Справа № 160/12750/19
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2020-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Луніної О.С.
за участю секретаря судового засідання Терентенко О.О.
представника позивача Биковець О. В.
представника відповідача Донцов Є. Е.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства Науково-виробниче об`єднання Созидатель до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
17.12.2019 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства Науково-виробниче об`єднання Созидатель (далі - позивач) до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області (далі відповідач), в якій позивач просить визнати протиправними та скасувати прийняті податкове повідомлення-рішення від 16.09.2019 № 000005502, винесене Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області.
Позов мотивовано тим, що позивачем при визначенні ціни (тарифу) за послуги з утримання житлового будинку, споруд та прибудинкових територій, опалення та опалення та гарячого водопостачання (підігрів води) керувалось запровадженими Кабінетом Міністрів України нормативно-правовими актами. Позивач надавав послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за цінами (тарифами) встановлені наступними рішеннями: рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради № 467 від 16.05.2012 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій Ат «НВО «Созидатель»; рішення виконкому Дніпропетровської міської ради № 247 від 19.06.2013 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій АТ «НВО «Созидатель» Послуга утримання будинків та прибудинкових територій, яку надавав позивач включала закупівлю для потреб споживачів в багатоквартирних будинках та відповідне перевиставлення понесених витрат за послуги: холодного водопостачання та водовідведення в КП «Дніпроводоканал»; постачання електричної енергії в ПАТ ДТЕК «Дніпрообленерго». Закупівля холодного водопостачання та водовідведення, а також електричної енергії здійснювалась позивачем за державно регульованими цінами (тарифами), встановленими НКРЕ КП для постачальників цих послуг КП «Дніпроводоканал» та ПАТ ДТЕК «Дніпрообленерго». Також доказами надання позивачем житлово-комунальних послуг за державно регульованими цінами є проходження позивачем процедури коригування тарифів на житлово-комунальні послуги та подання до Дніпропетровської міської ради заяв.
Застосовуються інші тарифи (ціни), ніж встановлені рішеннями виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 467 від 16.05.2012 та № 247 від 19.06.2013, позивач не мав законних підстав до моменту встановлення нових тарифів Дніпропетровською міською радою.
Позивач керувався чинним в Україні законодавством, а саме, під час формування та розрахунку тарифів за послуги з опалення та гарячого водопостачання застосував «Порядок формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води», затверджений постановою КМУ № 869 від 01.06.2011.
Перевіркою встановлено реалізацію товарів (робіт/послуг) у 2015 році нижче їх собівартості (різниця між показниками бух. Рах. 703 «Дохід від реалізації робіт та послуг» та 903 «Собівартість реалізованих робіт та послуг»). За розрахунком, здійсненим відповідачем, саме основний дохід з реалізації послуг з опалення та гарячого водопостачання (підігрів води) виявився нижче їх собівартості. Порядок оплати за надання послуг з опалення та гарячого водопостачання встановлюється за домовленістю сторін відповідного договору (між АТ «НВО «Созидатель»). За умовами індивідуальних договорів про надання послуг з опалення та гарячого водопостачання визначено, що нарахування та оплата за надані послуги (які надаються протягом опалювального сезону) здійснюється шляхом розстрочення платежу рівними частинами протягом календарного року, вартість послуги визначена за 1 м2 площі приміщень. Дохід з реалізації послуг нараховується споживачам та сплачується ними згідно тарифу рівномірно протягом року, а не лише за опалювальний період. Витрати з надання послуг з опалення та гарячого водопостачання (підігріву води) у вигляді собівартості цих послуг формуються на підставі первинних документів щодо фактично понесених витрат, що включаються до складу собівартості реалізованих послуг (витрати з придбання газу, електроенергії, холодної води та інш.) під час опалювального періоду (з жовтня по квітень). Тобто, витрати з опалення та підігріву води визнаються тоді, коли вони надані постачальниками та сплачені ним. Тож, позивач ніс витрати з надання послуг з опалення та гарячого водопостачання в опалювальний період, а споживачі (фізичні та юридичні особи) сплачували за отримані послуги протягом 12 календарних місяців (з відстроченням платежу), що призвело до хибного висновку відповідача про продаж даної послуги за ціною нижче собівартості. В цілому за період перевірки рік позивач не отримав збитку за таким видом діяльності, як надання послуг з опалення та гарячого водопостачання. Позивач здійснював діяльність по наданню послуг з опалення та підігріву води за ціною, яка перевищує послуги за рік. Відповідно, позивач правомірно нараховував податкові зобов`язання з постачання зазначених послуг, виходячи з бази оподаткування на рівні ціни цих послуг у повній відповідності з нормами п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України.
