Справа № 540/2502/18
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2020-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2020 р.м.ОдесаСправа № 540/2502/18

Головуючий першої інстанції Кисильова О.Й.

Час та місце ухвалення судового рішення « 16:47», м. Херсон

Повний текст судового рішення складений 01.03.2019р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Градовського Ю.М., Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2019 року у справі за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Таврійська перспектива» до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

05.12.2018р. сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю (надалі - СТОВ) «Таврійська перспектива» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 25.09.2018р. № щодо зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку у розмірі 75350,42грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 18837,60грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що господарські операції з контрагентом ПСП «Ходосівське» щодо поставки сої мали реальний характер, що підтверджується необхідними первинними документами.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 21.02.2019р. позов задоволений.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції при вирішені справи обставин справи та порушення норм матеріального, процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 30.08.2018р. по 04.09.2018р. на підставі направлення від 30.08.2018р. №544 та наказу Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі №851, працівником відповідача проведено документальну позапланову перевірку СТОВ «Таврійська перспектива» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за липень 2018 року.

За результатом проведення перевірки складено акт від 10.09.2018р. №21/21-22-12-02-06/23524131, яким встановлено порушення позивачем п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України, а саме завищення податкового кредиту з ПДВ за березень 2018 року в сумі 75350,42грн.; п.200.1, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено задеклароване бюджетне відшкодування ПДВ на поточний рахунок платника податку в сумі 75350,42 грн. за липень 2018 року. /т.1 а.с.125-152/

Листом СТОВ «Таврійська перспектива» від 18.09.2018р. №532/18 надано заперечення до акту перевірки від 10.09.2018р. №21/21-22-12-02-06/23524131. /т.1 а.с.163-170/

Листом Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 21.09.2018р. №10345/10/21-22-12-02-13 надано СТОВ «Таврійська перспектива» відповідь на вищезазначені заперечення. /т.1 а.с.171-177/

На підставі вказаного акту перевірки Головним управлінням ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі винесено податкове повідомлення-рішення від 25.09.2018р. № щодо зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку у розмірі 75350,42грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 18837,60грн. /т.1 а.с.178-179/

Листом СТОВ «Таврійська перспектива» від 05.10.2018р. №553/18 подано до Державної фіскальної служби України скаргу на вищезазначене податкове повідомлення-рішення. /т.1 а.с.180-183/

Рішенням Державної фіскальної служби України від 21.11.2018р. №37754/6/99-99-11-01-01-25 податкове повідомлення-рішення від 2125.09.2018р. № залишено без змін, а скарга СТОВ «Таврійська перспектива» залишена без задоволення. /т.1 а.с.185-190/

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до п.44.1. ст.44 Податкового кодексу України (надалі - ПК України, у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

За змістом ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999р. №996-XIV (надалі - Закон №996-XIV) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які у розумінні абз.11 ст.1 цього Закону є документами, які містять відомості про господарську операцію та відповідно до ч.2 ст.9 цього ж Закону повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської діяльності і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Пунктом 198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду..

Пунктом 198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п.201.11 ст.201 цього Кодексу.

Таким чином, право платника податку на додану вартість на формування податкового кредиту знаходиться у прямій залежності від підтвердження відповідних господарських операцій розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, а також з фактом їх використання у власній господарській діяльності.

В силу викладеного, будь-які документи (у тому числі договори, видаткові накладні, податкові накладні тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. За відсутності факту придбання товарів (послуг) відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів. Визначальною має бути подія, підтверджена документально. При цьому, документи мають бути складені особою, яку можливо ідентифікувати, відповідальною за здійснення господарської операції.

На думку колегії суддів, надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Необґрунтована податкова вигода характеризується відсутністю фактичного виконання господарських операцій, здійснення операцій без ділової мети та обліком операцій безвідносно до їх реального економічного змісту, узгодженістю дій покупця та постачальника для штучного створення умов, зокрема бюджетного відшкодування.

З метою встановлення факту здійснення господарської операції, правомірності формування податкового кредиту з податку на додану вартість суди повинні перевіряти фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як-от: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення або виробництва, приміщень для зберігання товарів тощо, якщо такі умови необхідні для здійснення певної операції; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності.

