Справа № 520/1114/2020
Суддя: Лук'яненко М.О.
Дата ухвалення: 2020-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2020 р. № 520/1114/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лук`яненко М.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (пл. Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків,61022), Головного управління Державного казначейства України в Харківській області (вул. Бакуліна, 18, Харків, 61166), Державної казначейської служби України (вул. Бастіоннна, 6, м. Київ, 01601), третя особа: Головне територіальне управління юстиції у Харківській області (вул. Ярослава Мудрого, буд. 16, м. Харків, 61002) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Красноградського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, а в його особі Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо виконання постанови Кегичівського районного суду Харківської області від 29.03.2010 року по справі № 2а- 99/10 по виплаті заборгованості ОСОБА_1 у розмірі 143809,85 грн, яка склалася за період з 01.11.2011 року по 31.10.2014 рік у відповідності до вимог Закону України від 05.06.2012 № 4901 -VI "Про. гарантії держави щодо виконання судових рішень" та Порядку погашення заборгованості, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2014 р. № 440;

- визнати протиправним рішення Красноградського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відсутність заборгованості ОСОБА_1 у сумі 143809,85 грн., яка склалася за період з 01.11.2011 року по 31.10.2014 року по постанові Кегичівського районного суду Харківської області від 29.03.2010 року у справі № 2а-99/10 та надання відповідальною особою Красноградського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області довідки територіальному Управлінню юстиції у Харківській області - Управлінню державної виконавчої служби "Про здійснення нарахування, та виконання рішення суду на повідомлення про прийняття до обліку рішення, виконання якого гарантується державою від 21.10.2014 № 29857/08-33/08 (яке надійшло до управління 28.10.2014 року)" на заміну раніше надісланої № 1286/13-15 від 03.11.2014 з виправленими недоліками;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити необхідні нарахування та надати відповідний пакет документів, взамін відізваного, до Головного територіального Управлінням юстиції у Харківській області по виплаті заборгованості ОСОБА_1 у сумі 143809,85 грн., яка склалася за період з 01.11.2011 року по 31.10.2014 року на виконання постанови Кегичівського районного суду Харківської області від 29.03.2010 року у справі № 2а-99/10 та у відповідності до вимог Закону України від 05.06.2012 № 4901-VI "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", Порядку погашення заборгованості, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2014 р. № 440;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління державної казначейської служби України в Харківській області та Державної казначейської служби України щодо виплати ОСОБА_1 заборгованості, яка склалася за період з 01.11.2011 року по 31.10.2014 року у сумі 143809.85 гри. згідно акту приймання - передавання за 1 квартал 2017 року, наданим на виконання Головному Управлінню державної казначейської служби України в Харківській області Головним територіальним управлінням юстиції у Харківській області за №1499 за постановою Кегичівського районного суду Харківської області по справі №2а-99/10 від 29.03.2010 року та у відповідності до вимог Закону України від 05.06.2012 № 4901-VI "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", вимог Порядку погашення заборгованості, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2014 р. № 440, вимог Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845;

- зобов`язати Головне управління державної казначейської служби України в Харківській області та Державну казначейську служби України виконати дії щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 заборгованості, яка склалася за період з 01.11.2011 року по 31.10.2014 року у сумі 143809.85 грн. згідно постанови Кегичівського районного суду Харківської області від 29.03.2010 року по справі № 2а-99/10 та наданого Головним територіальним Управлінням юстиції у Харківській області пакету документів та акту приймання - передавання за 1 квартал 2017 року за номером 1499 у відповідності до вимог Закону України від 05.06.2012 №4901-VI "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", Порядку погашення заборгованості, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2014 р. № 440, Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845.

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктами владних повноважень - відповідачами у справі, яким подати у визначений судом строк, з моменту набрання рішенням законної сили, звіт про виконання рішення суду.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідач, УПФУ в Кегичівському районі Харківської області на виконання постанови Кегичівського районного суду Харківської області по справі №2-а-99/10 від 29 березня 2010, яка набрала законної сили 16.06.2011, провів ОСОБА_1 перерахунок пенсії за період з 01.11.2011 року по 31.10.2014 року у сумі 143809.85 грн. В подальшому відповідачем пенсія не перерахована, так як починаючи з 01.11.2011 пенсійні виплати, передбачені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в тому числі і ті, розмір яких встановлено на виконання судових рішень, здійснюється в розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 №745 "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету", а з 01.01.2012 у розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Згідно постанови суду Пенсійний фонд нарахував пенсію за жовтень 2011 року, та її розмір склав 5381,20 грн. З листопада 2011 року, відповідачем обмежено розмір пенсії з невідомих позивачу причин, у зв`язку із чим її розмір становив 1489.60 грн. Позивач вважає такі дії незаконними, оскільки вони порушують його право на пенсійне забезпечення.

