Справа № 420/596/20
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2020-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/596/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Завальнюка І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Таврія-В» до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування картки відмови в митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати картку відмови в митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 22.11.2019 № UA209180/2019/01356.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 14.02.2018 між ТОВ «Таврія-В» та фірмою Brand Distribution SP.Z O.O. (Польща) (Продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт № 148/3, на виконання якого поставлено товар до м. Львова. З метою розмитнення уповноваженою особою Товариства ОСОБА_1 для митного оформлення вантажу 22.11.2019 подано МД № UA209180/2019/077945. На підтвердження вказаних у декларації відомостей до митниці надано сертифікат якості, пакувальний лист, рахунок-фактуру (інвойс), автотранспортну накладну, сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги, довідку про підтвердження вартості перевезення, зовнішньоекономічний контракт та доповнення до нього, договір про перевезення, заяву декларанта про те, що товари не є генетично модифікованим організмом, інформацію про позитивні результати державних видів контролю, копію митної декларації країни відправлення. Однак Львівською митницею ДФС (наразі її правонаступником є Галицька митниця Держмитслужби) за результатами опрацювання документів складено картку відмови в митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 22.11.2019 № UA209180/2019/01356, згідно з якою неможливо завершення митного оформлення у зв`язку із тим, що документ про походження визначається непридатним для застосування преференцій відповідно до ст. 32 Доповнення І «Щодо визначення поняття «походження товарів» і методів адміністративного співробітництва» до Регіональної конвенції про пан-євро-средиземноморські преференційні правила походження в рамках Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співробітництвом з атомної енергетики і їхніми держаними членами, з іншої сторони від 27.06.2014, оскільки декларацію походження видано (складено) експортером, який експортував товари походження яких не підтверджено митними органами країн ЄС. Після цього 22.11.2019 декларантом згідно МД № UA209180/2019/078149 оформлено товар у вільний обіг після сплати ввізного мита за повними ставками Митного тарифу України. На думку позивача, орган доходів і зборів безпідставно відмовив у прийнятті МД та прийняв рішення про зупинення надання преференційного режиму, так як декларантом були надані всі необхідні документи на підтвердження преференційного походження товару. Сертифікат про походження товару EUR 1 PL/MF/AP0128870 від 20.11.2019 виданий уповноваженим органом країни вивезення Польща, відповідає зразку, наведеному в додатку ІІІ до Протоколу І Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, містить достовірні відомості та підтверджує походження товару з ЄС, тобто є документом, який підтверджує статус преференційного походження товару. Листом ДФС України від 03.03.2017 № 5466/7/99-99-19-03-17 «Про здійснення верифікації (перевірки достовірності) документів про походження товару з країн Європейського Союзу» роз`яснено випадки обґрунтованих сумнівів щодо достовірності документів про походження товару. Однак позивач стверджує, що у відповідача були відсутні правові підстави в порядку статті 33 Протоколу І, статті 45 МК України для здійснення перевірки сертифікату з перевезення EUR 1 PL/MF/AP0128870 від 20.11.2019, оскільки обґрунтовані сумніви щодо достовірності цього документу про походження товару об`єктивно відсутні. В рішенні про відмову в митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 22.11.2019 № UA209180/2019/01356 відсутні посилання на наявність у МД невідповідностей чи розбіжностей у значенні точних відомостей про товар, мету його переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення його митного контролю та митного оформлення. Та обставина, що експортер товару не є виробником, не може бути підставою в розумінні ст. 33 Протоколу І, ст. 45 МК України для вчинення дій щодо перевірки правомірності преференційного походження товару. При цьому така обставина не згадується в переліку випадку згідно листа ДФС України від 03.03.2017 № 5466/7/99-99-19-03-17.

