Справа № 754/13635/18
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2020-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2020 року м. Київ № 754/13635/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Келеберди В.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського Управлінні патрульної поліції 2 роти 2 батальйону полк №2 у місті Києві капрала поліції Рутковського А.О., Управлінні патрульної поліції у місті Києві про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

Обставини справи:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з адміністративним позовом до поліцейського Управлінні патрульної поліції 2 роти 2 батальйону полк №2 у місті Києві капрала поліції Рутковського А.О., Управління патрульної поліції у місті Києві (далі по тексту - відповідачі, капрал поліції Рутковський А.О., УПП), в якому просить (з урахуванням уточненого позову):

- визнати протиправними дії капрала поліції Рутковського А.О. щодо притягнення позивача до відповідальності;

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №551044 від 10.09.2018 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення УПП про залишення постанови серії НК №551044 від 10.09.2018 року без змін.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що капралом поліції Рутковським А.О. протиправно та безпідставно притягнуто його до відповідальності, відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 16.10.2018 року адміністративну справу № 754/13635/18 передано за підсудністю Окружному адміністративному суду міста Києва.

Ухвалою суду від 15.03.2019 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі без повідомлення учасників справи та запропоновано відповідачу надати відзив протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідач скористався своїм правом, передбаченим статтею 162 КАС України, та подав 12.04.2019 року до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позову з підстав викладених у відзиві.

Ухвалою суду від 27.11.2019 року судом витребувано у відповідача додаткові докази по справі.

17.01.2020 року від УПП на адресу суду надійшов лист про неможливість надання витребуваних доказів.

Обставини, встановлені судом:

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 10.09.2018 року капралом поліції Рутковським А.О. прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №551044, якою притягнено ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 425 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 10.09.2018 року о 10 год. 20 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом SKODA-FABIA д.н.з. НОМЕР_1 по проспекту Маяковського,5 в м. Києві, проїхав на забороняючий червоний сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 «Е» ПДР, за що передбачена відповідальність згідно з ч.2 ст.122 КУпАП.

Не погоджуючись з даним рішенням та вважаючи його таким, що прийняте з порушенням вимог чинного законодавства, позивач звернувся до УПП про його оскарження.

Заступником начальника УПП Євдокимовим Д.А. винесено рішення (без дати, без номера) про залишення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №551044 від 10.09.2018 року без змін, а скарги без задоволення.

Вважаючи дії капрала поліції Рутковського А.О., постанову серії НК №551044 від 10.09.2018 року та рішення Євдокимова Д.А. протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, дійшов наступних висновків.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Положеннями п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з приписами ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, у тому числі про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, ч. 2 ст.122 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У відповідності до ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Відповідно до КУпАП, Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

У силу вимог п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого зокрема, ч. 2 ст. 122 КУпАП.

У той же час, згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена в адміністративно правових нормах відповідною статтею Особливої частини КУпАП сукупність ознак, які визначають громадську небезпечність, винність, протиправність вчинку, що призводить до застосування адміністративно правових санкцій. До складу правопорушення входять: об`єкт правопорушення; об`єктивна сторона правопорушення; суб`єкт правопорушення; суб`єктивна сторона правопорушення. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає правову відповідальність.

Відповідно до статті 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Суд звертає увагу, що відповідачем не надано жодних доказів фіксації факту порушення позивачем правил дорожнього руху 10.09.2018 року, на яких наполягає останній, і які стали підставою притягнення позивача до адміністративної відповідальності і винесення оскаржуваної постанови.

Як вбачається з листа НП України Департаменту патрульної поліції УПП у місті Києві № 984/41/11/2/03-2020 від 13.01.2020 року, відповідач позбавлений можливості надати суду витребувані аудіо- відео - записи, у зв`язку з тим, що з моменту фіксування події минуло понад 30 діб.

