Справа № 520/53/20
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2020-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 березня 2020 р. Справа № 520/53/20
Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, в якому просить суд:
- встановити в порядку ст. 382 КАС України судовий контроль за виконанням рішення суду;
- стягнути судові витрати з відповідача.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 13.01.2020 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику сторін).
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, дійшов наступного.
Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 16.07.2019 за № К-7467/0-4280/0/95-19 "Про розгляд заяви" повідомлено позивача, що відповідно до інформації Міськрайонного управління у Чугуївському районі та м. Чугуїв Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, земельна ділянка яку бажає отримати у власність ОСОБА_1 , відноситься до земель водного фонду. Розпорядження землями водного фонду, у відповідності до статті 15-1, 122 Земельного кодексу України, не відноситься до повноважень Головного управління. Враховуючи викладене, Головне управління відмовило ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Не погодившись із вказаною відмовою, позивач звернувся до суду з цим позовом до суду.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.10.2019 року по справі №520/7258/19 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, визнано протиправним рішення Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, викладене у листі від 16.07.2019 за № К-7467/0-4280/0/95-19 "Про розгляд заяви", про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення (землі запасу) за межами населених пунктів на території Есхарівської селищної ради Чугуївського району Харківської області поблизу земельної ділянки з кадастровим номером якої :01:000:0001 та зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Харківській області повторно, з урахуванням висновків суду, розглянути заяву ОСОБА_1 , від 16.07.2019 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення (землі запасу) за межами населених пунктів на території Есхарівської селищної ради Чугуївського району Харківської області поблизу земельної ділянки з кадастровим номером якої :01:000:0001.

На виконання рішення суду по справі №520/7258/19, відповідачем було повтороно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 16.07.2019 року та наказом Головного управління №13632-СГ від 10.12.2019 року було відмовлено у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою, мотивуючи тим, що земельна ділянка, яку бажає отримати у власність позивач перебуває у користуванні третьої особи на підставі договору на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) від 07.09.1998 року для вирощування сільськогосподарської продукції строком на 25 років.

Не погодившись із вказаною відмовою, позивач звернувся до суду з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

По суті заявлених позовних вимог, суд зазначає, що спірні правовідносини врегульовані Земельним кодексом України, Законом України "Про землеустрій".

Частиною 1 ст. 3 ЗК України передбачено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до пп. б ч.1 ст.81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

За приписами абз.1 ч.1 ст.116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч.2 ст.116 ЗК України).

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (ч.3 ст.116 ЗК України).

Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею ( ч.6 ст.118 ЗК України).

Частиною 7 ст. 118 ЗК України передбачено підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, перелік яких є вичерпним.

Так, відповідно до положень ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

З огляду на викладене, суд зазначає, що законодавцем встановлено виключні підстави, за наявності яких заявникові може бути відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. У такому випадку відмова може бути визнана обґрунтованою лише тоді, коли компетентним суб`єктом владних повноважень встановлюється невідповідність місця розташування об`єкта вимогам, зазначеним у ЗК Україні, які повинні бути затверджені у встановленому законом порядку або вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко - економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно - територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 121 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно ч. 1 ст. 121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Водночас, суд зазначає, що положеннями статей 186 та 186-1 ЗК України визначено порядок погодження та затвердження проектів землеустрою, у тому числі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, які погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Так, до суду було надано рішення Есхарівської селищної ради Чугуївського району Харківської області від 07.09.1998, яким підтверджується факт надання ОСОБА_2 земельної ділянки у довгострокове користування на умовах оренди строком на 25 років із земель запасу Есхарівської селищної ради загальною площею 4 га, з них: недіючими бризкальними басейнами 2 шт., площею 1,95 га, та 1,36 га, чагарників 0,69 га, розташованою біля насосної станції ТЕЦ -2 "Есхар", з зазначенням, що земельну ділянку належить використовувати з метою вирощування сільськогосподарської продукції не змінюючи цільового призначення. На підставі вказаного рішення зі ОСОБА_2 було укладено договір на право тимчасового користування землею , що підтверджується належним чином завіреною копією договору на право тимчасового користування землею від 07.09.1998.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відмова відповідача у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення (землі запасу) за межами населених пунктів на території Есхарівської селищної ради Чугуївського району Харківської області поблизу земельної ділянки з кадастровим номером якої :01:000:0001, є необґрунтованою.

Водночас, суд зазначає, що позивач звернулася до відповідача із відповідною заявою, за результатами розгляду якої відповідачем фактично рішення прийнято не було, а тільки направлено на адресу позивача лист відповідь, яка містила інформативний характер без розгляду заяви позивача по суті.

Оскільки відповідачем не було прийнято у відповідності до норм діючого законодавства рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність чи відмову у його наданні у формі наказу, суд дійшов висновку, що відповідачем не було прийнято жодного передбаченого законодавством рішення за результатами розгляду заяви позивача.

Таким чином, неприйняття відповідачем рішення за заявою позивача у строк ставить особу у певну правову невизначеність, що є недопустимим у відповідності до змісту та сутності принципів верховенства права та законності.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 18.09.2019 по справі №826/8860/16, від 17.12.2018 року у справі № 509/4156/15-а, від 06.02.2019 року у справі № 638/20447/14-а, від 17.04.2018 року №820/4554/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи викладене, відповідачем не було здійснено належного розгляду заяви позивача, а направлений на адресу позивача лист не є належний розгляд заяви позивача та відповідно прийнятим рішенням щодо розгляду заяви позивача.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, враховуючи положення ст. 245 КАС України, суд вважає за необхідне задля належного захисту прав позивача зобов`язати відповідача повторно, з урахуванням висновків суду, розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.07.2019 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення (землі запасу) за межами населених пунктів на території Есхарівської селищної ради Чугуївського району Харківської області поблизу земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0001

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Ці вимоги закріплюють у національному законодавстві положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, відповідно до якої кожному гарантується право на справедливий судовий розгляд. Кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах особи.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача надати звіт про виконання рішення суду, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Враховуючи те, що встановлення судового контролю є правом суду, а також з огляду на те, що відсутні підстави вважати, що відповідач буде ухилятися від виконання судового рішення після його набрання законної сили, суд вважає за можливе не встановлювати судовий контроль за виконанням даного рішення суду.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; р.н.о.к.п. НОМЕР_1 ) до Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, (, вул. Космічна, б. 21, 8-9 повірх, м.Харків. 61145) про визнання протиправним рішення, скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, викладене у Наказі № 13632-СГ від 10.12.209 «Про відмову в наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою», а саме відмову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення (землі запасу) за межами населених пунктів на території Есхарівської селищної ради Чугуївського району Харківської області поблизу земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0001.

Скасувати Наказ Головного управління Держгекадастру у Харківській області від 10.12.2019 року за № 13632-СГ "Про відмову в наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою", а саме відмову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення (землі запасу) за межами населених пунктів на території Есхарівської селищної ради Чугуївського району Харківської області поблизу земельної ділянки з кадастровим номером якої :01:000:0001.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Харківській області повторно розглянути клопотання заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16.07.2019 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення (землі запасу) за межами населених пунктів на території Есхарівської селищної ради Чугуївського району Харківської області поблизу земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0001, про що видати наказ про надання вищевказаного дозволу

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.М. Шляхова