Ухвалою судді від 31.01.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

02.03.2020 до суду від Галицької митниці Держмитслужби надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що за результатами здійснення митного контролю за поданою митною декларацією від 22.11.2019 МД № UA209180/2019/077945, посадовими особами Львівської митниці ДФС було прийнято рішення про відмову у митному оформленні товарів, та відповідно оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленню випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 22.11.2019 № UA209180/2019/01356. Підставою для оформлення картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленню випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення слугувала неможливість завершення митного оформлення у зв`язку з тим, що документ про походження визначається непридатним для застосування преференцій відповідно до норм ст. 32 Доповнення І «щодо визначення поняття «походження товарів» і методів адміністративного співробітництва» до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження, в рамках Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами членами, з іншої сторони від 27.06.2014, оскільки декларацію походження видано (складено) експортером, який експортував товари походження яких не підтверджено митними органами країн ЄЄ. 07.11.2019 ДФС листом № 30722/7/99-99-19-04-03-17 надіслала для використання в роботі оновлений додаток до профілю ризику № В/01/2029/00216-01 «Контроль правомірності застосування преференцій». У листі ДФС зазначено: «інформація, що міститься у вказаному додатку, відповідно до вимог стаття 37 Митного кодексу України носить конфіденційний характер і може бути використана виключно для цілей визначення країни походження товару». Зазначений додаток (Реєстр товарів, походження яких не підтверджено митними органами зарубіжних країн за результатами перевірок, проведених згідно з угодами про вільну торгівлю, укладеними Україною з державами-учасницями ЄС, ЄАВТ, Чорногорією, Македонією, Канадою) містить інформацію про те, що 23.09.2019 Державна фіскальна служба України надала матеріали Одеській митниці ДФС з результатами перевірки документів про походження товару (сертифіката/ів з перевезення форми EUR.1). Матеріали стосуються сертифіката/ів з перевезення форми EUR. 1, які формувались експортером BRAND DISTRIBUTION (Республіка Польща). За результатами проведеної верифікації не підтверджено відповідність ряду товарів вимогам правил про преференційне походження, визначеним у Протоколі 1 до Угоди і, як наслідок, статус походження товарів не підтверджено. Одержувачем наведених вище товарів є ТОВ "Таврія-В", (адреса: 65091, м. Одеса, вул. М`ясоїдівська, 14). Відповідно до пункту 2 статті 39 Протоколу 1 після приєднання України до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження (далі - Конвенція) Підкомітет з питань митного співробітництва може також вирішити змінити правила визначення походження, наведені у цьому Протоколі, тими, що містяться в додатку до Конвенції. 21 листопада 2018 року Підкомітетом України - ЄС з питань митного співробітництва прийнято рішення № 1/2018 (далі - Рішення) про зміну Протоколу «Щодо визначення концепції «Походження товарів» і методів адміністративного співробітництва» до Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони. Рішення опубліковано в Офіційному віснику України від 07.12.2018 №94, та набрало чинності з 01.01.2019. Відповідно до статті 1 Рішення Протокол 1 замінюється текстом, викладеним у додатку до цього Рішення, зокрема з урахуванням статті 1 цього додатку у торгівлі з ЄС застосовуються правила походження Конвенції, викладені у Доповненні 1 до Конвенції. Статтею 32 Доповнення 1 до Конвенції визначено, що преференція не може бути застосована коли митні органи Договірної сторони-імпортера мають обґрунтовані сумніви в достовірності документів про походження, статусі походження відповідних товарів. Згідно інформації, надісланої до митниць Державною фіскальною службою України у вигляді «Реєстру товарів, походження яких не підтверджено митними органами зарубіжних країн за результатами перевірок, проведених згідно з угодами про вільну торгівлю, укладених Україною з державами-учасницями ЄС..» встановлено, що перевірені документи є недостовірними та розглядувані товари не можуть бути визнані такими, що походять з однієї з Договірних Сторін і відповідають іншим вимогам цієї Конвенції. З урахуванням практики перевірки документів про походження товарів та Пояснень, Комісії ЄС (2007/С 83/01 від 17.04.2017) для цілей застосування преференцій вважаються непридатними документи про походження, в тому числі сертифікат з перевезення товару, що складений експортером, який експортував товари, походження яких не підтверджено митними органами країн ЄС, і в подальшому експортує такі товари. Зважаючи на цю норму, ДФС України листом від 28.12.2018 №40584/7/99- 99-19-04-17 інформувала митні органи про те, що без здійснення верифікації (перевірки достовірності) для цілей застосування преференцій вважаються непридатними документи про походження товарів (сертифікати з перевезення товару форми EUR.1), зокрема, у випадку складання сертифіката експортером, який експортував товари, походження яких не підтверджено митними органами країн ЄС, і в подальшому експортує такі товари. До митного оформлення декларантом (ТзОВ "Абсолют Вест Сервіс"), як документ, на підставі якого до товарів застосовується режим вільної, торгівлі подано сертифікат з перевезення форми EUR.1 EUR 1 PL/MF/AP0128870 від 20.11.2019 (картка відмови № UA209180/2019/001356 від 22.11.2019). Поданий до митного оформлення сертифікат форми EUR.1 оформлений експортером BRAND DISTRIBUTION (Республіка Польща). Відповідно до частини другої статті 48 Митного кодексу України товари, походження яких достовірно не встановлено, випускаються органом доходів і зборів у вільний обіг на митній території України за умови сплати ввізного мита за повними ставками Митного тарифу України.

