Справа № 338/158/20
Суддя: Рибка Л. Я.
Дата ухвалення: 2020-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/158/20

Провадження № 2-а/338/13/20

24 березня 2020 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Рибки Л.Я.,

з участю секретаря Полек Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, закриття справи про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до управління патрульної поліції в Івано-Франківській області (далі - УПП в Івано-Франківській області), в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК №2042402, винесену 30 січня 2020 року поліцейським 2 роти 1 батальйону УПП в Івано-Франківській області Василишиним С.М., якою його (позивача) притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Зазначену справу про адміністративне правопорушення позивач просить закрити.

Ухвалою від 10 лютого 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням положень ст. 286 КАС України.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30 січня 2020 року поліцейським 2 роти 1 батальйону УПП в Івано-Франківській області Василишиним С.М. винесено постанову, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Згідно з вказаною постановою, цього числа близько 04 год 04 хв на вул. Івасюка в м. Івано-Франківську він керував транспортним засобом марки "Chevrolet Aveo", н.з. НОМЕР_1 , та після зупинки автомобіля працівниками поліції на їх законну вимогу не пред`явив для перевірки посвідчення водія на право керування транспортними засобами, чим порушив вимоги п. 2.1. ПДР України, а також реєстраційні документи на транспортний засіб, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП. Вказану постанову вважає незаконною, необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Зокрема ОСОБА_1 зазначає, що дійсно 30 січня 2020 року близько 04 год, керуючи власним автомобілем, рухався по вул. Незалежності. На регульованому перехресті повернув на вул. Івасюка, проїхав 500-700 метрів від повороту та був зупинений працівниками поліції, які пред`явили претензії в тому, що він порушив правила проїзду перехресть. Пояснив поліцейським, що жодних порушень не допускав та попросив надати докази, на яких грунтується їх твердження. Однак останні негативно відреагували на таке його прохання та викликали ще два екіпажі патрульної поліції. Впродовж тривалого часу його переконували, що він допустив порушення ПДР, а потім доставили до закладу охорони здоров`я, де було проведено огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Незважаючи на відсутність будь-яких даних та доказів, а також не враховуючи те, що лікар його особу в присутності поліцейських встановив саме за допомогою посвідчення водія, патрульні винесли щодо нього дві постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 та за ч.1 ст. 126 КУпАП.

Вважає, що факт вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, є недоведеним, в постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності не зазначено доказів, на підставі яких інспектор дійшов до такого висновку, та до неї такі не додано. Крім того, поліцейським були допущені процесуальні порушення під час розгляду справи та винесенні постанови. До того ж внаслідок розгляду справи без підготовки було порушено його права, передбачені ст. 268 КУпАП.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №2042402, винесену 30 січня 2020 року поліцейським 2 роти 1 батальйону УПП в Івано-Франківській області Василишиним С.М., та закрити зазначену справу про адміністративне правопорушення.

В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 20 березня 2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задоволити.

Представник відповідача - УПП в Івано-Франківській області - в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. У визначений строк УПП в Івано-Франківській області відзив не подало, заяв чи клопотань щодо розгляду даної справи від управління не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

За таких обставин суд, відповідно до вимог ч. 6 ст. 162 КАС України, ухвалив провести розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, враховуючи положення ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.п. 3, 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується не всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка повинна відповідати вимогам визначеним даною статтею.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Їх наявність доводиться шляхом надання доказів.

Судом встановлено, що постановою серії ЕАК №2042402, яка винесена 30 січня 2020 року поліцейським 2 роти 1 батальйону УПП в Івано-Франківській області Василишиним С.М., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягненння у виді штрафу в розмірі 425 гривень. У постанові зазначено, що позивач 30 січня 2020 року о 04 год 04 хв в місті Івано-Франківську на вул. Івасюка, 82, керуючи транспортним засобом марки "Chevrolet Aveo", н.з. НОМЕР_1 , на законну вимогу поліцейського не пред`явив посвідчення водія, чим порушив п.2.1. ПДР, а також порушив п.2.4."а" ПДР - керування транспортним засобом особою, яка не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, ліцензійної картки на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП (а.с.3).

