Справа № 280/3661/19
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2020-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 березня 2020 року м. Дніпросправа № 280/3661/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2019 року (головуючий суддя Кисіль Р.В.)

у справі № 280/3661/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації, визнання протиправним та скасування рішення, стягнення грошових сум, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог (а.с.88), просив,:

визнати незаконними та протиправними дії відповідача щодо подвійного оподаткування та нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування позивачу, як для платника, який проводить незалежну професійну діяльність, починаючи з четвертого кварталу 2018 року;

визнати протиправною та скасувати індивідуальну податкову консультацію відповідача від 13.05.2019 №2122/УПК/08-01-13-02-11, реєстраційний номер в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій 2122/УПК/08-01-13-02-11;

визнати протиправним та скасувати рішення № від 15.05.2019 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску до позивача;

стягнути на користь позивача сплату подвійного оподаткування ЄСВ як за самозайняту особу адвоката у період з 01.01.2019 по 20.07.2019 у сумі 8566,18 грн., що складається: 8554,18 грн. - сплата ЄСВ, штрафу, пені, 12,00 грн. комісія за проведення платежів (банківська операція), за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є адвокатом та зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця. ОСОБА_2 на податковому обліку як фізична особа-підприємець на спрощеній системі оподаткування, повинен перебувати на податковому обліку як фізична особа-підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності, вести єдиний податковий облік та сплату податків саме як фізична особа-підприємець II групи єдиною податку із зареєстрованими видами діяльності. Контролюючим органом безпідставно винесені вимоги про сплату боргу (недоїмки) щодо сплати заборгованості починаючи з четвертого кварталу 2018 року та до теперішнього часу по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування як для платника, який проводить незалежну професійну діяльність адвоката, що призвело до подвійного оподаткування. Також позивачу безпідставно нараховуються штрафні санкції за несвоєчасну оплату ЄСВ та пені, які він вимушений сплачувати. Позивач зазначає, що він направляв запит до ГУ ДФС у Запорізькій області на отримання податкової консультації. У квітні 2019 року ним отримана індивідуальна податкова консультація №2122/ІПК/08-01-13-02-11, згідно якої фізична особа - підприємець, яка одночасно проводить незалежну професійну діяльність, зобов`язана сплачувати єдиний внесок окремо за кожним видом діяльності незважаючи на наявність трудових відносин з роботодавцем. Позивач вважає, що рішення та індивідуальна податкова консультація не відповідають вимогам чинного законодавства, є протиправними та підлягають скасуванню.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 11.11.2019 позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано індивідуальну податкову консультацію Головного управління ДФС у Запорізькій області від 13.05.2019 №2122/УПК/08-01-13-02-11 (8452/14/08-01-13-02-11 від 13.05.2019).

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Суд з огляду на норми діючого законодавства, дійшов висновку, що особа, яка перебуває на обліку в органі державної податкової служби як фізична особа-підприємець, не потребує додаткової реєстрації як самозайнята особа. Суд встановив, що позивач, перебуваючи на податковому обліку як фізична особа-підприємець, на спрощеній системі оподаткування, повинен перебувати на податковому обліку як фізична особа-підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності та вести єдиний податковий облік та сплату податків саме як фізична особа-підприємець, відповідно до зареєстрованих видів діяльності. Оскільки діяльність адвоката підпадає під визначення незалежної професійної діяльності, доходи, отримані від здійснення такої діяльності, підлягають оподаткування згідно ст. 178 Податкового кодексу України лише у випадку, якщо така особа не зареєстрована як фізична особа-підприємець відповідно до вимог законодавства. До того ж, судом зауважено, що Законом №2464-VI не передбачений порядок обліку та сплати єдиного внеску фізичними особами-підприємцями з ознакою провадження незалежної професійної діяльності.

За таких обставин суд визнав обґрунтованими вимоги позивача про оскарження індивідуальної податкової консультації відповідача від 13.05.2019 №2122/УПК/08-01-13-02-11.

Відмовляючи в задоволенні решти позовних вимог, суд зазначив, що в спірному випадку позивач самостійно нарахував собі єдиний внесок, подавши 11.02.2019 до податкового органу два звіти про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2018 рік як фізична особа-підприємець та як самозайнята особа, а саме: 9828,72 грн. та 2457,18 грн., відповідно.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність протиправних дій відповідача щодо подвійного оподаткування та нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування позивачу як для платнику, який проводить незалежну професійну діяльність.