Розгляд справи здійснюється без проведення судового засідання та по суті розпочатий через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі відповідно до ч. 2 ст. 262 КАС України.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню у зв`язку з наступним.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Таврія-В», згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстроване 31.10.1996 року, за № 1 010436.

Види економічної діяльності згідно код КВЕД: 10.71 Виробництво хліба та хлібобулочних виробів; виробництво борошняних кондитерських виробів, тортів і тістечок нетривалого зберігання; 77.33 Надання в оренду офісних машин і устаткування, у тому числі комп`ютери; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля (основний); 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування; 73.11 Рекламні агентства.

Декларантом ТОВ «Таврія-В» було подано до митного оформлення митну декларацію від 22.11.2019 МД № UA209180/2019/077945 на продовольчі товари (вироби з макаронного тіста не начинені, висушені, неварені та не приготовлені іншим способом, виготовлені з пшениці твердих сортів без додавання яєць. Призначені для споживання людьми. Торгова марка «Barilla», розфасовані по 0,5 кг, 0,4 кг: (011743) Capellini N1 Pasta 500 г 4620 од; (005939) Conchiglie Rigate 500 г; Соуси та майонез столовий висококалорійний ТМ «Barilla»; соуси консервовані ТМ «Barilla»; готові харчові продукти ТМ «Rosies», виготовлені з вівса, кукурудзи, рису тощо). Країна відправлення/експорту товарів Польща.

Вищевказані продовольчі товари було придбано за зовнішньоекономічним контрактом № 148/3 від 14.02.2018, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таврія-В» та BRAND DISTRIBUTION SP.Z O.O.

Для підтвердження вказаних у митній декларації від 22.11.2019 МД № UA209180/2019/077945 відомостей, ТОВ «Таврія-В» до митного органу було надано, зокрема, сертифікати якості КО.824.169.2019 від 20.11.2019, пакувальний лист № 2019/11/FЕХ/CDB/000039 від 20.11.2019, рахунок-фактуру (інвойс) № 2019/11/FЕХ/CDB/000039, автотранспортну накладну № BDEX11/39 від 20.11.2019, сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR.1) PL/MF/AP 0128870 від 20.11.2019, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 131 від 20.11.2019; довідку, що підтверджує вартість перевезення товару № 149 від 22.11.2019, зовнішньоекономічний договір (контракт) № 148/3 від 14.02.2018 з доповненнями, договір про перевезення № 20/01 від 20.01.2015, заяву декларанта або уповноваженої особи у вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що товари не є генетично модифікованим організмом б/н від 21.11.2019, інформацію про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів інших держав № 4853779 від 21.11.2019, копію митної декларації країни відправлення № 19РL311010Е04638213 від 20.11.2019.

У поданій до митного оформлення митній декларації від 22.11.2019 МД № UA209180/2019/077945 (графа 36 МД), декларантом було застосовано преференцію.

За результатами здійснення митного контролю посадовими особами Львівської митниці ДФС було прийнято рішення про відмову у митному оформленні товарів, та відповідно оформлено картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленню випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 22.11.2019 № UA209180/2019/01356.

З огляду на матеріали справи, підставою для оформлення оскаржуваної картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленню випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення слугувало неможливість завершення митного оформлення у зв`язку з тим, що документ про походження визначається непридатним для застосування преференцій відповідно до норм статті 32 Доповнення І «Щодо визначення поняття «походження товарів» і методів адміністративного співробітництва» до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження в рамках Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами членами, з іншої сторони від 27.06.2014, оскільки декларацію походження видано (складено) експортером, який експортував товари походження яких не підтверджено митними органами країн ЄС.