Ухвалою суду від 29.01.2020 відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року заяву ОСОБА_1 про зміну позовних вимог по адміністративній справі прийнято до провадження.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року залучено до участі у справу в якості співвідповідача Державну казначейську службу України.

Відповідачем, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області надано через канцелярію суду відзив на позов, в якому останній зазначив, що 19.06.2011 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет країни на 2011 рік". Частиною 7 цього Закону доповнено прикінцеві положення пунктом 4 такого змісту: "4. Установити, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", статей 14, 22, 37 та ч. 3 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік". На виконання вимог вищезазначеного Закону, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 06.07.2011 року № 745 "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету", яка набрала чинності 23.07.2011 року. У зв`язку з викладеним, у 2011 році пенсійні виплати, передбачені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в тому числі й ті, розмір яких встановлено на виконання судових рішень, здійснювались у розмірах, визначених з урахуванням норм Уряду від 06.07.2011 року № 745. Вищевикладені обставини свідчать про те, що виконання Постанови Кегичівського районного суду Харківської області від 29.03.2010 року по справі №2а-99/10 у порядку та розмірах визначених судовим рішенням, здійснювалось управлінням ПФУ в Кегичівському районі Харківської області за період з 22.05.2008 року та до 31.10.2011 року включно. З 01.11.2011 року, розмір пенсії позивача визначено відповідно до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою КМУ "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23.11.2011 року № 1210. Внаслідок подальшого звернення позивача до управління Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції, управлінням ПФУ в Кегичівському районі отримано повідомлення про прийняття до обліку рішення, виконання якого гарантується державою від 21.10.2014 року № 29857/08-33/08. На виконання вимог вказаного повідомлення про необхідність виконання постанови Кегичівського районного суду Харківської області від 29.03.2010 року по справі № 2а-99/10, спеціалістами на даний час ліквідованого (припиненого) управління ПФУ в Кегичівському районі Харківської області здійснено нарахування державних пенсійних виплат позивачу за період з 01.11.2011 року по 31.10.2014 року, у загальній сумі 143809,85 грн., що відображено у довідці № 1286/13-15 від 03.11.2014 року. У даних обставинах відповідальними спеціалістами припиненої юридичної особи не враховано наявні зміни у діючому законодавстві, які свідчили про те, що аналогічні нарахування державних пенсійних виплат на виконання наявних судових рішень припинені з 31.10.2011 року. Вказані обставини призвели до помилкового та необґрунтованого нарахування державних пенсійних виплат позивачу на виконання наявного судового рішення, що в свою чергу призвело до необхідності надання додаткової інформації до Управління ДВС ГТУЮ в Харківській області. Довідка управління ПФУ в Кегичівському районі від 04.04.2019 року № 3419-02/16 надіслана до Управління ДВС ГТУЮ в Харківській області, на заміну раніше надісланої довідки управління ПФУ № 1286/13-15 від 03.11.2014 року та свідчила про відсутність заборгованості по вказаному судовому рішенню. Відтак позов є необґрунтованим та безпідставним.

Відповідач, Головне управління Державного казначейства України в Харківській області, надав через канцелярію суду відзив на позов, у якому просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, зазначивши, що відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду здійснюється Державною казначейською службою України у порядку черговості надходження виконавчих документів. Постанова Кегичівського районного суду Харківської області від 29.03.2010 по справі №2а-99/10 з довідкою УПФУ в Кегичівському районі Харківської області від 03.11.2014 №1286/13-15, надійшла до Головного управління 03.05.2017, згідно акту приймання - передачі за 1 квартал 2017 року. Згідно наданих повноважень, Головне управління внесло відомості про прийняття рішення до Реєстру судових рішень АС "Є-Казна" за бюджетною програмою (КПКВ 3504040). Разом з тим, згідно довідки УПФУ в Кегичівському районі Харківської області від 04.04.2019 №3419-02/16, боржником повідомлено про відсутність заборгованості за рішенням суду по справі №2а-99/10. Таким чином, Казначейством вчинялись всі дії щодо виконання рішень судів, в тому числі і постанови Кегичівського районного суду Харківської області.

