Справа № 303/777/20
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2020 рокуЛьвівСправа № 303/777/20 пров. № А/857/2384/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.

суддів: Заверухи О.Б., Старунського Д.М.,

за участю секретаря судових засідань Чопко Ю.Т.

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (в/ч 2142) на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 лютого 2020 року про повернення позовної заяви (головуючий суддя: Кость В.В., місце ухвалення - м. Мукачево) у справі за адміністративним позовом Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (в/ч 2142) до громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 про продовження строку затримання з метою забезпечення примусового видворення,

встановив:

Мукачівський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (в/ч 2142), 14.02.2019 звернувся з позовом в якому просив продовжити строк затримання громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 з метою забезпечення примусового видворення за межі території України, але не більше як до 18 місяців, а саме до 13 год 30 хв 19.08.2020.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 лютого 2020 року позовну заяву повернуто позивачу.

Із цією ухвалою суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що така постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому просить її скасувати і ухвали нове судове рішення.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт посилається на те, що оскільки строк затримання відповідача закінчується 19.02.2020, згідно рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.09.2019, отже у відповідності до ч. 5 ст. 120 КАС України, останній день подачі позову припадає саме на 14.02.2020.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно апеляційної скарги, відповідач перебуває у Волинському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України (вул. Перемоги, 27 с. Журавичі, Ківерцівський район, Волинська область, 45213).

На електронну адресу вказаної установи (e-mail: ptpi-zhuravychidmsu.gov.ua), судом направлялася повістка про дату, час, місце розгляду справи.

Однак, 03.03.2020 на адресу суду надійшов лист № 04-03/289 від директора Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України Демчука В., про неможливість вручення повістки відповідачу у зв`язку із передачею 18.02.2020 громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 представникам ДПС України.

Відповідно до ч. 11 ст. 126 КАС України, розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження, проживання або перебування фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Отже, судом апеляційної інстанції вчинено достатні дії для повідомлення відповідача про розгляд вказаної справи, а тому в розумінні ст. 126 КАС України, останній вважається належним чином повідомленим про розгляд справи.

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про його дату, час та місце.

У відповідності до ч. 4 ст. 229 і ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін належним чином повідомлених про дату, час, місце розгляду справи не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може з таких мотивів.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позовна заява підлягає поверненню, оскільки позивачем не наведено підстав для поновлення строку звернення з позовом до суду.

З цими висновками суду першої інстанції, погоджується суд апеляційної інстанції з огляду на таке.

Частиною 1 ст. 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (ч. 2 ст. 123 КАС України).

Частиною 6 ст. 161 КАС України пердбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Пунктом 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, зокрема, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

З системного аналізу вказаних норм процесуального права, суд апеляційної інстанції зазначає, що у разі подання особою позову до суду, після закінчення установлених законом строків звернення, суд першої інстанції зобов`язаний постановити ухвалу про залишення позову без руху, при цьому надати десятиденний термін з дня вручення цієї ухвали для звернення із заявою про поновлення строку звернення із заначенням інших підстав для поновлення строку.

Однак, статтею 289 КАС України, визначено особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства.

Відповідно до ч. 1 289 КАС України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Згідно ч. 11 ст. 289 КАС України, строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні (ч. 12 ст. 289 КАС України).

Адміністративні справи, передбачені цією статтею, розглядаються судом у день подання відповідної позовної заяви (ч. 15 ст. 289 КАС України).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно матеріалів справи, рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області у справі № 303/211/19 від 11.09.2019, затримано з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, на строк до 6 (шести) місяців, а саме до 19.02.2020.

Позивачем, 14.02.2019 подано позов про продовження строку затримання з метою забезпечення примусового видворення відповідача.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області у справі від 14.02.2019 адміністративний позов залишено без руху, оскільки позивачем пропущено п`ятиденний строк звернення, передбачений ч. 12 ст. 289 КАС України, з позовом до суду про продовження строку затримання. Надано термін до 14 год 00 хв 14.02.2020, для подання заяви, з посиланням на поважність причин пропуску строку звернення до суду. Вказану ухвалу отримав представник позивача Денисенков О.В. 14.02.2020, що підтверджується розпискою (а. с. 23).

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області у справі від 14.02.2019 позовну заяву повернуто, оскільки відповідачем не подано заяви про поновлення строку звернення до суду.

Суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції здійснено правильні процесуальні дії щодо залишення позовної заяви без руху та повернення такої саме 14.02.2019, тобто в день подання позовної заяви про продовження строку затримання, оскільки, у відповідності до ч. 15 ст. 289 КАС України, адміністративні справи, передбачені цією статтею, розглядаються судом у день подання відповідної позовної заяви.

Також, суд апеляційної інстанції не бере до уваги покликання апелянта на ч. 5 ст. 120 КАС України, згідно якої, останнім днем строку, який закінчується вказівкою на певний день, вважається цей день, тобто 19.02.2020, а тому останній день подачі позову припадає саме на 14.02.2020.

Оскільки, статтею 289 КАС України, визначено особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства, то до спірних правовідносин повинна застосовуватись положення цієї статті, а не ч. 5 ст. 120 КАС України.

Крім цього, ч. 12 ст. 289 КАС України передбачено, що з позовом про продовження строку затримання, суб`єкт владних повноважень повинен звернутися не пізніше як за п`ять днів до його закінчення. Так як, відповідача затримано до 19.02.2020, то вказаний строк закінчився 18.02.2020 о 23 год 59 хв, отже останнім днем подання позову про продовження строку затримання з метою видворення було 13.02.2020. Однак, позивач звернувся з позовом лише 14.02.2020, чим порушив строк звернення передбачений ч. 12 ст. 289 КАС України.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що під строком звернення до адміністративного суду розуміється строк, протягом якого особа має право звернутися з адміністративним позовом і розраховувати на одержання судового захисту. Дотримання цього строку є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин, запобігає зловживанням, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності та неостаточності у відносинах.

Також, слід зазначити, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджується належними доказами.

Однак, позивачем поважних причин пропуску строку звернення до суду з позовом не наведено.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди при розгляді справ, практику Європейського Суду з прав людини, застосовують як джерело права.

У пункті 53 рішення від 08 квітня 2010 року у справі «Меньшакова проти України» Європейський суд з прав людини (далі - ЄЄСПЛ) зазначив, що право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням у випадку, коли доступ особи до суду обмежується або законом, або фактично таке обмеження не суперечить пунктові 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету, за умови забезпечення розумної пропорційності між використовуваними засобами та метою, яка має бути досягнута (див. рішення ЄСПЛ від 28 травня 1985 року у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства»).

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовну заяву необхідно повернути, оскільки обґрунтованих підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними позивачем не наведено.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, ухвалу суду без змін.

Керуючись ст. ст. 313, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (в/ч 2142) залишити без задоволення, а ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 лютого 2020 року про повернення позовної заяви у справі № 303/777/20 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання до Верховного Суду касаційної скарги.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді О. Б. Заверуха
Д. М. Старунський
Повне судове рішення складено 25.03.2020.