Окрім того, митним органом роз`яснено про необхідність подання декларації заповненої відповідно до вимог чинного законодавства України.

Отримавши відмову у застосуванні преференційних ставок на ввезений товар, позивачем розмитнено товар на загальних підставах за митною декларацією № UA209180/2019/078149 від 22.11.2019.

Не погоджуючись із прийнятою посадовими особами Львівської митниці ДФС карткою відмови у прийнятті митної декларації, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Відповідно до п. 2 постанови КМУ від 02.10.2019 № 585 та наказу ДФС України від 25.11.2019 № 30-рг з 28.11.2019 розпочато реорганізацію Львівської митниці ДФС.

Наказом Міністерства фінансів України від 26.11.2019 № 495 затверджено Класифікатор держаної митної служби України, її територіальних органів та їх структурних підрозділів.

З 00:00 год. 08.12.2019 згідно з розпорядженням КМУ про початок роботи Державної митної служби України повноваження Львівської митниці ДФС перейшли до Галицької митниці Держмитслужби, у зв`язку із чим позов пред`явлено до функціонального правонаступника.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає зазначену картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленню випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення необґрунтованою, а позовні вимоги підлягаючими задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії (частина перша статті 257 МК України).

Згідно з ч. 5 ст. 280 МК України, ввізне мито є диференційованим щодо товарів, що походять з держав, які спільно з Україною входять до митних союзів або утворюють з нею зони вільної торгівлі. У разі встановлення будь-якого спеціального преференційного митного режиму згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.

До товарів, що походять з України або з держав - членів Світової організації торгівлі, або з держав, з якими Україна уклала двосторонні або регіональні угоди щодо режиму найбільшого сприяння, застосовуються пільгові ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 1 ст. 281 Митного кодексу України передбачено, що допускається встановлення тарифних пільг (тарифних преференцій) щодо ставок Митного тарифу України у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом, зниження ставок ввізного мита або встановлення тарифних квот відповідно до законодавства України та для ввезення товарів, що походять з держав, з якими укладено відповідні міжнародні договори.

Законом України №1678-VII від 16.09.2014 ратифіковано Угоду про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони (далі - Угода).

Відповідно до п. 1 ст. 16 протоколу 1 до Угоди про асоціацію товари, що походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу відповідно підпадають під дію цієї Угоди за умови подання сертифікату з перевезення товару EUR.1, зразок якого наведений у Додатку ІІІ до цього Протоколу.

Згідно з ч.2 ст.36 МК України, країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст.36 МК України передбачено, що країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі.

Відповідно до ч.6 ст. 36 МК України, положення цього Кодексу застосовуються для визначення походження товарів, на які при ввезенні їх на митну територію України поширюється режим найбільшого сприяння (непреференційне походження), з метою застосування до таких товарів передбачених законом заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

У відповідності до ч.7 ст.36 МК України повністю вироблені або піддані достатній переробці товари преференційного походження визначаються на основі законів України, а також міжнародних договорів України, згоду на обов`язковість яких надано Верховною радою України.

Статтею 43 МК передбачено, що документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару.

Частиною 3 ст.43 МК України встановлено, що сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом даної країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару.

Відповідно до ст.43 МК України, засвідчена декларація про походження товару - це декларація про походження товару, засвідчена державною організацією або компетентним органом, наділеним відповідними повноваженнями (частина 5), а декларація про походження товару - це письмова заява про країну походження товару, зроблена у зв`язку з вивезенням товару виробником, продавцем, експортером (постачальником) або іншою компетентною особою на комерційному рахунку чи будь-якому іншому документі, який стосується товару (частина 6).

Частиною 9 ст.43 МК України передбачено, що додатковими відомостями про країну походження товару є відомості, що містяться в товарних накладних, пакувальних листах, відвантажувальних специфікаціях, сертифікатах (відповідності, якості, фіто санітарних, ветеринарних тощо), митній декларації країни експорту, паспортах, технічній документації, висновках експертизи відповідних органів, інших матеріалах, що можуть бути використані для підтвердження країни походження товару.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 44 МК України, у разі ввезення товару на митну територію України, сертифікат про походження товару подається обов`язково на товари, до яких застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.

