 року по 31.01.2020 року перебував на лікарняному.

23.01.2020 року від Центрального територіального управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог. В обґрунтування вказаного відповідач зазначив про те, що у відповідності до наказу Міністерства оборони України, що визначають виплату грошового забезпечення ЗСУ, від 07.06.2018 № 260 Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 р. за №745/32197 п. 3 розділу XXXI передбачено, що у рік звільнення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), звільненим з військової служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, які не використали щорічну основну відпустку або використали частково, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини та виплачується грошове забезпечення у розмірі відповідно до кількості наданих днів відпустки або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки. Разом з тим, наказом МВС від 15.03.2018 № 200 що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 05 квітня 2018 р. за №405/31857 Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам п. 3 розділу XXXI передбачено, що особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, що звільняються з військової служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі та у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, у разі невикористання ними щорічної основної та додаткової відпусток за поточний рік до одержання військовою частиною наказу (повідомлення) про звільнення з військової служби оплачується тривалість щорічної основної та додаткової відпусток, на які вони мають право в році звільнення. Таким чином, наказ Міністерства внутрішніх справ України вид ший 15.03.2018 за № 200, а Позивача було звільнено з військової сл4ужби 21.04.2017, тобто майже за рік до видання вищезазначеного наказу МВС.

Відповідач стверджує, що начальник Центрального територіального управління Національної гвардії України та Центральне територіальне управління Національної гвардії України діяли виключно на підставі, у межах своїх повноважень та у спосіб, що визначений Конституцією та законами України, Указами Президента України, іншими нормативно-правовими актами, при цьому не порушив, а ні прав, а ні інтересів позивача. Крім цього, позивач почав проходити військову службу за контрактом у Центральному територіальному управлінні Національної гвардії України лише з 09.10.2015, відповідно до наказу начальника Центрального територіального управління Національної гвардії України від 07.10.2015 № 55 о/с. У період часу з 05.09.2014 по 14.09.2015 позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , що входить до системи Міністерства оборони України. Отже, Центральне територіальне управління Національної гвардії України, не володіє інформацією щодо надання позивачеві додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2015 рік у військовій частині НОМЕР_2 , чи її грошової компенсації.

Що стосується виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, то на момент звільнення з військової служби позивача, відповідно до чинного законодавства, з ним був проведений повний розрахунок.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.12.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено розгляд за правилами спрощеного провадження без виклику учасників справи.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.02.2020 року клопотання Центрального територіального управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) про розгляд справи в порядку загального провадження задоволено, розгляд справи №160/12817/19 вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 26.02.2020 року. Витребувано від Центрального територіального управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) засвідчені належним чином відповідно до вимог ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України копію особової справи ОСОБА_1 та підтвердження щодо проведення виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні на момент звільнення з військової служби (сума, період виплати). Судом зобов`язано Центральне територіальне управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) подати вказані докази до канцелярії Дніпропетровського окружного адміністративного суду у строк до 26.02.2020 року.

У судовому засіданні, яке відбулось 26.02.2020 року представники відповідача пояснили, що надати копію особової справи молодшого сержанта запасу ОСОБА_1 до суду неможливо, оскільки особова справа направлена до Олександрійського об`єднаного міського військового комісаріату Кіровоградської області 11.05.2017 за вихідним № 231 ДСК, для подальшого обліку та зберігання, про що надали відповідну довідку Центрального територіального управління Національної гвардії України від 25.02.2020 за №99.

Разом з цим, оскільки станом на 27.02.2020 року вимоги ухвали суду від 03.02.2020 року щодо надання до суду письмових доказів відповідачем у повному обсязі не були виконані, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.02.2020 року витребувано від Олександрійського об`єднаного міського військового комісаріату Кіровоградської області ( АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ) та зобов`язано подати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду у строк до 20 березня 2020 року: засвідчену належним чином у відповідності до вимог ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України копію особової справи молодшого сержанта запасу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була направлена Центральним територіальним управлінням Національної гвардії України до Олександрійського об`єднаного міського військового комісаріату Кіровоградської області 11.05.2017 за вихідним № 231 ДСК, для подальшого обліку та зберігання. Також судом попереджено учасників справи про можливість застосування судом заходів процесуального примусу, зокрема накладення штрафу та винесення окремої ухвали у разі невиконання вимог даної ухвали суду.

Слід зазначити, що станом на 23.03.2020 року витребувана судом вище зазначена копія особової справи Олександрійським об`єднаним міським військовим комісаріатом Кіровоградської області до суду не надана.

Суд звертає увагу на те, що за приписами ч. 4 ст. 9 КАС України, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Отже, суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом (ч. 3 ст.77 КАС України).

Згідно з частиною третьою статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Статтею 129 Конституції України обов`язковість рішень суду (до яких належать і ухвали) визначена як одна з основних засад судочинства.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Згідно з частинами другою та третьою статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

При цьому, відповідно до частини восьмої статті 80 КАС України у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом, зокрема, накладення штрафу.

З огляду на вище викладене, оскільки особова справа молодшого сержанта запасу ОСОБА_1 направлена до Олександрійського об`єднаного міського військового комісаріату Кіровоградської області 11.05.2017 за вихідним № 231 ДСК, для подальшого обліку та зберігання, суд вважає за необхідне повторно витребувати означені письмові докази для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин у справі.
Поряд з цим, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 5 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні.

З огляду на викладене суд зазначає, що за приписами статті 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно частини четвертої статті 45 КАС України, суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Із положень статті 144 КАС України випливає, що заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Заходи процесуального примусу застосовуються судом, як правило, негайно після вчинення порушення. Про застосування заходів процесуального примусу суд постановляє ухвалу.

Згідно пункту 5 частини першої статті 145 КАС України, заходом процесуального примусу є штраф.

Пунктами 1 частини другої статті 149 КАС України, визначено, що суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків.

Ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом і стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

Отже, з огляду на вказане, суд вважає за необхідне попередити Олександрійський об`єднаний міський військовий комісаріат Кіровоградської області про можливість застосування судом заходів процесуального примусу, зокрема накладення штрафу та винесення окремої ухвали у разі невиконання вимог даної ухвали суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 44-45, 80, 145, 149, 241-243, 248, 253 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Повторно витребувати від Олександрійського об`єднаного міського військового комісаріату Кіровоградської області ( АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ) та 06 квітня 2020 року:
засвідчену належним чином у відповідності до вимог ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України:

- копію особової справи молодшого сержанта запасу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була направлена Центральним територіальним управлінням Національної гвардії України до Олександрійського об`єднаного міського військового комісаріату Кіровоградської області 11.05.2017 за вихідним № 231 ДСК, для подальшого обліку та зберігання.

Суд попереджає Олександрійський об`єднаний міський військовий комісаріат Кіровоградської області про можливість застосування судом заходів процесуального примусу, зокрема накладення штрафу та винесення окремої ухвали у разі невиконання вимог даної ухвали суду.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя С. В. Прудник