Відповідач, Державна казначейська служба України, своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов не скористався.

Третя особа, Головне територіальне управління юстиції у Харківській області, надала через канцелярію суду письмові пояснення, в яких зазначила, що відповідно до пункту 12 Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 №440, дані про нараховану Управлінням Пенсійного фонду України в Кегичівському районі Харківської області суму заборгованості, яка складає 143809,85 грн. внесено до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою. Згідно акту приймання - передавання за 1 квартал 2017 року за №1499 пакет документів на ім`я ОСОБА_1 для подальшого виконання постанов суду направлений до Головного управління державної казначейської служби України у Харківській області. Отже, всі передбачені чинним законодавством дії управлінням вчинені, відтак вимоги спрямовані до казначейської служби є безпідставними та нормативно необґрунтованими.

Позивачем через канцелярію суду надано відповідь на відзив на позов Головного управління Державного казначейства України в Харківській області, в якій він підтримав вимоги та доводи заявленого позову, та зазначив, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у не виплаті позивачу належної йому суми пенсійних виплат за період з 01.11.2011 року по 31.10.2014 року у сумі 143809.85 грн.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно зі статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

Із матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (категорія 1) на підставі посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи серія НОМЕР_1 від 25 квітня 2019 року.

Позивач є інвалідом 2 групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни згідно ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 26.04.2016.

Постановою Кегичівського районного суду Харківської області по справі №2-а-99/10 від 29 березня 2010, залишеною в силі постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.06.2010 року, позов ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі, визнано неправомірними дії посадових осіб УПФУ в Кегичінському районі Харківської області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії по інвалідності відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зобов`язано УІІФУ в Кегичінському районі Харківської області провести з 22.05.2008 року перегляд призначених та нарахованих виплат ОСОБА_1 державної пенсії в мінімальному об`ємі у розмірі шести мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи із законодавчо визначеного розміру мінімальної пенсії за віком на момент виплати, та зобов`язано УПФУ в Кегичінському районі Харківської області нарахувати та виплатити належні ОСОБА_1 державну пенсію в мінімальному об`ємі у розмірі шести мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи із законодавчо визначеного розміру мінімальної пенсії за віком на момент виплати у зв`язку з переглядом їх призначень та нарахувань до виплат, яка склалася з 22.05.2008 року.

Починаючи з серпня 2010 року ОСОБА_1 перерахована та виплачувалась пенсія у відповідності до рішення суду, яка на жовтень 2011 року складала 5381,20 грн.

З листопада 2011 року, відповідачем обмежено розмір пенсії з невідомих позивачу причин, у зв`язку із чим її розмір становив 1489.60 грн.

03 вересня 2012 року Кегичівським відділом державної виконавчої служби Кегичівського районного управління юстиції за виконавчим листом, виданим Кегичівським районним судом від 29.02.2010 року відкрито виконавче провадження № 34062851 по виконанню рішення Кегичівського районного суду по справі № 2а-99/10.

В подальшому на протязі 2012-2014 років пенсія також нараховувалася та виплачувалася йому не у відповідності до рішення суду.

В подальшому позивач звернувся до Харківського управління юстиції з відповідними заявами про виплату йому заборгованості, яка склалася за період з 01.11.2011 року по 31.10.2014 року в сумі 143809.85 грн.

Повідомленням від 21.10.2014 №29857 08-33 08 управління Державної виконавчої служби ГУ Юстиції в Харківській області повідомило позивача, що постанова Кегичівського районного суду Харківської області по справі № 2а-99/10 від 29.03.2010, відповідно до пункту 7 Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою КМУ від 03.09.2014 року № 440. прийнята для обліку та включена до першої черги задоволення вимог та внесена до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою за №45165117.