Згідно з ч. 1 ст. 16 розділу V «Підтвердження походження» Протоколу І Угоди, товари, що походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу відповідно підпадають під дію цієї Угоди за умови подання сертифіката з перевезення товару EUR.1, зразок якого наведений у Додатку ІІІ до цього Протоколу, як одного з таких документів.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 17 розділу V Протоколу І Угоди, сертифікат з перевезення товару EUR. 1 має бути виданий митними органами країни експорту на письмову заяву експортера. Експортер, який подає заяву про видачу сертифіката з перевезення товару EUR.1, повинен бути готовим у будь-який час на вимогу митних органів країни експорту, у якій видається сертифікат з перевезення товару EUR.1, надати всі належні документи на підтвердження статусу походження розглядуваних товарів, а також виконання інших умов цього Протоколу.

Згідно з ч. 1 ст. 29 розділу V Протоколу І Угоди, експортер, який подає заяву на отримання сертифіката з перевезення товару EUR.1, повинен зберігати документи, зазначені в статті 17(3) цього Протоколу, протягом щонайменше трьох років.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 розділу VI «Домовленості про адміністративне співробітництво» Протоколу І Угоди, з метою забезпечення правильного застосування цього Протоколу Європейський Союз і Україна повинні допомагати один одному через компетентні митні адміністрації у перевірці достовірності сертифікатів з перевезення товару EUR.1 або декларацій інвойс та правильності інформації, що міститься в цих документів.

Частинами 1, 3 та 5 ст. 33 «Перевірка підтверджень походження» розділу VI Протоколу І Угоди встановлено, що подальші перевірки підтверджень походження мають здійснюватися у довільному порядку або тоді, коли митні органи країни імпорту мають обґрунтовані сумніви в достовірності таких документів, статусі походження відповідних товарів або виконанні інших вимог цього Протоколу. Перевірка має бути здійснена митними органами країни експорту. Для виконання цього завдання вони мають право вимагати будь-яких доказів і здійснювати будь-яку перевірку рахунків експортера та інші перевірки, які вважатимуть належними. Митні органи, на запит яких була здійснена перевірка, мають бути повідомлені про її результати якомога раніше. Ці результати повинні чітко вказувати на те, чи є перевірені документи достовірними та чи розглядувані товари можуть бути визнані такими, що походять з Європейського Союзу або України і відповідають іншим вимогам цього Протоколу.

Згідно з ч. 1 ст. 45 МК України у разі виникнення сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару, орган доходів і зборів може звернутися до компетентного органу, що видав документ, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, із запитом про проведення перевірки цих документів про походження товару чи надання додаткових відомостей.

З огляду на матеріали справи, позивач подав митному органу пакет документів, які посвідчують походження товару, серед іншого, сертифікат про походження товарів (Sertificate of origin), сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR 1 (MOVEMENT CERTIFICATE EUR), пакувальний лист, рахунок-фактуру, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу із доповненнями та ін.

Частиною 1 ст. 15 Регіональної конвенції про пан-євро-середноземноморські преференційні правила походження містить норму про те, що товари, що походять з однієї з Договірних Сторін, і ввозяться в інші Договірні Сторони, підпадають під дію цієї Угоди за умови подання сертифікату з перевезення товару EUR 1.

Сертифікат з перевезення товару EUR 1 має бути виданий митними органами Договірної сторони-експортера на письмову заявку експортера або, під відповідальність експортера, його уповноваженим представником (ч. 1 ст. 16 Конвенції).

Таким чином, сертифікат з перевезення товару EUR 1 та сертифікат про походження товару є підставою для застосування до товару тарифної преференції.

В той же час, п. 3 ст. 32 Конвенції визначено, що перевірка має бути здійснена митними органами Договірної сторони - експортера. Для виконання цього завдання вони мають право вимагати будь-яких доказів і здійснювати будь яку перевірку рахунків експортера та інші перевірки, які вважатимуть належними.