Податковою перевіркою встановлено, що при формуванні податкового кредиту за березень 2018 року встановлено, що СТОВ «Таврійська перспектива» включено до податкового кредиту операцію з придбання сої у ПСП «Ходосівське» на загальну суму ПДВ - 75350,42грн., а саме згідно податкової накладної №28 від 14.03.2018р. на суму - 452102,52 грн., в т.ч. ПДВ - 75350,42 грн. /т.1 а.с.137/

Так, 23.02.2018р. між ПСП «Ходосівське» (постачальник) та СТОВ «Таврійська перспектива» (покупець) укладено договір поставки № 23/02-18, предметом якого є поставка та передача у власність продукції врожаю 2017/2018 року українського походження, найменування, кількість, вартість та якість якої визначається в Додаткових угодах до даного договору, на умовах СРТ Тягинка - с. Тягинка, Бериславського району Херсонської області, ТОВ «Тягінське ХПП» (елеватор) згідно «Інкотермс 2010» в частині, що не суперечить умовам договору.

Постачальник підтверджує, що він є сільськогосподарським підприємством-виробником зернових та технічних культур та є виробником товару, що постачається за договором. (п. 1.2 договору).

Для цілей цього договору товаром українського походження вважається товар, вирощений постачальником на території України, крім тимчасово окупованих територій (п. 1.3 договору).

Постачальник здійснює поставку товару до елеватору власним транспортом і за власний рахунок. Кожний автомобіль з товаром повинен супроводжуватися товарно-транспортною накладною (п. 2.2, 2.3 договору).

Оплата товару здійснюється в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника у розмірі 80% протягом трьох банківських днів після поставки товару на елеватор та 20% протягом трьох банківських днів після отримання податкової накладеної в електронному вигляді, зареєстрованої в реєстрі відповідно до умов та строків, передбачених ст. 201 та п. 11 розділу ХХ перехідних положень Податкового кодексу України та первинних документів (п. 3.1 договору). /т.1 а.с.85/

23.02.2018р. між постачальником та покупцем укладена додаткова угода №1 до договору від 23.02.2018р. №23/02-18, згідно умов якої сторони домовилися про поставку сільгосппродукції, а саме: сої (УКТЗЕД ) у кількості 90 тон +/- 50 %, зі строком поставки до 28.02.2018 року, на ціною 12475грн. за тону в т.ч. ПДВ. /т.1 а.с.91/

На підтвердження здійснення постачання по господарській операції за вищезазначеною додатковою угодою позивач надав до суду: видаткову накладну від 25.02.2018р. №745, рахунок на оплату від 26.02.2018р. №58, акт приймання автотранспорту від 25.02.2018р. №103, платіжні доручення від 27.02.2018р. №794, від 14.03.2018р. №924. /т.1 а.с.94-98/

Крім того, позивачем надана товарно-транспортна накладна від 24.02.2018р. №24, відповідно до якої автомобільний перевізник ПП ОСОБА_1 (водій) на автомобілі RENO д.н. НОМЕР_1 , напівпричіп (причіп) д.н. НОМЕР_2 здійснив насипом перевезення сої врожаю 2017 року у кількості 31160кг нетто. Замовник та вантажовідправник - ПСП «Ходосівське», пункт навантаження - с. Каланчак, вантажоодержувач - СТОВ «Таврійська перспектива», пункт розвантаження - ТОВ «Тягінське ХПП» с. Тягинка Бериславський район Херсонська область. /т.1 а.с.99/

За результатами здійснення господарської операції постачальником ПСП «Ходосівське» зареєстрована податкова накладна від 25.02.2018р. №24 на суму 388720,87 грн., в т.ч. ПДВ - 64786,81грн. /т.1 а.с.106-107/

14.03.2018р, між постачальником та покупцем укладена додаткова угода №2 до договору від 23.02.2018р. №23/02-18, згідно умов якої сторони домовилися про поставку сільгосппродукції, а саме: сої (УКТЗЕД ) у кількості 50 тон +/- 50 %, зі строком поставки до 15.03.2018 року, на ціною 12475грн. за тону в т.ч. ПДВ. /т.1 а.с.92/

На підтвердження здійснення постачання по господарській операції за вищезазначеною додатковою угодою позивач надав до суду: видаткову накладну від 14.03.2018р. №974, рахунок на оплату від 14.03.2018р. №92, акт приймання автотранспорту від 14.03.2018р. №113, платіжні доручення від 26.03.2018р. №1073, від 07.05.2018р. №1914. /т.1 а.с.100-104/

