Справа № 335/1892/20
Суддя: Апаллонова Ю. В.
Дата ухвалення: 2020-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/1892/20 2-а/335/102/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2020 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді: Апаллонової Ю.В., за участю секретаря судового засідання: Жечевої А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 в особі представника адвоката Кальнія Дмитра Станіславовича до Інспектора ВБДР Управління патрульної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції Денисова Олександра Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора ВБДР Управління патрульної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції Денисова Олександра Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування вимог позивач зазначив наступне. 18 лютого 2020 року приблизно о 06 годині 50 хвилині ОСОБА_1 під час виконання трудових обов`язків - водія ТОВ «Запорожградтранс-1» керував автобусом «Мерседес-Бенц» реєстраційний номер НОМЕР_1 і рухався по встановленому маршруту № 75 по вул. Новокузнецькій в М.Запоріжжя в напрямку кінцевої зупинки 4-й Південний мікрорайон. На кінцевій зупинці, яка розташована поблизу буд.101 по вул. Новокузнецькій в м.Запоріжжя до Позивача підійшов співробітник поліції , як було з`ясовано пізніше - інспектор ВБДР Денисов О.В. і попросив надати документи. Після перевірки документів о 07 годині 00 хвилин на Позивача було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 № 439280 за порушення 32.1 Правил дорожнього руху України та Постанов Кабінету міністрів України № 197, 176 і притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.140 КУпАП.

Позивач вважає зазначену постанову незаконною та безпідставною, винесеною з порушенням вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, докази вини позивача відсутні, а опис обставин у оскаржуваній постанові викладений неконкретне та із постанови взагалі неможливо зрозуміти, що саме порушив позивач, а тому просив суд постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 №439280 від 18.02.2020 року - скасувати. Адміністративне провадження у справі - закрити за відсутністю події адміністративного правопорушення.

Ухвалою суду від 02.03.2020 року відкрито провадженні у справі.

У судове засідання позивач не з`явився, про час та місце повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив, суду надав заяву про розгляду справи у його відсутність, позов підтримує у повному обсязі.

У судове засідання відповідач не з`явився, про час місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив, відзив на позов суду не надано.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З урахуванням вимог ч. 9 ст. 205 КАС України суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи і проаналізувавши доводи позивача, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.2 ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18№439280 від 18.02.2020 року, винесеної інспектором ВБДР Управління патрульної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції Денисовим О.В. - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом «Мерседес Бенц» р.н. НОМЕР_1 , 18.02.2020 року о 06 год. 50 хвилин в М.Запоріжжя, вул.Новокузнецька 101 та при наданні послуг з перевезення пасажирів по маршруту № 75 на автобусі, маршрут не погоджений з органом національної поліції, чим порушив 32.1 ПДР та Постанов КМУ 197,176, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.140 КУпАП та на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не спростовані письмові пояснення позивача які були долучені до матеріалів справи, про те, що позивач Правила дорожнього руху України не порушував. Не спростовані також і доводи позивача про недотримання прав позивача при складенні оскаржуваної постанови.

Крім постанови про адміністративне правопорушення відсутні будь-які інші докази на підтвердження того, що позивач порушив Правила дорожнього руху, відповідач не з`явився в судове засідання і доводи позивача не спростував, незважаючи на положення ст. 77 КАС обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності не виконав.

Таким чином, матеріалами справи про адміністративне правопорушення не доведено того, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Мерседес Бенц» р.н. НОМЕР_1 , 18.02.2020 року о 06 год. 50 хвилин в М.Запоріжжя, вул.Новокузнецька 101, допустив порушення Правил дорожнього руху.

Разом із тим, ч.2 ст.140 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції: встановлення рекламоносіїв, технічних засобів організації дорожнього руху, проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах; розроблення проектної документації на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та об`єктів дорожнього сервісу; здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування тягне за собою накладення штрафу на громадян у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно оспорюваної постанови позивача притягнуто до відповідальності за порушення п. 32.1 ПДР та постанов КМУ 197,176.