Пункт 5 ст. 32 Конвенції, вказує на те, що, митні органи, на запит яких була здійснена перевірка, мають бути якнайшвидше повідомлені про її результати. Ці результати повинні чітко вказувати на те, чи є перевірені документи достовірними та чи розглядувані товари можуть бути визнані такими, що походять з однієї з Договірних Сторін і відповідають іншим вимогам цієї Конвенції.

Вирішуючи спір, суд враховує, що Сертифікат якості товару № 067403, наявний у матеріалах справи (а.с. 45), було видано Інспекцією з якості сільськогосподарських та продовольчих продуктів Республіки Польща. Експортна декларація і сертифікат EUR.1 № PL/MF/AP 0128870 (а.с. 50) було оформлено польською митницею.

Посилання відповідача на практику перевірки документів про походження товарів та пояснень Комісії ЄС (2007/С 83/1 від 17.04.2017), що для цілей застосування преференцій вважаються непридатними документи про походження, у тому числі сертифікат з перевезення товару, що складений експортером, який експортував товари, походження яких не підтверджено митними органами країн ЄС, і в подальшому експортує такі товари, суд оцінює критично.

Так, контролюючий орган повинен у разі виникнення сумнівів з приводу дійсності поданих документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару, орган доходів і зборів звертатися до компетентного органу, що видав документ, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, щодо кожного окремого випадку, із запитом про проведення перевірки поданих декларантом документів про походження товару чи надання додаткових відомостей.

Без здійснення верифікації (перевірки достовірності) для цілей застосування преференцій вважаються непридатними документи про походження товарів з наступних технічних причин: бланк наданого сертифіката не відповідає зразку бланку, наведеному у додатку III до Протоколу 1 «Щодо визначення концепції «Товарів, що походять з певної країни» і методів адміністративного співробітництва» до Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом від 27.06.2014 р. (далі Протокол 1) (істотна різниця у розмірі чи кольорі, відсутній номер сертифіката, сертифікат заповнений мовою, що не є однією з офіційних мов Сторін Угоди); водночас, як виняток із правил, графа 11 сертифіката може бути розділена на дві частини для проставлення печатки митного органу країни ЄС; не заповнено одну або декілька з обов`язкових граф сертифіката (наприклад, графа 4); відсутній відбиток печатки митниці країни ЄС (графа 11); в графах 2 та 5 сертифіката зазначено відомості про країну (групу країн), яка не є учасником Угоди; граничний термін дії сертифіката/декларації інвойс закінчився, за винятком випадку, якщо такий сертифікат/декларація інвойс був дійсним та поданий митниці на момент поміщення товарів у митний режим «митний склад» (стаття 24 (3) Протоколу 1.

У разі неприйняття сертифіката з технічних причин митницею ДФС оригінал цього сертифіката повертається імпортеру для отримання нового сертифіката після здійснення експорту товарів відповідно до положень статті 18 (1)(b) Протоколу 1, в справах митниці ДФС залишається копія цього сертифіката.

Крім того, до обґрунтованих сумнівів щодо достовірності документів про походження товару належать такі випадки: проставлений в сертифікаті відбиток печатки посадової особи митниці країни ЄС відсутній у зразках відбитків печаток, доведених до митниць ДФС; сертифікат або декларацію інвойс не підписано експортером (за винятком декларацій інвойсів, складених затвердженими експортерами); структура номера авторизації затвердженого експортера не відповідає структурі номера, доведеного до митниць ДФС; у графі 11 сертифіката відсутні підпис та/або дата видачі (дата може бути проставлена окремо та/або міститися у відбитку печатки митниці країни ЄС у разі, якщо це передбачено доведеним до митниць ДФС зразком відбитка печатки); маркування на продукції/пакувальній тарі або на інших супровідних документах свідчить про інше походження товару, ніж зазначено в документі про походження товару; код товарної номенклатури (на рівні перших чотирьох знаків), зазначений у документі про походження товару або в комерційних/товаросупровідних документах, відрізняється від коду, задекларованого в митній декларації, за умови зміни правила походження до товару; дата декларування експортером відомостей про країну походження товару в графі 12 сертифіката пізніша, ніж дата видачі сертифіката, зазначена у графі 11 цього сертифіката; до сертифіката внесено виправлення/дописування, які не засвідчені відбитком печатки митниці країни ЄС (виправлення/дописування може бути засвідчено відбитком печатки митниці країни ЄС, який відрізняється від відбитка печатки, проставленого у графі 11 цього сертифіката).

