Справа № 156/1176/19
Суддя: Нєвєров І. М.
Дата ухвалення: 2020-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №156/1176/19
Номер провадження 2-а/156/5/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

25 березня 2020 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області в складі: головуючого судді Нєвєрова І. М. за участю секретаря судових засідань Салатюк Г. В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Іваничі в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шимчука Миколи Миколайовича інспектора сектору реагування патрульної поліції Володимир-Волинського відділу поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до Шимчука М.М. інспектора сектору реагування патрульної поліції Володимир-Волинського відділу поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Заявлені вимоги мотивує тим, що відповідачем 28 жовтня 2019 року відносно нього винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП згідно якої вказав, що ОСОБА_1 28 жовтня 2019 року о 16 год. 05 хв. в м. Володимир-Волинський по вул. Ковельська керуючи транспортним засобом «ВАЗ-2103» д.н.з НОМЕР_1 здійснив перевищення встановлених обмежень швидкості руху, проїзд на заборонений сигнал регулювання дорожнього руху та порушення інших правил дорожнього руху.

Вказує, що він дійсно 28 жовтня 2019 року керував власним автомобілем ВАЗ 2103 зі сторони м. Ковель в напрямку м. Нововолинськ по вул. Ковельській в м. Володимир-Волинський відповідно до правил дорожнього руху зі швидкістю 40-45 км/год. з включеними вогнями денного ходу та був пристебнутий ременем безпеки. Поліцейське авто рухалось йому назустріч, згодом поліцейські розвернулись, почали їхати за ним та увімкнули звукові сигнали про зупинку транспортного засобу. Автомобіль він зупинив, надав на вимогу необхідні документи та запитав про причину його зупинки, на що відповідач сказав, що він ніби не пропустив пішохода, який стояв на узбіччі. Вказане він заперечив, однак відповідач до уваги цього не взяв та виніс оскаржувану постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Постанову вважає незаконною, складену з грубим порушенням норм законодавства, відомчих актів МВС України, порядку розгляду справи, а тому просить її скасувати .

Ухвалою Іваничівського районного суду Волинської області від 21 листопада 2019 року по даній справі відкрито провадження, справу призначено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак від нього надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.

Відповідач Шимчук М.М. в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Відзив на позовну заяву не надійшов. Дослідивши наявні матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до повного задоволення виходячи з наступних підстав.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДПО 18 № 322713 від 28 жовтня 2019 року, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ-2103» д.н.з НОМЕР_1 о 16 год. 05 хв. в м. Володимир-Волинський по вул. Ковельській здійснив перевищення встановлених обмежень швидкості руху, проїзд на заборонений сигнал регулювання дорожнього руху та порушення інших правил дорожнього руху. Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з чим на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що становить 255 грн. (а.с.7).

Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються засади цивільно-правової відповідальності; діяння, які є злочинами, адміністративними або дисциплінарними правопорушеннями, та відповідальність за них; порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності встановлюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

За нормою ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідальність водія транспортного засобу за ч. 1 ст. 122 КУпАП настає за порушення правил проїзду перехресть, проїзд на заборонений сигнал світлофора.

Як вбачається із позовної заяви позивач не вчиняв вказаного правопорушення.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вказані норми закону дають суду підстави вважати, що особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності лише за адміністративне правопорушення яке вона вчинила. Притягнення особи до відповідальності за порушення, яке вона не вчиняла заборонено законодавством.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" у постанові, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Незважаючи на те, що згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами по справі є також поясненнями свідків, висновки експерта, речові доказі що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, у вищезазначеній постанові відповідачем не зазначено будь-яких доказів на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не наведено оцінки доказів.

Також і на судовий розгляд відповідач не надав суду жодних доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 порушив вимоги ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Обов`язок доказування вини водія у вчиненні правопорушення у сфері дорожнього руху покладено на посадову особу, яка винесла постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, відсутні безперечні докази того, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, котрі б підтверджували вчинення позивачем правопорушення та правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності, тому суд прийшов до висновку, що постанова є не законною і підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Шимчука Миколи Миколайовича інспектора сектору реагування патрульної поліції Володимир-Волинського відділу поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову серії ДПО 18 № 322713 від 28 жовтня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255,00 грн.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити.

Апеляційна скарга на рішенням може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Іваничівський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя І. М. Нєвєров