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" визначається Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001року №1306 (з подальшими змінами та доповненнями).

Відповідно до п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно зі ст. 16 Закону України "Про дорожній рух" водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пункт 2.1. ПДР містить перелік документів, які слід мати при собі водію механічного транспортного засобу.

Відповідно до п. 2.4 "а" ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1. ПДР.

З описової частини оскаржуваної постанови видно, що ОСОБА_1 ставиться у провину те, що він на законну вимогу поліцейського не пред`явив посвідчення водія, чим порушив п. 2.1. ПДР, в той час як вказаним пунктом ПДР не передбачено обов`язок водія механічного транспортного засобу пред`явити такі документи, а лише мати їх при собі. Далі, з посиланням на п. 2.4."а" ПДР, без вказівки на час, місце, суть і обставини правопорушення, інспектором переписано диспозицію ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Таким чином зі змісту постанови серії ЕАК №2042402 від 30 січня 2020 року не зрозуміла суть і обставини правопорушення, за яке ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак інспектором в оскаржуваній постанові не зазначено доказів, які б підтверджували факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. Так, в пункті 9 "До постанови додається" постанови серії ЕАК №2042402 від 30 січня 2020 року будь-яка інформація про докази вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення відсутня. В ході розгляду справи в суді такі докази відповідачем також не надано, твердження позивача, що посвідчення водія він мав при собі, оскільки саме за допомогою цього документа в КНП "Прикарпатський наркологічний центр Івано-Франківської обласної ради" лікар встановив його особу під час огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, залишились неспростованими.

Отже вказана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому цим Кодексом порядку.

Також в постанові серії ЕАК №2042402 від 30 січня 2020 року поліцейським не зазначено підстав зупинки цього числа на вул . Івасюка, 82 в м. Івано-Франківську транспортного засобу, яким керував позивач, та перевірки документів.

Згідно з ч. 1 ст. 35 Закону України "Про національну поліцію" поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв;

10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Частинною 3 вказаної статті визначено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Статтею 32 Закону України "Про Національну поліцію" визначено повноваження працівника поліції щодо перевірки документів. Так згідно з п. 2 ч. 1 вказаної статті поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

З тексту позовної заяви видно, що працівники поліції причиною зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 назвали останньому вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме: рух на заборонену (вимкнену) секцію світлофора, чим порушено вимоги п. 8.7.3.(з) ПДР. У зв`язку з цим відносно нього 30 січня 2020 року винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за вказаною статтею КУпАП. Однак ОСОБА_1 , не погодившись з таким рішенням, оскаржив постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 05 березня 2020 року, яке набрало законної сили 16 березня 2020 року, зазначену постанову скасовано, оскільки у справі відсутні належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення закрито.

Таким чином, з урахуванням положень ч. 4 ст. 78 КАС України, якими передбачено звільнення від доказування обставин, зокрема, встановлених рішенням суду у адміністративній справі, що набрало законної сили, особою, стосовно якої встановлено ці обставини, суд дійшов висновку, що 30 січня 2020 року на вул. Івасюка, 82 в м. Івано-Франківську автомобіль, яким керував позивач, було зупинено безпідставно, а отже вимога працівника поліції про пред`явлення водієм для перевірки документів, передбачених п.2.1. ПДР, - незаконна.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП суд розглядає дану категорію справ у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Суд при розгляді даної категорії адміністративних справ перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та наділений повноваженнями згідно з п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП, а також п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, скасувати постанову і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, беручи до уваги сукупність досліджених та перевірених у справі доказів, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, суд приходить до переконання, що постанову серії ЕАК №2042402 від 30 січня 2020 року слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 242 - 246, 286 КАС України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, закриття справи про адміністративне правопорушення задоволити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК №2042402, винесену 30 січня 2020 року поліцейським 2 роти 1 батальйону УПП в Івано-Франківській області Василишиним Сергієм Миколайовичем, у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП щодо ОСОБА_1 скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, місцезнаходження: 76494, Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Юності, 23.

Суддя Л.Я. Рибка