Позивачем надана товарно-транспортна накладна від 14.03.2018р. №973104, відповідно до якої автомобільний перевізник ПП Фролов, водій - ОСОБА_2 на автомобілі Камаз НОМЕР_3 , напівпричіп (причіп) НОМЕР_4 здійснив перевезення сої насипом у кількості 37200кг нетто. Замовник та вантажовідправник - ПСП «Ходосівське», пункт навантаження - м. Каховка, вантажоодержувач - ТОВ «Тягінське ХПП» на зберігання СТОВ «Таврійська перспектива», пункт розвантаження - ТОВ «Тягінське ХПП» с. Тягинка. /т.1 а.с.105/

За результатами здійснення господарської операції постачальником ПСП «Ходосівське» зареєстрована податкова накладна від 14.03.2018р. №28 на суму 452102,52 грн., в т.ч. ПДВ - 75350,42 грн. /т.1 а.с.108-109/

На підтвердження наявності у ПСП «Ходосівське» статусу сільськогосподарського підприємства, позивачем під час податкової перевірки надані наступні документи:

- довідку Роздоленської сільської ради Херсонської області за №344 від 13.06.2016р., відповідно до якої ТОВ «Агро Ойл Трейд» надало у суборенду ПСП «Ходосівське» земельні ділянки загальною площею 1278, 2485га згідно із договором суборенди земельної ділянки від 8.06.2016р.;

- звіт 4-сг (річна) про посівні площі сільськогосподарських культур за 2017р.;

- звіт 29-сг про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду на 01.12.2017р.;

- звіт 37-сг про збирання врожаю сільськогосподарських культур на 1.08.2017р.

Як встановлено податковим органом під час перевірки, що ПСП «Ходосівське» не надано жодного документу про кількість працюючих, а покупець для уникнення ризиків, щодо придбання продукції не у сільськогосподарського виробника, не витребувано такі документи, які є невід`ємною частиною договору поставки.

Також, в ході проведеної перевірки встановлено, що у відповідності до наданих звітів: 4 - СГ (річна), 29-сг, 37-сг за 2017р. ПСП «Ходосівське» засіяно та зібрано врожаю на площі 1278,25га, з них під соняшником було зайнято 691,25га посівної площі та зібрано 17970ц соняшника, тобто 26ц з гектара.

Водночас, як вбачається із матеріалів справи, Головним управлінням ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі з метою підтвердження статусу ПСП «Ходосівське», як сільськогосподарського товаровиробника, встановлення походження продукції яка реалізована та наявності у користуванні або розпорядженні земель сільськогосподарського призначення. направлено запит від 29.08.2018р. до ТОВ «Агро Ойл Трейд» на предмет надання в суборенду земельних ділянок ПСП «Ходосівське». /т.1 а.с.209/

Листом ТОВ «Агро Ойл Трейд» від 29.08.2018р. №29/08 повідомлено Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі, що про ПСП «Ходосівське» керівнику підприємства ТОВ «Агро Оіл Трейд» вперше стало відомо з запиту податкового органу, жодного документу щодо взаємовідносин та співпраці з ним не підписувалось, фінансово - господарської діяльності не проводилось, та землі, що знаходяться в оренді ТОВ «Агро Оіл Трейд» в суборенду ПСП «Ходосівське» не передавались. /т.1 а.с.197/

Крім того, податковим органом направлено до Роздольненської сільської ради Каланчацького району запит від 29.08.2018р. №8024/9/21-22-12-02-10 щодо підтвердження наявності факту надання в суборенду земельної ділянки загальною площею 1278, 2485 га між ТОВ «Агро Ойл Трейд» (орендодавець) та ПСП «Ходосівське» (орендатор) протягом 2016-2018р. /т.1 а.с.211/

Листом в.о. старости с.Роздольне від 06.09.2018р. №6-210 повідомлено Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, що в адміністративних межах колишньої Роздольненської сільської ради ТОВ «Агро Ойл Трейд» протягом 2016-2017р. земельні ділянки в суборенду ПСП «Ходосівське» не надавало. /т.1 а.с.212/

Що стосується достатньої кількості працюючих, судова колегія зазначає, що п.11 розділу II Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України за №435 від 14.04.2015р., якщо юридичні особи або ФО - підприємці не використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, звіт за найманих працівників до органів доходів і зборів ними не подається.

Як вбачається із матеріалів справи, у відповідності до звітів ЄСВ ПСП «Ходосівське», які подавалися до органів ДФС, то протягом 2017 - 2018р. на підприємстві рахувалися робітники в наступних періодах: 1 працівник в жовтні 2017р., 1 працівник листопаді 2017р. та 1 працівник в лютому 2018р.