За цих же обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення на користь позивача суми подвійного оподаткування ЄСВ як за самозайняту особу - адвоката у період з 01.01.2019 по 20.07.2019 у розмірі 8566,18 грн., яку позивач самостійно сплатив.

Стосовно вимоги про визнання протиправним та скасування рішення № відповідача від 15.05.2019 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, суд встановив, що означене рішення прийнято законно та обґрунтовано.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволення позовних вимог, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Позивач зазначає, що судом першої інстанції не в повному обсязі досліджено обставини справи, зокрема, позивач посилається на висновки, викладені у зразковій справі Великої палати Верховного Суду від 02.09.2019 № 520/3939/19. Зазначає, що заявлені позовні вимоги є похідними, а тому вважає, що рішення суду першої інстанції містить протилежні правові позиції.

Відповідачем поданий відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду - без змін.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Виходячи з визначених вказаною правовою нормою повноважень суду апеляційної інстанції щодо перегляду рішення суду першої інстанції та доводів і вимог, викладених позивачем в апеляційній скарзі, питання законності та обґрунтованості рішення суду в частині задоволених позовних вимог не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції в межах цього апеляційного провадження.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач - ОСОБА_1 з 21.06.2017 по 14.05.2019 працював в Публічному акціонерному товаристві «РОДОВІД БАНК» на умовах повного робочого часу. Відповідно Закону України №2464-VI від 08.07.2010 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» ПАТ «РОДОВІД БАНК» сплачувало єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Одночасно ОСОБА_1 є адвокатом, що підтверджується свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю №454, виданим на підставі рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Запорізької області від 29.12.2003 №16. (а.с.20).

З 01.02.2017 позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець, номер запису про державну реєстрацію 2 103 000 0000 090581, основний вид діяльності діяльність у сфері права (КВЕД 69.10) та є платником єдиного податку.

З 01.03.2017 позивач перебуває на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності та є платником єдиного податку II групи (номер взяття на облік 08/11-6505), що підтверджується витягом з реєстру платників Єдиного податку та відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (а.с.100-101).

З 31.10.2018 позивач зареєстрований контролюючим органом як самозайнята особа.

При цьому відповідач посилається на те, що контролюючими органами здійснюється аналіз публічних реєстрів, які оприлюднюються уповноваженими органами, та вживаються відповідні заходи для постановки на податковий облік за основним місцем обліку з ознакою «платник не подав заяву про взяття на облік» стосовно фізичних осіб, які за даними публічних реєстрів здійснюють незалежну професійну діяльність індивідуально, та які не перебувають на обліку чи зняті з обліку в контролюючих органах як самозайняті особи (п.13.2 р. ХШ Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 22.04.2014 р. №462), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.05.2014р. за №503/25280, зі змінами, п.6.3 р.6 Порядку взаємодії між структурними підрозділами органів ДФС з питань реєстрації та обліку платників, затвердженого наказом ДФС від 15.10.2018 №798, зі змінами).

Якщо фізична особа зареєстрована як підприємець та при цьому вона провадить незалежну професійну діяльність, така фізична особа обліковується у контролюючих органах як фізична особа-підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності (пп.4 п.6.7 розділу VI вищезазначеного Порядку).

В результаті проведеного аналізу працівниками Вознесенівського відділення Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області 31.10.2018 встановлено ознаку незалежної професійної діяльності ОСОБА_1 .

За позицією контролюючого органу фізична особа - підприємець, яка одночасно провадить незалежну професійну діяльність, зобов`язана сплачувати єдиний внесок окремо за кожним видом діяльності.

Установлення контролюючим органом за власною ініціативою платнику єдиного внеску - фізичній особі - підприємцю ознак незалежної професійної діяльності обумовило виникнення у позивача обов`язку сформувати та подати до органів доходів і зборів окремий звіт, внаслідок чого 11.02.2019 позивач подав до податкового органу два звіти про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2018 рік як фізична особа-підприємець та як самозайнята особа, згідно яким визначено зобов`язання з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування як фізичної особи-підприємця та як самозайнятої особи в сумі 9828,72 грн. та 2457,18 грн., відповідно.

Також, як вбачається з матеріалів справи, здійснення подвійного нарахування єдиного внеску за результатами здійснення позивачем господарської діяльності - як підприємницької, так і незалежної професійної діяльності, та його сплата позивачем мало місце з 01.01.2019 по 19.07.2019.