Відповідно до п.32.1 Правил дорожнього руху України: з уповноваженими підрозділами Національної поліції узгоджуються: а) розміщення в смугах відведення автомобільних доріг або червоних лініях міських вулиць і доріг та їх штучних спорудах кіосків, павільйонів, рекламоносіїв, пересувних торговельних пунктів, а також на прилеглих територіях, будинках, спорудах - адміністративних приміщень підприємств, установ та організацій;б) умови та порядок руху колон у складі більш як п`яти механічних транспортних засобів; в) порядок буксирування двох і більше транспортних засобів. З органами Національної поліції узгоджуються також інші питання забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені законодавчими актами.

Отже, зі змісту опису встановлених обставин в оскаржуваній постанові взагалі не є зрозумілим, що саме повинен був узгодити з зазначеного переліку з органами поліції водій Шпилецький В.В.

Окрім того, у оспорюваній постанові інспектором також не зазначено, яке саме порушення Постанови КМУ № 197 від 14 березня 2018 р. № 197 «Деякі питання надання пільг у готівковій формі з оплати проїзду усіма видами транспорту загального користування на міських, приміських та міжміських маршрутах» та Постанови КМУ № 176 від 18 лютого 1997 року «Про затвердження Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту», допущено ОСОБА_1 і що повинен був узгодити згідно зазначеної постанови з органами національної поліції водій ОСОБА_1 .

Відповідачем не спростовані наведені у позові обставини щодо перебування водія ОСОБА_1 в зазначеному місці і за кермом визначеного автобуса і про те, що ТОВ «Запорожградтранс -1» де працює водій ОСОБА_1 має всі необхідні документи, а саме: Відповідно до договору № 140 від 20.06.2018 року між Виконавчим комітетом Запорізької міської ради та ТОВ «Запорожградтранс -1» укладено угоду на перевезення пасажирів по маршруту № 75 «вул.Героїв 37-го батальойону - 4-й Південний мкрн». Паспорт автобусного маршруту № 75 де зазначена схема маршруту, графік руху і інші обставини «ПОГОДЖЕНО» начальником Управління патрульної поліції 30.07.2018 року і «ЗАТВЕРДЖЕНО» перевізником, -ліцензію,-тимчасовий реєстраційний талон на автобус.

Згідно наданих документів, 17 січня 2020 року згідно наказ директора ТОВ «ЗАПОРОЖГРАДТРАНС -1» Верби Ю.В. № 32 ОСОБА_1 прийнято на роботу на посаду водія. 31 січня 2020 року згідно наказ директора ТОВ «ЗАПОРОЖГРАДТРАНС -1» Верби Ю.В. № 45 за ОСОБА_1 закріплено автобус «Мерседес» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

18.02.2020 року водій ОСОБА_1 виконував трудові обов`язки і керував автобусом, рухався по маршруту № 75. Перед початком роботи водій був оглянутий медиком, транспортний засіб оглянутий механіком, про що є відмітки в шляховому листі.

Відповідач без будь-яких доказів наявності вини Позивача в порушенні Правил дорожнього руху України суду не надав і не виконав свого процесуального обов`язку з доказування правомірності прийнятого ним рішення, не надав суду відзив на позов, і не зазначив будь-яких поважних причин неможливості їх подання, що розцінюється судом як визнання позову відповідачем в порядку ч. 4 ст. 159 КАС України.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного спливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності повинен бути наявним склад адміністративного правопорушення, тобто дія особи повинна бути протиправною, винною і відповідальність за правопорушення повинна бути передбачена Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні встановлено, що при винесенні постанови інспектором не доведено як об`єктивної сторони правопорушення, так і вини позивача у вчиненні правопорушення, а тому, суд оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, визнає правдивими, а тому, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.140 КУпАП і визнає, що дії відповідача під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача не відповідають вимогам ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що інспектор не довів правомірності прийнятої постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, внаслідок чого дана постанова підлягає скасуванню, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 9, 14, 72-77, 241, 268, 269, 286 КАС України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 в особі представника адвоката Кальнія Дмитра Станіславовича до Інспектора ВБДР Управління патрульної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції Денисова Олександра Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не у автоматичному режимі серії ДП18 № 439280 від 18.02.2020 р. винесену інспектором інспектором ВБДР Управління патрульної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції Денисовим Олександром Володимировичем відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 140 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 гривень.

Закрити справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.140 КУАП щодо ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього адміністративного апеляційного суду.

Повне судове рішення складено 24.03.2020 року.

Суддя : Ю.В. Апаллонова