Так, приписами статті 251 КУпАП обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Крім того, згідно зі статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з оскаржуваної позивачем постанови, 10.09.2018 року о 10 год.20 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом SKODA-FABIA д.н.з. НОМЕР_1 по проспекту Маяковського,5 в м. Києві, проїхав на забороняючий червоний сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 «Е» ПДР, за що передбачена відповідальність згідно з ч.2 ст.122 КУпАП.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до пункту 1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно п. 8.7.3 «Е» Правил дорожнього руху України, визначено, що червоний сигнали світлофора, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Санкція ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутній будь-який доказ, як-то відеозапис з нагрудного реєстратора інспекторів патрульної поліції, який би підтвердив факт порушення позивачем пункту 8.7.3.е Правил дорожнього руху, що свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірності прийнятої ним постанови.

Відтак, з огляду на відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів порушення правил дорожнього руху позивачем, суд доходить висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними дії капрала поліції Рутковського А.О. щодо притягнення позивача до відповідальності є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З огляду на вказані вище обставини справи та відсутність в матеріалах справи будь-яких належних доказів вчинення позивачем порушення п. 8.7.3 «Е» Правил дорожнього руху України, суд доходить висновку, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №551044 від 10.09.2018 року підлягає скасуванню, а позовні вимоги в цій частині задоволенню.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2019 року в справі № 755/13079/19.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, суд вважає необхідним скасувати оскаржуване позивачем рішення Заступника начальника УПП Євдокимовим Д.А. (без дати, без номера) про залишення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №551044 від 10.09.2018 року без змін, а скарги без задоволення, у зв`язку з необґрунтованістю, адже станом на момент його винесення посадовою особою УПП також не зазначено про наявність доказів порушення позивачем п. 8.7.3 «Е» Правил дорожнього руху України, а лише вказано про внутрішні переконання капрала поліції Рутковського А.О., під час винесення оскаржуваної постанови серії НК №551044 від 10.09.2018 року.

Згідно з ч. 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, який відповідачем в даному випадку не виконано.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду справа №660/575/16-а від 31 січня 2018 року.

Проте, в порушення вимог вказаної статті відповідачі не надали суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин порушення позивачем Правил дорожнього руху та притягнення останнього до відповідальності передбаченої ч.2 ст. 122 КУпАП.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 1 ст. 6 КАС України).

Верховенство права є найважливішим принципом правової держави. Змістом цього принципу є пріоритет (тобто верховенство) людини, її прав та свобод, які визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні. Цей принцип закріплено у ст. 3 Конституції України.

Окрім того, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Як зазначено в п. 4.1 Рішення Конституційного суду України від 02.11.2004 р. N 15-рп/2004 суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях визначив окремі ознаки принципу верховенства права у розбудові національних систем правосуддя та здійсненні судочинства, яких мають дотримуватись держави - члени Ради Європи, що підписали Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Аналіз наведених правових положень та вищезазначених обставин справи дає суду підстави для висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що в даній категорії справ сторони звільнені від сплати судового збору, а тому відсутні підстави для їх розподілу.

Керуючись статтями 72-73, 76-77, 139, 143, 243-246, 255 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського Управлінні патрульної поліції 2 роти 2 батальйону полк №2 у місті Києві капрала поліції Рутковського А.О., Управлінні патрульної поліції у місті Києві про визнання протиправною та скасування постанови.

2. Визнати протиправними дії поліцейського Управлінні патрульної поліції 2 роти 2 батальйону полк №2 у місті Києві капрала поліції Рутковського А.О. щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.2 ст. 122 КУпАП України.

3. Визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №551044 від 10.09.2018 року, винесену поліцейським Управлінні патрульної поліції 2 роти 2 батальйону полк №2 у місті Києві капралом поліції Рутковським А.О., про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч. 2 ст. 122 КпАП України у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн.

4. Визнати протиправним та скасувати рішення Заступника начальника УПП Євдокимова Д.А. (без дати, без номера) про залишення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №551044 від 10.09.2018 року без змін, а скарги без задоволення.

5. Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Відповідно до частини першої статті 293 КАС України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 255 КАС України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.І. Келеберда