Справа № 520/10809/19
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2020-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА
26 березня 2020 р. Справа № 520/10809/19
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Супрун Ю.О., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду заяву представника позивача в порядку ст.383 КАС України по справі № 520/10809/19 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:
17.03.2020 ОСОБА_2 , діючи в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з заявою в порядку ст. 383 КАС України, в якій просить суд:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо неналежного виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2019 у справі №520/10809/19 в частині не включення щомісячної додаткової грошової винагороди до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 з якого обчислюється грошова компенсація додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 по 2017 яка входила в грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на день звільнення з військової служби, а саме 22.09.2017;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 вжити заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 у місячний строк з дня набрання законної сили ухвали повідомити Харківський окружний адміністративний суд про результати вжитих заходів.

В обґрунтування вказаної заяви представник позивача зазначив, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2019 по даній справі відповідачем виконано не належним чином, оскільки при розрахунку грошової компенсації додаткової відпустки як учасника бойових дій позивачу не було включено до грошового забезпечення щомісячну додаткову грошову винагороду. 13.02.2020 позивач звернувся до Військової частини НОМЕР_1 з заявою в якій просив належним чином виконати рішення суду. Відповідач листом від 12.03.2020 повідомив ОСОБА_1 , що відповідно наказу Міноборони № 206 від 11.06.2008 розрахунок грошової компенсації здійснюється без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди. Також заявник зазначив, що виконавчий лист до виконання не пред`являвся виконавче провадження не відкривалось.

Відповідно до частини 5 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 15 ч. 1 ст. 4 КАС України ухвала - письмове або усне рішення суду будь-якої інстанції в адміністративній справі, яким вирішуються питання, пов`язані з процедурою розгляду адміністративної справи, та інші процесуальні питання.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши подану заяву, суд зазначає наступне.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2019 позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 грошової компенсації додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2017 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 22 вересня 2017 року.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) грошову компенсацію за не використані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2017 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 22 вересня 2017 року.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2020 апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2019 повернуто скаржнику.

Згідно даних програми "Діловодство спеціалізованого суду" рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2019 по справі № 520/10809/19 набрало законної сили 14.01.2020.

На виконання вказаного рішення суду представником позивача 20.01.2020 отримано виконавчий лист по даній справі.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Таким чином право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

За змістом частини 1 статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи.

Із зазначеного вбачається, що виконуючи рішення суду відповідач зобов`язаний враховувати обставини встановленні судовим рішенням.

Відповідно до частини 1 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно з частиною 6 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

З системного аналізу вищезазначених норм права випливає, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача. Отже, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається за можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.

При цьому, в контексті розуміння вимог чинного законодавства дії суб`єкта владних повноважень - це активна поведінка суб`єктів владних повноважень, яка може мати вплив на права, свободи та інтереси фізичних та/чи юридичних осіб.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, відповідач при виконанні рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2019 у справі № 520/10809/19 як орган державної влади зобов`язаний діяти лише в межах чинного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 13.02.2020 звернувся із відповідною заявою до Військової частини НОМЕР_1 з метою добровільного виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2020 по справі №520/10809/19.

На заяву позивача від 13.02.2020 Військова частина НОМЕР_1 направила на адресу позивача лист від 12.03.2020 за вих.№10/451, зі змісту якого відповідач посилався на наказ Міноборони № 206 від 11.06.2008, згідно якого розрахунок грошової забезпечення за час щорічної основної відпустки, визначеної в пунктах 37.5 та 37.6 цієї інструкції, та грошової компенсації визначених в пунктах 37.9 - 37.11 цієї інструкції, здійснюється виходячи з окладу за військовим званням, посадового окладу та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення, які військовослужбовець отримував з останньою штатною посадою, що ним займалась. Також, зазначив, що компенсація за відпустки виплачується без урахуванням ЩДГВ.

Суд погоджується з доводами представника позивача про те, що ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане.

Між тим, приписами ст. 76 КАС України унормовано, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

При цьому, суд зазначає, що доданий до заяви лист Військової частини НОМЕР_1 від 12.03.2020 за вих.№10/451, в якому зазначено, що відповідно до наказу Міноборони № 206 від 11.06.2008 розрахунок грошової забезпечення за час щорічної основної відпустки, визначеної в пунктах 37.5 та 37.6 цієї інструкції, та грошової компенсації визначених в пунктах 37.9 - 37.11 цієї інструкції, здійснюється виходячи з окладу за військовим званням, посадового окладу та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення, які військовослужбовець отримував з останньою штатною посадою, що ним займалась, та беручи до уваги викладене компенсація за відпустки виплачується без урахуванням ЩДГВ, має виключно інформаційний характер.

Тобто, лист відповідача від 12.03.2020 за вих.№10/451 містить в собі лише інформацію щодо порядку розрахунку грошової забезпечення за час щорічної основної відпустки та розрахунку грошової компенсації за відпустки, при цьому у зазначеному листі відсутні посилання відповідача про повне/часткове або взагалі не виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2019 по справі № 520/10809/19, а отже в силу норми ч. 1 ст.76 КАС України не може бути таким доказом.

Враховуючи вищевикладене, судом не встановлено свідомого невжиття відповідачем залежних від нього заходів з метою виконання судового рішення по даній справі та порушення у зв`язку з цим прав позивача.

Окрім цього, слід зауважити, що ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п. 16 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» в межах виконавчого провадження, державний виконавець зобов`язаний накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

При виконанні рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню), що передбачено ч.6 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження».

Після закінчення наданого строку, державний виконавець перевіряє виконання рішення суду. У разі невиконання рішення суду, державним виконавцем складається акт, після чого виноситься постанова про накладання штрафу в якій зазначає розмір штрафу, вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі повторного невиконання рішення державним виконавцем складається акт, після чого виноситься постанова про накладання штрафу в якій зазначає розмір штрафу та попередження про кримінальну відповідальність, після чого звертається до органу досудового розслідування з повідомленням про вчинення боржником кримінального правопорушення за ст. 382 Кримінального кодексу України.

З програми "Діловодство спеціалізованого суду" вбачається, що виконавчий документ на виконання даного судового рішення отримано на руки представником позивача 20 січня 2020, однак заявник у заяві зазначив, що виконавчий лист останнім до виконання не пред`явлено та виконавче провадження не відкривалось, відтак, звернення з означеною заявою в порядку ст. 383 КАС України до суду є також передчасним.

За вищевикладених обставин суд дійшов висновку, що у спірних відносинах відсутні протиправні дії відповідача щодо неналежного виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2019 у справі № 520/10809/19.

Відповідно до ч. 6 ст. 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника позивача в порядку ст. 383 КАС України по справі №520/10809/19.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 248, ст. 256, ст. 293, ст. 295, ст. 297, ст.383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У Х В А Л И В:
Заяви представника позивача в порядку ст. 383 КАС України по справі №520/10809/19 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Текст ухвали виготовлено та підписано 26 березня 2020 року.

Суддя Ю. О. Супрун