На численні звернення позивача, листом від 03.12.2014 №1478/02-15 управлінням Пенсійного фонду в Кегичівському районі Харківської області повідомлено позивача, що на виконання рішення суду йому нараховано за період з 01.11.2011 року по 31.10.2014 року, з урахуванням виплачених сум, заборгованість по виплаті пенсії в сумі 143809.85 грн.

В березні 2018 року вищезазначена заборгованість в сумі 143809.85 грн. підтверджена та управлінням повідомлено, що на виконання рішення суду № 2а-99/10 від 29.03.2010 розрахунок по заборгованості з пакетом документів передано актом приймання - передавання за 1 квартал 2017 року за №1499 до Головного управління Державної казначейської служби України в Харківській області і виплата буде здійснюватися за бюджетною програмою для виконання судових рішень.

В квітні 2019 року за запитом Державної казначейської служби позивачем надіслані реквізити та картковий рахунок для перерахування вищевказаної заборгованості.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач у травні 2019 року, спілкуючись по телефону з представником Казначейства дізнався, що Пенсійний фонд в особі Красноградського об`єднаного УПФУ в Харківській області надав до ГУ Державної казначейської служби України в Харківській області довідку від 04.04.2019 року №3419-02/16 про те, що постанова Кегичівського районного суду Харківської області від 29.03.2010 по справі № 2а- 99/10. яка з 03.05.2017 року перебувала в черзі за бюджетною програмою на виплату, виконана добровільно.

Після отримання даної інформації, позивач звернувся до управління державної виконавчої служби в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та на Гарячу лінію Уряду України.

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області листом від 06.07.2019 №ЛІ-9397645, посилаючись на ст. 63 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Законів України "Про державний бюджет України "Про внесення змін до Закону України "Про державний бюджет України" відповідно на 2011-2015 роки. Постанови КМУ від 06.07.2011 № 745 "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету" повідомило, що розмір пенсії позивача визначено відповідно Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМУ "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23.11.2011 року № 1210. У зв`язку із чим, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області направило до управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області повідомлення про відсутність заборгованості по постанові Кегичівського районного суду Харківської області від 29.03.2010 №2а-99/10.

19 серпня 2019 року Головне територіальне управління юстиції у Харківській області листом № 07.02-08/Л-1969 роз`яснило позивачу, що інформації в Реєстрі рішень, виконання яких гарантується державою щодо рішення Кегичівського районного суду Харківської області по справі №2а-99/10 від 29.03.2010 не виявлено.

На письмовий запит до ГУ Державної казначейської служби України в Харківській області позивачем отримано листа № 13-20/5901 від 18.12.2019 року з повідомленням про те. що згідно з даними реєстру судових рішень АС "Казна" та відповідно до довідки Красноградського об`єднаного управління ІІФУ Харківської області № 3419-02/16 віл 04.04.2019 року, заборгованість за постановою Кегичівського районного суду Харківської області від 29.03.2010 року по справі №2а-99/10 про нарахування та виплату ОСОБА_1 коштів відсутня. Разом з листом, управлінням надано довідку Красноградського ОУПФУ Харківської області, відповідно до якої позивачу проведено нарахування в серпні 2010 року, виплата пенсії по інвалідності в розмірі фактичних збитків припинена з 01.11.2011, згідно постанови №745 від 06.07.2011 "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету". Також, зазначивши, що заборгованість по даному рішенню відсутня.

Не погоджуючись із діями відповідачів, позивач звернувся до суду із даним позовом.

По суті спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Таким чином, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Положеннями статті 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, соціального захисту потерпілого населення визначає Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-ХІІ від 28 лютого 1991 року.

Відповідно до ст. 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-ХІІ пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: державної пенсії; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Положеннями ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії, передбачено, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю

За правилами ст. 71 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-ХІІ дія положень цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону.

Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV, який регулює безпосереднє право особи на державне пенсійне страхування, набрав чинності з 1 січня 2004 року.

Так, постановою Кегичівського районного суду Харківської області по справі № 2-а-99/10 від 29.03.2010 зобов`язано УПФУ в Кегичінському районі Харківської області провести з 22.05.2008 року перегляд призначених та нарахованих виплат ОСОБА_1 державної пенсії в мінімальному об`ємі у розмірі шести мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи із законодавчо визначеного розміру мінімальної пенсії за віком на момент виплати.