Водночас у матеріалах справи відсутні докази підтвердження сумнівів у достовірності поданих документів, статусі походження відповідних товарів, а контролюючим органом не здійснювалось жодних перевірочних дій, не надсилалось запитів про надання відповідних доказів чи інформації щодо сертифікату EUR.1 PL/MF/AP 0128870 (а.с. 50), на підставі якого здійснювалось ввезення товару 22.11.2019.

Згідно з ч. 1 ст. 45 Митного кодексу України, за наявності будь-яких сумнівів щодо країни походження товару, саме на відповідача покладається обов`язок звернутися до компетентного органу, що видав документ, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару із запитом про проведення перевірки цих документів про походження товару чи надання додаткових відомостей.

Однак Львівська митниця ДФС не вжила будь-яких заходів щодо перевірки сертифікату з перевезення товару EUR.1 PL/MF/AP 0128870, не зважаючи на те, що згідно з листом ДФС від 28.12.2018 № 40584/7/99-99-19-04-17 визнанню непридатними документів про походження товарів (сертифікат з перевезення товару форми EUR.1) передує здійснення верифікації (перевірка достовірності).

Зокрема, митний орган до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, із запитом про проведення перевірки цих документів про походження товару чи надання додаткових відомостей, не звертався. Натомість, у небезсумнівному та однозначному порядку, керуючись виключно листом ДФС від 28.12.2018 № 40584/7/99-99-19-04-17, вважав поданий сертифікат непридатним для підтвердження країни походження без жодної перевірочної роботи.

Крім того, відповідно до роз`яснення ДФС України від 03.03.2017 №5466/7/99-99-19-03-17 «Про здійснення верифікації (перевірки достовірності) документів про походження товару з країн Європейського Союзу», до обґрунтованих сумнівів щодо достовірності документів про походження товару відносяться, наприклад, такі випадки: проставлений в сертифікаті відбиток печатки посадової особи митниці країни ЄС відсутній в зразках відбитків печаток, доведених до митниць ДФС; сертифікат або декларація інвойс не підписані експортером (за винятком декларацій інвойсів, складених затвердженими експортерами); структура номера авторизації затвердженого експортера не відповідає структурі номера, доведеного до митниць ДФС; в графі 11 сертифіката відсутній підпис та/або дата видачі (дата може бути проставлена окремо та/або міститися у відбитку печатки митниці країни ЄС, у разі якщо це передбачено доведеним до митниць ДФС зразком відбитку печатки); маркування на продукції/пакувальній тарі або на інших супровідних документах свідчить про інше походження товару ніж зазначено в документі про походження товару; код товарної номенклатури (на рівні перших чотирьох знаків), зазначений у документі про походження товару або в комерційних/товаросупровідних документах, відрізняється від коду, задекларованого в митній декларації, за умови зміни правила походження до товару; дата декларування експортером відомостей про країну походження товару в графі 12 сертифіката пізніше дати видачі сертифіката, зазначеної у графі 11 цього сертифіката; до сертифіката внесені виправлення/дописування, які не засвідчені відбитком печатки митниці країни ЄС (виправлення/дописування можуть бути засвідчені відбитком печатки митниці країни ЄС, який відрізняється від відбитка печатки, проставленого у графі 11 цього сертифіката).

Отже у митного органу були відсутні правові підстави в порядку статті 33 Протоколу І, статті 45 МК України для здійснення перевірки сертифікату з перевезення EUR.1 PL/MF/AP 0128870, оскільки обґрунтовані сумніви щодо достовірності цього документу про походження товару об`єктивно відсутні.

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення.

Судові витрати розподілити відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Таврія-В» (65091, м. Одеса, вул. Мясоїдівська, 14; 19202597) до Галицької митниці Держмитслужби (79000, м. Львів, вул. Тадеуша Костюшкіна, 1; 43348711) про визнання протиправним та скасування картки відмови в митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови Львівської митниці ДФС в митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 22.11.2019 № UA209180/2019/01356.

Стягнути з бюджетних асигнувань Галицької митниці Держмитслужби на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таврія-В» судові витрати у розмірі 2 102 грн (дві тисячі сто дві грн).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.В. Завальнюк

.