15.05.2019 у зв`язку з несвоєчасною сплатою позивачем сум єдиного соціального внеску Головним управлінням ДФС у Запорізької області на підставі ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» прийнято рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальну суму 530,76 грн. (штрафні санкції - 489,18 грн., пеня - 41,58 грн.).

Підставою для прийняття цього рішення стали такі обставини.

Згідно інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) по коду класифікації доходів бюджету 71040000 (Для фізичних осіб-підприємців, у тому числі які обрали спрощену систему оподаткування, та осіб які проводять незалежну професійну діяльність) станом на 01.10.2018 переплата по єдиному внеску склала - 5,64 грн.

Нарахований єдиний внесок за період з 01.10.2018 по 30.04.2019 в сумі - 7371,54 грн.,

в тому числі:

19.10.2018 в сумі 2457,18 грн. за ПІ кв. 2018 року (спрощена система оподаткування);

21.01.2019 в сумі 2457,18 грн. за IV кв. 2018 року (спрощена система оподаткування);

21.01.2019 в сумі 2457,18 грн. за жовтень - грудень 2018 року (незалежна професійна діяльність (адвокат)).

ОСОБА_1 сплачено єдиний внесок за період з 01.10.2018 по 30.04.2019 в сумі - 7920,00 грн., в тому числі: 08.10.2018 в сумі - 2460,00 грн.; 16.01.2019 в сумі - 2460,00 грн.; 07.02.2019 в сумі - 3000,00 грн.

Відповідач керувався тим, що сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом України від 08 липня 2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», є недоїмкою та стягується з нарахуванням пені та застосуванням штрафів (п.6 ч.1 ст.1, ч.3 ст.25 Закону №2464-VI).

За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску органом доходів і зборів накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум (п.2 ч.11 ст.25 Закону №2464-VI).

Крім того, на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу (ч.10 ст.25 Закону №2464-VI).

Означене рішення 17.05.2019 направлено на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, отримано ОСОБА_1 особисто 20.05.2019, що підтверджується відміткою на повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с.64).

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд не погоджується з судом першої інстанції про правомірність оскаржуваних дій та рішення відповідача з тих підстав, що позивач самостійно нарахував собі єдиний внесок, подавши 11.02.2019 до податкового органу два звіти про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2018 рік як фізична особа-підприємець та як самозайнята особа.

Спірним у даній справі є питання оплати позивачем єдиного внеску за двома підставами, а саме: як фізичною особою - підприємцем, яка перебуває на спрощеній системі оподаткування, та особою, яка здійснює незалежну професійну діяльність з того ж виду діяльності за КВЕД.

За визначенням в пп. 14.1.226 п. 14.1 ст.14 ПК України самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588 (зареєстровано в Міністерстві

юстиції України 29 грудня 2011 р. за № 1562/20300) затверджений Порядок обліку платників податків і зборів, відповідно до якого п.1.3 розділу І якого взяттю на облік або реєстрації у контролюючих органах підлягають усі платники податків.

Взяття на облік у контролюючих органах юридичних осіб, їх відокремлених підрозділів, а також самозайнятих осіб здійснюється незалежно від наявності обов`язку щодо сплати того чи іншого податку та збору.

Відповідно до пп.4 п.6.7 розділу VI Порядку № 1588, на який посилається відповідач, якщо фізична особа зареєстрована як підприємець та при цьому така особа провадить незалежну професійну діяльність, така фізична особа обліковується у контролюючих органах як фізична особа - підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності.

У такому разі фізична особа зобов`язана подати особисто (надіслати рекомендованим листом з описом вкладення) або через уповноважену особу до контролюючого органу за місцем свого постійного проживання заяву за формою № 5-ОПП з позначкою «Зміни» та копію документа, що підтверджує право фізичної особи на провадження незалежної професійної діяльності, визначеного у підпункті 1 цього пункту.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VІ.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 1 Закону № 2464-VІ єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно ч.1 ст.4 цього Закону № 2464-VІ платниками єдиного внеску є:

фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування (п.4);

особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності (п.5).

Відповідно до ч.2 ст.5 Закону № 2464-VІ взяття на облік платників єдиного внеску, зазначених у пунктах 4, 5, 5-1, 15 та 16 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється органом доходів і зборів з внесенням відповідних відомостей до реєстру застрахованих осіб.