На виконання постанови Кегичівського районного суду Харківської області по справі № 2-а-99/10 від 29.03.2010 відповідачем, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Харківській області з серпня 2010 року ОСОБА_1 перерахована та виплачувалась пенсія у відповідності до рішення суду, яка на жовтень 2011 року складала 5381,20 грн.

З листопада 2011 року, відповідачем обмежено розмір пенсії з невідомих позивачу причин, у зв`язку із чим її розмір становив 1489.60 грн.

Щодо подальшої виплати пенсії позивача з 01.11.2011, відповідач у своєму листі від 06.07.2019 №ЛІІ-9397645, посилаючись на ст. 63 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Закони України "Про державний бюджет України" "Про внесення змін до Закону України "Про державний бюджет України" відповідно на 2011-2015 роки, постанову КМУ від 06.07.2011 № 745 "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету" повідомив, що розмір пенсії позивача визначено відповідно до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМУ "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23.11.2011 року № 1210. У зв`язку із чим, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області направило до управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області повідомлення про відсутність заборгованості по постанові Кегичівського районного суду Харківської області від 29.03.2010 №2а-99/10.

Відповідно до приписів ст. 22 Конституції України Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно з пунктом 4 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058, у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Вищевказана норма Закону кореспондується із приписами пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2148, яким визначено, що у разі якщо внаслідок перерахунку, проведеного відповідно до цього Закону, розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Не перерахунок та не виплата пенсії ОСОБА_1 з 01.11.2011 є грубим порушенням прав позивача на мирне володіння своїм майном.

Відповідно до частини 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні у справі "Суханов та Ільченко проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (цитата у п. 25 цього рішення).

Отже, припиняючи нарахування та виплату позивачеві пенсії за відсутності передбачених законами України підстав, відповідач порушив право позивача на отримання пенсії. При цьому право на отримання пенсії є об`єктом захисту за статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Втручання відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області у право позивача на мирне володіння своїм майном у вигляді пенсії суд вважає таким, що не ґрунтується на Законі.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Щокін проти України", питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (цитата у п. 33 цього рішення).

Отже, встановлення судом відсутності законності втручання, тобто вчинення дій не у спосіб, визначений законом, є достатньою підставою для висновку про те, що право позивача на мирне володіння своїм майном було порушено.

Крім того, відсутність коштів в державі не є підставою для невиконання рішення суду.

Так, право на виплати зі сфери соціального забезпечення було включено до змісту статті 1 Першого протоколу до Конвенції вперше у рішенні від 16 грудня 1974 року у справі "Міллер проти Австрії", де Суд встановив принцип, згідно з яким обов`язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і в рішенні "Гайгузус проти Австрії" від 16 вересня 1996 року, якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, у свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.

Відповідно до правової позиції Європейського суду у справі "Кечко проти України" (рішення від 08 листопада 2005 року) в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Верховний Суд України у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат (постанови Верховного Суду України від 22.06.2010 у справі №21-399во10, від 07.12.2012 у справі №21-977во10, від 03.12.2010 у справі № 21- 44а10).

Така правова позиція підтримана Конституційним Судом України у рішеннях від 20.03.2002 № 5-рп/2002, від 17.03.2004 № 7-рп/2004, від 01.12.2004 № 20-рп/2004, від 09.07.2007 № 6-рп/2007, в яких зазначено про неможливість поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист. Крім того, суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Засіб захисту, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п.75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява №38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правового захисту" у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, положення пенсійного законодавства, суд доходить висновку про безпідставність зменшення пенсії позивачу, оскільки відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань в державі не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність Головного управління державної казначейської служби України в Харківській області та Державної казначейської служби України щодо виплати ОСОБА_1 заборгованості, яка склалася за період з 01.11.2011 року по 31.10.2014 року у сумі 143809.85 грн. згідно акту приймання - передавання за 1 квартал 2017 року, наданим на виконання Головному управлінню державної казначейської служби України в Харківській області Головним територіальним управлінням юстиції у Харківській області за №1499 за постановою Кегичівського районного суду Харківської області по справі №2а-99/10 від 29.03.2010 року та у відповідності до вимог Закону України від 05.06.2012 № 4901-VI "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", вимог Порядку погашення заборгованості, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2014 р. № 440, вимог Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845, та про зобов`язання Головного управління державної казначейської служби України в Харківській області та Державної казначейської служби України виконати дії щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 заборгованості, яка склалася за період з 01.11.2011 року по 31.10.2014 року у сумі 143809.85 грн. згідно постанови Кегичівського районного суду Харківської області від 29.03.2010 року по справі № 2а-99/10 та наданого Головним територіальним Управлінням юстиції у Харківській області пакету документів та акту приймання - передавання за 1 квартал 2017 року за номером 1499 у відповідності до вимог Закону України від 05.06.2012 №4901-VI "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", Порядку погашення заборгованості, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2014 р. № 440, Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду здійснюється Державною казначейською службою України у порядку черговості надходження виконавчих документів.

