Справа № 240/11634/19
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2020-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/11634/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Капинос О.В.

Суддя-доповідач - Сапальова Т.В.

24 березня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Смілянця Е. С. Мацького Є.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Львівського державного університету внутрішніх справ на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 13 січня 2020 року у справі за адміністративним позовом Львівського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

в листопаді 2019 року Львівський державний університет внутрішніх справ звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Львівського державного університету внутрішніх справ витрат, пов`язаних з його утриманням під час навчання, у розмірі 21383,66 грн.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 13 січня 2020 року позов повернуто особі, яка його подала.

Не погодившись з вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає про те, що строк звернення до суду пропущено з поважних причин, оскільки у позивача були відсутністі кошти на сплату судового збору.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти її доводів і зазначив, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до заяви від 18.03.2020 ОСОБА_1 просить суд розглядати справу без участі відповідача.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивач пропустив строк звернення до суду і в обґрунтування заяви про поновлення строку звернення до суду не зазначив поважних причин його пропуску.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для повернення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п.2 ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Ч.5 ст.242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові від 12 грудня 2018 року у справі №804/285/16 колегія суддів Великої Палати Верховного Суду дійшла висновку про те, що спори щодо відшкодування вартості навчання особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, за позовом суб`єкта владних повноважень підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби.

Згідно з ч.5 ст.122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що чинним процесуальним законодавством встановлено місячний строк звернення до суду з позовом про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання.

Згідно з наказом Львівського державного університету внутрішніх справ від 06.08.2010 №297 ОСОБА_1 зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання.

Наказом УМВС України у Житомирській області від 26.03.2015 №77 о/с ОСОБА_1 було звільнено з ОВС за порушення дисципліни .

05.10.2015 складено довідку-розрахунок витрат пов`язаних з навчанням у Львівському державному університеті внутрішніх справ ОСОБА_1 за серпень 2011- липень 2014.

07.11.2017 Львівський державний університет внутрішніх справ звернувся до Лугинського районного суду Житомирської області з позовом про стягнення з ОСОБА_1 витрат на навчання.

Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 30.07.2019 закрито провадження у справі №281/898/17 за позовом Львівського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат на навчання .

Згідно з п.4 ч.1 ст.170 КАС України перебування у провадженні цього або іншого суду справи про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є підставою для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі.

Таким чином, у період перебування справи №281/898/17 у провадженні судів загальної юрисдикції позивач був позбавлений можливості одночасно звернутися до адміністративного суду.

Зважаючи на підстави закриття провадження у справі №281/898/17 та на те, що протягом 07.11.2017-30.07.2019 позов до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав перебував у провадженні суду цивільної юрисдикції, колегія суддів дійшла висновку про те, що початок перебігу місячного строку звернення до суду слід відраховувати з дня закриття провадження у цивільній справі, тобто, з 31.07.2019.

Відповідно до ч.6 ст.120 КАС України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

З урахуванням наведеного, оскільки останній день місячного строку звернення до суду припадає на вихідний день (31.08.2019 - субота), то останнім днем строку звернення до суду є 02 вересня 2019 року.

Водночас, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом лише 11.11.2019, тобто з пропуском встановленого ч.5 ст.122 КАС України строку звернення до суду.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно з вимогами частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

В обґрунтування заяви про поновлення строку на звернення до адміністративного суду (а.с.20) позивач зазначає про те, що у кошторисі ЛьвДУВС було недостатньо коштів з цільовим призначенням на оплату судового збору, що підтверджується довідкою ЛьвДУВС від 17.12.2019 №10/941 (а.с.21).

Оцінюючи доводи апеляційної скарги щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду, колегія суддів виходить з наступного.

Стаття 44 КАС України передбачає обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, щодо сплати судового збору.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку звернення до суду особа, яка має намір подати позовну заяву, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії.

Отже, відсутність відповідного бюджетного фінансування щодо видатків на оплату судового збору не може впливати на дотримання строку звернення до суду і не є поважною підставою пропуску цього строку.

Маючи намір добросовісної реалізації належного права на звернення до суду сторона повинна забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання позовної заяви, її форми та змісту, в тому числі щодо надання документа про сплату судового збору. Відсутність у позивача коштів, призначених для сплати судового збору, як і наслідок, невиконання через це вимог закону і суду, своїх процесуальних обов`язків не може визнаватися поважною підставою пропуску строку звернення до адміністративного суду, оскільки кошти на вказані цілі повинні бути передбачені в кошторисі такої установи своєчасно та у повному обсязі з урахуванням здійснених видатків за минулий бюджетний період.

Оцінюючи поважність пропуску процесуальних строків з аналогічних підстав Верховний Суд у постанові від 25 червня 2019 року у справі № 826/3963/18 дійшов наступного висновку: "Беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що невжиття суб`єктом владних повноважень заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначень не може вважатися поважною причиною пропуску процесуального строку для звернення до суду".

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що вказані позивачем причини пропуску строку звернення до адміністративного суду не можуть бути визнані поважними.

Крім того, Львівський державний університету внутрішніх справ не надав доказів вжиття заходів щодо звернення до адміністративного суду протягом місячного строку з дня закриття провадження у справі №281/898/17.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 13 січня 2020 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Львівського державного університету внутрішніх справ залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 13 січня 2020 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку з підстав, передбачених ч.4 ст.328 КАС України.

Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Постанова суду складена в повному обсязі 24 березня 2020 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Смілянець Е. С. Мацький Є.М.