Питання взяття на облік, внесення змін до облікових даних та зняття з обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у територіальних органах ДФС, надання контролюючим органам відомостей про зміну класу професійного ризику виробництва Фондом соціального страхування за період до 01 січня 2016 року, надання Пенсійному фонду України та фондам загальнообов`язкового державного соціального страхування даних про взяття на облік/зняття з обліку платників єдиного внеску визначаються Порядком обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №1162 від 24.11.2014 (п. 2 розділу І Порядку № 1162).

Порядок поширюється на платників єдиного внеску, зазначених у пунктах 1, 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI (п. 3 розділу І Порядку № 1162).

Взяття на облік платників єдиного внеску, на яких поширюється дія Закону № 755 (Закон України від 15 травня 2003 року № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»), здійснюється контролюючим органом за їх місцезнаходженням чи місцем проживання на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором згідно із Законом № 755, у день отримання зазначених відомостей контролюючим органом (п.1 розділу ІІ Порядку № 1162).

Взяття на облік платників єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону № 755, контролюючим органом здійснюється за місцезнаходженням чи місцем проживання у день отримання від них заяви про взяття на облік платника єдиного внеску за формою № 1-ЄСВ згідно з додатком 1, заяви про взяття на облік платника єдиного внеску (члена фермерського господарства) за формою № 12-ЄСВ згідно з додатком 2 до цього Порядку (п.1 розділу ІІІ Порядку №1162).

Платники єдиного внеску, зазначені в пункті 5 частини першої статті 4 Закону № 2464, подають заяву за формою № 1-ЄСВ (додаток 1) протягом 10 календарних днів після державної реєстрації незалежної професійної діяльності у відповідному уповноваженому органі та отримання документа, що підтверджує право фізичної особи на ведення незалежної професійної діяльності (п. 2 розділу ІІІ Порядку № 1162).

Платникам єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону № 755, контролюючим органом наступного робочого дня з дня взяття на облік безоплатно надсилається (вручається) повідомлення про взяття їх на облік за формою № 2-ЄСВ згідно з додатком 2 до цього Порядку. (п. 4 розділу ІІІ Порядку № 1162).

Ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру здійснюється на підставі положення, що затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування (абзац другий частини третьої статті 16 Закону № 2464-VI).

Відповідно до ч.1 ст.20 Закону № 2464-VI Реєстр застрахованих осіб - автоматизований банк відомостей, створений для ведення єдиного обліку фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до закону.

Реєстр застрахованих осіб складається з електронних облікових карток застрахованих осіб, до яких включаються відомості про застрахованих осіб, інформація про набуття прав на одержання страхових виплат за всіма видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та інформація про виплати за всіма видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд України, користувачами цього реєстру є органи доходів і зборів та фонди загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відомості про фізичних осіб - підприємців та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, подаються безпосередньо зазначеними особами (абзац третій частини другої статті 20 Закону № 2464-VI).

Порядок організації ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та порядок надання інформації з реєстру застрахованих осіб визначається Положенням № 10-1.

З метою забезпечення обробки інформації в Реєстрі застрахованих осіб для кожної застрахованої особи автоматично створюється облікова картка, якій присвоюється номер облікової картки (п.1 розділу ІІІ Положення № 10-1).

За змістом пункт 2 розділу ІV Положення № 10-1 до облікових карток реєстру застрахованих осіб вносяться відомості про фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до законодавства, та інша інформація, необхідна для обчислення, призначення та здійснення страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, зокрема відомості про фізичних осіб - підприємців та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність; відомості про нарахування страхових внесків та єдиного внеску фізичними особами - підприємцями та особами, які провадять незалежну професійну діяльність.

Процедуру, форму, строки подання звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску до ДФС України, яка є центральним органом виконавчої влади, що реалізує, зокрема, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань сплати єдиного внеску, її територіальних органів, визначає Порядок № 435.

Пунктом 16 розділу ІV Порядку № 435 передбачено, що фізичні особи - підприємці, які мають ознаку незалежної професійної діяльності, формують та подають до органів доходів і зборів окремі звіти щодо сум нарахованого єдиного внеску (додаток 5).

Виходячи з наведених правових норм в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції зроблений помилковий висновок, що подання позивачем самостійно двох звітів щодо сум нарахованого єдиного внеску як фізичною особою - підприємцем та особою, яка провадить незалежну професійну діяльність, позбавляє позивача оскаржити дії відповідача щодо визначення обов`язку оплати позивачем єдиного внеску за двома підставами як фізичною особою - підприємцем, яка перебуває на спрощеній системі оподаткування, так і особою, яка здійснює незалежну професійну діяльність.