Поряд із цим, суд зазначає, що начальником Красноградського ОУПФУ Харківської області надіслано до Головного територіального управління юстиції у Харківській області управління державної виконавчої служби довідку від 04.04.2019 року № 3419-02/16 взамін №1286/13-15 від 03.11.2014, зі змісту якої вбачається, що заборгованість за постановою Кегичівського районного суду Харківської області від 29.03.2010 року по справі № 2а- 99/10 відсутня, на підставі якої Казначейством припинено виплату позивачу пенсії перерахованої згідно вище зазначеної постанови, а враховуючи, що Казначейство є органом, який здійснює списання коштів з державного бюджету, а не органом який здійснює нарахування та перерахунок пенсій громадянам, які в силу закону набули таке право, то і бездіяльності з боку останнього не допущено.

Разом з тим, суд зауважує, що позивачем не зазначено обґрунтованих підстав вважати, що після здійснення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області відповідного перерахунку пенсії позивачу, Головним управлінням Державної казначейської служби України в Харківській області та Державною казначейською службою України будуть порушуватись права ОСОБА_1 на отримання належних йому виплат.

Щодо позовної вимог про встановлення судового контролю за виконанням рішення суб`єктами владних повноважень - відповідачами у справі, яким подати у визначений судом строк, з моменту набрання рішенням законної сили, звіт про виконання рішення суду, суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що в силу положень ч.1 ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, зазначене є правом суду, а не обов`язком, водночас, позивачем не наведено обставин, які б викликали у суду сумнів у тому, що відповідач може ухилятись від виконання судового рішення, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для застосування приписів ст.382 КАС України щодо встановлення судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність своїх дій, суд доходить висновку про часткове задоволення позову.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Державного казначейства України в Харківській області, Державної казначейської служби України, третя особа: Головне територіальне управління юстиції у Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Красноградського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, а в його особі Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо виконання постанови Кегичівського районного суду Харківської області від 29.03.2010 року по справі № 2а- 99/10 по виплаті заборгованості ОСОБА_1 у розмірі 143809,85 грн, яка склалася за період з 01.11.2011 року по 31.10.2014 рік у відповідності до вимог Закону України від 05.06.2012 № 4901 -VI "Про. гарантії держави щодо виконання судових рішень" та Порядку погашення заборгованості, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2014 р. № 440.

Визнати протиправним рішення Красноградського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відсутність заборгованості ОСОБА_1 у сумі 143809,85 грн, яка склалася за період з 01.11.2011 року по 31.10.2014 року по постанові Кегичівського районного суду Харківської області від 29.03.2010 року у справі № 2а-99/10 та надання відповідальною особою Красноградського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області довідки територіальному Управлінню юстиції у Харківській області - Управлінню державної виконавчої служби "Про здійснення нарахування, па виконання рішення суду на повідомлення про прийняття до обліку рішення, виконання якого гарантується державою від 21.10.2014 № 29857/08-33/08 (яке надійшло до управління 28.10.2014 року)" на заміну раніше надісланої № 1286/13-15 від 03.11.2014 з виправленими недоліками.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити необхідні нарахування та надати відповідний пакет документів, взамін відізваного, до Головного територіального управлінням юстиції у Харківській області по виплаті заборгованості ОСОБА_1 у сумі 143809,85 грн, яка склалася за період з 01.11.2011 року по 31.10.2014 року на виконання постанови Кегичівського районного суду Харківської області від 29.03.2010 року у справі № 2а-99/10 та у відповідності до вимог Закону України від 05.06.2012 № 4901-VI "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", Порядку погашення заборгованості, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2014 р. № 440.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.О. Лук`яненко