В інших періодах відсутній робітничий персонал, що вказує на неможливість проведення агротехнологічних робіт по вирощуванню та збиранню врожаю.

Так, згідно абз.2 ст.1 Закону України «Про сільськогосподарський перепис» виробники сільськогосподарської продукції - це юридичні особи всіх організаційно-правових форм господарювання та їх відокремлені підрозділи, фізичні особи (фізичні особи-підприємці, домогосподарства), які займаються сільськогосподарською діяльністю, передбаченою класифікацією видів економічної діяльності, мають у володінні, користуванні або розпорядженні землі сільськогосподарського призначення чи сільськогосподарських тварин.

Аналізуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ПСП «Ходосівське» протягом 2017р. не мало у володінні, користуванні або розпорядженні земель сільськогосподарського призначення та не мало достатньої кількості працюючих, а тому підприємство не було виробником сільськогосподарської продукції, та як наслідок підприємство не мало можливості фактично реалізувати вказаний обсяг власно вирощеної продукції.

Варто зазначити, що аналогічний висновок викладений у постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.06.2019р., залишеній без змін постановою Верховного Суду від 12.12.2019р. у справі №540/2501/18. /т.2 а.с.100-107/

Як вбачається з договору складського зберігання зерна від 20.10.2017р. №24/7, укладеного між ТОВ «Тягінське хлібоприймальне підприємство» (зерновий склад) та СТОВ «Таврійська перспектива» (поклажодавець), поклажодавець передає зерно, а зерновий склад, як спеціалізований склад зернового користування, зобов`язується прийняти олійні культури на зберігання до 30.06.2018р. на умовах, визначених договором.

Найменування та кількість сільськогосподарських культур за договором - 3000 тон сої (п. 1.4).

Документом, що підтверджує кількість і якісні характеристики зерна, що зберігаються у зерновому складі і підлягає випуску його поклажодавцеві, є складська квитанція на зерно за формою, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2003р. №510 (2.1.2). /т.2 а.с.2-6/

Однак, позивачем не надано до суду жодної складської квитанції щодо наявності у ТОВ «Тягінське хлібоприймальне підприємство» сої, що належить СТОВ «Таврійська перспектива».

Водночас, що стосується взаємовідносин з перевізниками, зазначеними у товарно-транспортних накладних, а саме ОСОБА_3 та ПП «Фролов», колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

У разі наявності у ПСП «Ходосівське» взаємовідносин з вищезазначеними перевізниками, підприємством повинно було відобразити в податковій звітності за формою №1ДФ під ознакою доходу « 157» виплачену їм суму доходу, однак протягом 2017р. та 2018р. ПСП «Ходосівське» звітів за формою 1-ДФ до органів ДФС не надавало, що в свою чергу вказує на відсутність таких взаємовідносин.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що укладений позивачем договір поставки від 23.02.2018р. №23/02-18 не мав на меті настання реальних правових наслідків, що відповідно свідчить про безтоварність господарських операцій позивача з вищезазначеним контрагентом та вказує на його недобросовісність, а вчинені ним господарські операції викликають сумнів у їх реальності та відповідності дійсному економічному змісту.

Тобто, в порушення вимог податкового законодавства СТОВ «Таврійська перспектива» завищено податковий кредит з ПДВ за березень 2018р. в сумі 75350,42грн., внаслідок чого завищено задеклароване бюджетне відшкодування ПДВ на поточний рахунок платника податку в сумі 75350,42 грн. за липень 2018р., а тому податкове повідомлення-рішення від 25.09.2018р. № щодо зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку у розмірі 75350,42грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 18837,60грн., є правомірним.

На підставі викладеного, оскільки судом першої інстанції при вирішенні справи неповно з`ясовано обставини справи, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду першої інстанції в порядку ст.317 КАС України підлягає скасуванню.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України та відстрочена апелянту, згідно з ст.133 КАС України, сплата судового збору до ухвалення судового рішення у справі за подачу апеляційної скарги підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст.139, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі задовольнити, рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2019 року скасувати.

Ухвалити у справі постанову, якою відмовити у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Таврійська перспектива» до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 25.09.2018р. №.

Стягнути з Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі () на користь Державної судової адміністрації на рахунок №:UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106, судовий збір в розмірі 2643 (дві тисячі шістсот сорок три) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий суддя Крусян А.В.
Судді Градовський Ю.М. Яковлєв О.В.