Як встановлено вище, саме встановлення контролюючим органом за власною ініціативою позивачу як платнику єдиного внеску - фізичній особі - підприємцю ознак незалежної професійної діяльності обумовило виникнення у позивача обов`язку сформувати та подати до органів доходів і зборів окремий звіт.

Крім того, посилання суду першої інстанції на п.54.1 ст.54 ПК України апеляційний суд вважає помилковим, оскільки за приписами ч.4 ст.8 Закону № 2464-VІ в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Наведені вище норми права визначають, що фізична особа - підприємець та особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, є різними платниками єдиного внеску. Законом № 2464-VI не передбачається порядок обліку та сплати єдиного внеску фізичними особами - підприємцями з ознакою провадження незалежної професійної діяльності.

При цьому аналіз пунктів 1, 2 розділу ІІІ Порядку № 1162 вказує на те, що цим Порядком не передбачено для контролюючого органу можливості самостійного взяття на облік як платників єдиного внеску осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, шляхом встановлення ознак незалежної професійної діяльності. Взяття такої особи на облік платників єдиного внеску можливе виключно за її заявою.

До того ж, як передбачено у пункті 4 розділу VI Порядку № 1162, фізична особа, зареєстрована як особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, але не перебуває на обліку чи знята з обліку в контролюючому органі, обліковується в реєстрі страхувальників як особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, з ознакою «платник не подав заяви для взяття на облік».

За поясненням позивача, що не спростовано наявними в матеріалах справи доказами, позивач не подавав відповідної заяви за формою № 1-ЄСВ до контролюючого органу, втім, 31.10.2018 відповідач самостійно встановив позивачу як фізичній особі - підприємцю ознаку незалежної професійної діяльності до ІКП з КБК 71040000.

Наведене вище свідчить, що дії відповідача стосовно самостійного встановлення позивачу як фізичній особі - підприємцю ознак незалежної професійної діяльності до ІКП з КБК 71040000 не узгоджуються з нормами Порядку № 1162, якими визначено процедуру взяття на облік платників єдиного внеску.

Крім того, системний аналіз норм Закону № 2464-VI та Положення № 10-1 свідчить про відсутність повноважень у контролюючого органу за власною ініціативою вносити зміни (подавати інформацію до Пенсійного фонду України щодо змін) до облікової картки платника єдиного внеску шляхом встановлення ознаки незалежної професійної діяльності та відповідно нараховувати єдиний внесок у розмірі мінімального страхового внеску на місяць, визначеного Законом № 2464-VI як граничний мінімальний внесок для осіб, які провадять незалежну професійну діяльність.

Таким чином, як вбачається з даних інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 , 21.01.2019 відповідачем самостійно без будь-яких законних підстав здійснено подвійне нарахування позивачу як фізичні особі підприємцю єдиного внеску в сумі 2457,18 грн. за жовтень - грудень 2018 року з провадження незалежної професійної діяльності (адвокат).

Щодо приписів пп.4 п.6.7 розділу VI Порядку № 1588 стосовно обліку у контролюючих органах таких осіб як фізична особа - підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності та встановленого п.16 розділу ІV Порядку № 435 обов`язку формування та подання звіту фізичною особою - підприємцем, з ознакою незалежної професійної діяльності, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що наведені норми не відповідають положенням пунктів 4 та 5 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI.

Також слід враховувати, що п. 16 розділу IV «Формування звіту» Порядку № 435 мають відсилку до додатка 5 «Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску», розділом 6 якого визначені типи платника, серед яких окремо зазначено ФО - на загальній системі оподаткування, ФО - на спрощеній системі оподаткування, особу, яка провадить незалежну професійну діяльність, членів фермерського господарства. Визначення окремого типу платника «фізична особа - підприємець, з ознакою незалежної професійної діяльності» формою звіту не передбачено.

Отже, за наявного існуючого правового регулювання, доводи контролюючого органу про взяття на облік платників єдиного внеску фізичної особи підприємця з ознакою провадження незалежної професійної діяльності не узгоджуються із Законом № 2464-VI.

Аналогічна правова позиція, за результатами розгляду зразкової справи, викладена в рішенні Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 02.09.2019 у зразковій справі № 520/3939/19, яке постановою Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року залишено без змін.