Висновки відповідача про порушення позивачем норм п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України щодо заниження бази оподаткування при постачанні послуг є такими, що не відповідають дійсності та нормам чинного законодавства. Загальна сума податку на додану вартість за надання послуг з опалення та гарячого водопостачання протягом 2014-2015 сплачена АТ «НВО «Созидатель» в повному обсязі, заборгованість зі сплати ПДВ відсутня.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.12.2019 року позовну заяву ПАТ «Науково-виробниче об`єднання «Созидатель» залишено без руху.
У судове засідання 04.02.2020 року сторони не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, підготовче засідання відкладено до 20.02.2020 року.
В судовому засіданні 20.02.2020 року за участю представників позивача та відповідача, зарито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті, яке відкладено до 03.03.2020 року.
В судовому засіданні 03.03.2020 року за участю представників позивача та відповідача, розгляд справи відкладено до 12.03.2020 року.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов в повному обсязі.
Представник відповідача в судовому засіданні підтримує доводи, викладені у відзиві на адміністративний позов, вказує, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято на підставі рішення суду.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області проведена документальна планова виїзна перевірка Приватного акціонерного товариства «Науково - виробниче об`єднання «Созидатель» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 по 30.09.2016, валютного та іншого законодавства з 01.01.2014 по 30.09.2016, результати якої оформлені актом від 07.07.2017 № 383/04-36-14-01/13416334.
На підставі постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.01.2018 року у справі № 804/2046/17, ГУ ДПС у Дніпропетровській області прийнято повідомлення-рішення від 16.09.2019 року № 000005502, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» у розмірі 466730,00 грн., з яких: за податковим зобов`язанням 311153,00 грн., за штрафними санкціями 155 577 грн.
Не погодившись з прийнятим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його правомірність до Державної податкового служби України в адміністративному порядку.
Вважаючи податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду з позовом у цій справі.
Дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд зазначає таке.
За приписами ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
У межах справи № 804/2046/17 надано правову оцінку спірним правовідносинам, а саме правомірності нарахування грошового зобов`язання зі сплати податку на додану вартість внаслідок застосування ПАТ НВО «Созидатель» при наданні послуг з опалення та гарячого водопостачання (з використанням автономних будинкових котлів) багатоквартирних житлових будинках тарифів, які встановлені та доведені до відома споживачів наказом керівника ПАТ НВО «Созидатель» та здійснено розрахунок грошового зобов`язання зі сплати податку на додану вартість.
З розрахунку штрафних санкцій за актом перевірки від 07.02.2017 року № 389/04-36-14-01/13416334 ПАТ «НВО «Созидатель», що є додатком до податкового повідомлення-рішення, судом встановлено, що збільшення суми грошового зобов`язання позивачу у податковому повідомленні-рішенні здійснено на підставі висновків постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2018 по справі № 804/2046/17.
Щодо доводів позивача стосовно підписання податкового повідомлення-рішення особою, яка не має на те повноважень, суд зазначає таке.
Так, до матеріалів справи відповідачем долучено належним чином засвідчену копію наказу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № 24 від 06.вересня 2019 року, відповідно до якого, Мазур Ользі Анатоліївні начальнику управління податкових перевірок, трансферного ціноутворення та міжнародного оподаткування ГУ ДПС у Дніпропетровській області надано повноваження на прийняття податкових повідомлень-рішень за формою «Р».
Тобто, доводи позивача, що спірне податкове повідомлення-рішення підписано неповноважною особою, спростовується матеріалами справи та не може слугувати підставою для його скасування.
Щодо строку надіслання податкового повідомлення-рішення, то суд зазначає що порядок надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затверджений наказом Міністерства фінансів України 28.12.2015 за № 1204, визначає форму та порядок надіслання (вручення) контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків.
Так, п. 7 розділу ІІ Порядку № 1204 встановлено, що податкові повідомлення-рішення згідно з пунктами 4-6 цього розділу складаються контролюючим органом, який склав попереднє податкове повідомлення-рішення, протягом 3 робочих днів з дня, що настає за днем отримання таким контролюючим органом рішення за результатами адміністративного, судового оскарження або іншого рішення про скасування раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення. При цьому у разі отримання вищезазначених рішень структурним підрозділом, до функцій якого входить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції контролюючого органу, або відповідальною особою, визначеною керівником (виконуючим його обов`язки, його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу для виконання таких функцій, забезпечується надання такого рішення структурному підрозділу, яким складалось попереднє податкове повідомлення-рішення, протягом 1 робочого дня, що настає за днем його отримання.
У судовому засіданні представник відповідача не заперечує проти того, що 3-денний строк направлення податкового повідомлення-рішення порушено, однак, суд дійшов висновку, що, у будь-якому випадку порушення строку направлення податкового повідомлення-рішення, само по собі не впливає на його законність.
Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 13.02.2018 року у справі № 820/1975/17.
Стосовно доводів позивача щодо складення податкового повідомлення-рішення поза межами строків давності, судом встановлено таке.
Відповідно до абзацу 2 пункту 57.3 ПК України у разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
Відповідно до підпункту 60.1.4 пункту 60.1 статті 60 ПК України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.
За змістом пункту 60.5 статті 60 ПК України у випадках, визначених підпунктом 60.1.4 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними у день набрання законної сили відповідним рішенням суду.
Згідно з підпунктом 3 пункту 1 розділу V Порядку №1204 податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується податкове повідомлення-рішення контролюючого органу;
Пункт 7 розділу II Порядку №1204 визначає, що податкові повідомлення-рішення згідно з пунктами 4-6 цього розділу складаються контролюючим органом, який склав попереднє податкове повідомлення-рішення, протягом 3 робочих днів з дня, що настає за днем отримання таким контролюючим органом рішення за результатами адміністративного, судового оскарження або іншого рішення про скасування раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення.
Відтак, у разі якщо податкове повідомлення-рішення контролюючого органу про визначення грошового зобов`язання оскаржено в судовому порядку, то таке зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили, а у разі якщо за результатами судового оскарження скасовується податкове повідомлення-рішення контролюючого органу, то до платника податків направляється нове, податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання протягом 3 робочих днів з дня, що настає за днем отримання таким органом рішення за результатами адміністративного або судового оскарження.
Таким чином, з дня набрання законної сили судовим рішенням про оскарження податкового повідомлення-рішення, податкове зобов`язання (частина податкового зобов`язання) стає узгодженим, а у платника податку виникає податковий обов`язок самостійно погасити узгоджену суму протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
Згідно з пунктом 102.1 статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що процедура узгодження спірних податкових зобов`язань відбулася 16 січня 2018 року, внаслідок чого, 16 вересня 2019 податковим органом було винесено нове податкове повідомлення-рішення № 000005502 на зменшену за постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у справі № 804/2046/17 суму грошового зобов`язання з ПДВ у межах визначеної законом процедури.
Тобто, строк у 1095 днів необхідно пов`язувати з датою фактичного узгодження грошових зобов`язань, оскільки у випадку тривалості судового оскарження (більш ніж 3 роки) платник податків автоматично звільняється від сплати податкових зобов`язань у зв`язку з закінченням строку застосування до нього відповідних санкцій, навіть за наявності встановленою у судовому порядку вини у порушенні податкового законодавства, що є неприпустимим.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 04.12.2019 року у справі № 360/4447/18.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відсутність законних підстав для задоволення позовної заяви.
Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з відмовою позивачу в задоволенні позову, понесені ним судові витрати, пов`язані зі зверненням до суду, не відшкодовуються.
Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 23 березня 2020 року.

Суддя О.С. Луніна