За приписами ч.3 ст.291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Також Велика Палата Верховного Суду у цій зразковій справі № 520/3939/19 дійшла висновку, що хоча процедура щодо обліку платників єдиного внеску й була встановлена підзаконним нормативно-правовим актом, однак у частині визначення видів платників єдиного соціального внеску вона суперечить Закону № 2464-VI, тому немає підстав вважати, що дії органу, який використовував таку процедуру, узгоджуються з принципом належного врядування, оскільки надано перевагу приписам нормативно-правового акта, нижчому за ієрархією від указаного Закону.

Велика Палата Верховного Суду також підкреслила, що існування нечіткого, суперечливого нормативного регулювання порушує принцип правової визначеності.

При цьому застосовними у цій справі є висновки Європейського суду з прав людини справа «Серков проти України» (цитовані у пункті 65 цієї постанови), оскільки принцип найбільш сприятливого тлумачення національного законодавства на користь платників податків так само може бути застосований до платників загальнообов`язкових внесків, у тому числі єдиного внеску.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає безпідставним здійснення відвідачем повторного нарахування позивачу єдиного внеску, відповідно, протиправним є застосування до позивача штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску рішенням № від 15.05.2019, тому означене рішення підлягає скасуванню.

Щодо вимоги позивача про стягнення на користь позивача сплаченої суми подвійного оподаткування ЄСВ як за самозайняту особу адвоката у період з 01.01.2019 по 20.07.2019 у сумі 8566,18 грн., в том числі, штрафу, пені, апеляційний суд вважає, що ці позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.5 ст.9 Закону № 2464-VI сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів для його зарахування.

Відповідно до ч.2 ст.11 цього ж Закону із страховими коштами, акумульованими на рахунках органів доходів і зборів , здійснюються такі операції: п.2) повернення платникам єдиного внеску надміру або помилково сплачених сум.

Частиною 13 статті 9 Закону № 2464 в редакції, що діяла на час звернення позивача до суду, передбачено, що суми помилково сплаченого єдиного внеску зараховуються в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску або повертаються платникам у порядку і строки, визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної бюджетної політики, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Матеріали справи не містять доказів дотримання позивачем законодавчо встановленого порядку повернення надміру сплачених сум єдиного внеску.

Щодо стягнення на користь позивача сплачених ним штрафу та пені, апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до ч.14 ст.25 Закону № 2464-VI про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке є виконавчим документом (ч.15 ст.25 Закону № 2464-VI).

За правилами ч.3 ст.26 цього ж Закону суми коштів, безпідставно стягнені територіальними органами доходів і зборів з юридичних і фізичних осіб, підлягають поверненню з рахунків органами доходів і зборів в триденний строк з дня прийняття рішення територіальним органом доходів і зборів або судом про безпідставність їх стягнення з одночасною сплатою нарахованої на ці суми пені, що визначається виходячи з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України.

В спірному випадку на час вирішення спору у цій справі позивачем не подано належних доказів, які б свідчили про наявність підстав для стягнення за рішенням суду на користь позивача визначеної ним суми 8566,18 грн.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції не в повному обсязі дослідив обставини, які мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права, внаслідок чого апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню у відповідній частині.

Щодо судового збору.

За приписами ч. 6 ст.139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Статтею 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За приписами ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Отже судові витрати, понесені позивачем у вигляді судового збору, підлягають компенсації пропорційно задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з адміністративним позовом сплачено судовий збір в сумі 3073,60 грн. (виходячи із 4-х вимог - 768,40 грн. х 4), за подачу апеляційної скарги сплачено 3457,80 грн. (за 3 вимоги - 768,40 грн. х3 х 1,5).

З огляду на часткове задоволення позовних вимог позивача, апеляційний суд доходить висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області судових витрат на сплату судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто в сумі 3842,00 грн. (1536,80 грн.+2305,20 грн.)

Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2019 року у справі № 280/3661/19 скасувати в частині відмови в задоволенні позову, прийняти нове рішення в цій частині.

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Запорізькій області щодо подвійного нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 як для платника, який проводить незалежну професійну діяльність, починаючи з четвертого кварталу 2018 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення № від 15.05.2019.

В решті позовних вимог відмовити.

В іншій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2019 року у справі № 280/3661/19 залишити без змін.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в загальній сумі 3842,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Державної фіскальної служби України у Запорізькій області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко