Справа № 488/4474/19
Суддя: Чернявська Я. А.
Дата ухвалення: 2020-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/4474/19
Провадження № 2-а/488/25/20
РІШЕННЯ

Іменем України

02.03.2020 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого по справі судді - Чернявська Я.А.,

при секретарі - Сенчук К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області про скасування постанови №121290 про застосування адміністративно-господарського штрафу,-

ВСТАНОВИВ:

08.11.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Корабельного районного суду м. Миколаєва із адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №121290 від 01.08.2019 року.

В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що 24.06.2019 року головними спеціалістами відділу державного контролю: Мальований С.І., Зінченко О.В., було складено Акт № 168026 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільній транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, на підставі якого заступник начальника управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області Гринюк О., виніс Постанову №121290 від 01.08.2019р.

Згідно Акта перевірки службовими особами відповідача було виявлено наступне порушення: надання послуги перевезення вантажу без оформлення документів, передбачених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме відсутня роздруківка даних роботи цифрового тахографа. Позивач вказує, що законодавством України не передбачено щодо внутрішніх перевезень обов`язковості ведення тахокарт водіями при здійсненні перевезень вантажів у внутрішньому сполученні.

Ухвалою суду від 11.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито позовне провадження у справі, судове засідання призначено на 02.12.2019 року.

02.12.2019 року за клопотанням позивача судом винесена ухвала про заміну неналежного відповідача - заступника начальника Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області Гринюк О., на належного відповідача - Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області ( 54056, м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 61).

Сторони у судове засідання не з"явилися.

Позивач надав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив про задоволення позову.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зважає на наступні обставини.

Судом встановлено, що 01.08.2019 Начальником Управління Укртрансбезпеки в Миколаївській області Гринюк О. (на підставі Акту №168026 від 24.06.2019р. про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільній транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом) винесена Постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №121290 від 01.08.2019 року. Відповідно до цієї постанови ОСОБА_1 24.06.2019р. на а/д Н-23 261км. Дніпропетровська обл., здійснив порушення законодавства України про автомобільний транспорт абзацом 3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт»: надання послуг з перевезення вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений ст. 48 цього Закону, а саме роздруківки даних роботи цифрового тахографа (ДАФ держ.номер НОМЕР_1 ), за що до нього застосовано адміністративно-господарське стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.

Вказане порушення зафіксоване Актом проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 24.06.2019 №168026.

Не погоджуючись з правомірністю винесення постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу позивач подав позов до суду.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України "Про автомобільний транспорт".

Закон України "Про автомобільний транспорт" регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Відповідно до частини 11 статті 6 зазначеного вище Закону державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, зокрема, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом встановлено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 року № 1567.

Відповідно до пункту 2 цього Порядку державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Згідно пункту 15 зазначеного вище Порядку, під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" встановлені документи, на підставі яких виконуються вантажні перевезення. Автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Частиною 1 статті 18 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням

Відповідно до частини 3 статті 18 Закону України "Про автомобільний транспорт" положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.

Пунктом 6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340 (далі - Положення №340), автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

При цьому, пунктом 1.3 Положення № 340, встановлено, що вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами (далі - ТЗ).

24.06.2010 Міністерством транспорту та зв`язку України на виконання вимог законодавства про автомобільний транспорт видано наказ №385 про затвердження Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті (далі - Інструкція №385).

Цю Інструкцію розроблено відповідно до вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - ЄУТР), Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року N 153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, а також Законів України "Про автомобільний транспорт", Про дорожній рух". Вона визначає порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів, поширюється на суб`єктів господарювання, які проводять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

Відповідно до положень Інструкції №385 адаптація тахографа до транспортного засобу - оновлення або підтвердження параметрів автомобільного транспортного засобу, що зберігаються у пам`яті тахографа, до яких залежно від типу тахографа належать: ідентифікаційний номер (VIN-код) та номерний знак (цифри та літери, нанесені на номерному знаку, - VRN) автомобільного транспортного засобу, розмір застосованих пневматичних шин, результати визначення константи тахографа "k", характеристичного коефіцієнта автомобільного транспортного засобу "w", ефективного кола шини "l", а також показники часу, пробігу, граничного значення швидкості, на яке налаштований обмежувач швидкості транспортного засобу (за наявності).

Пунктом 1.4 Інструкції №385 встановлено, що контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв; тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР.

Пунктом 3.3 Інструкції, визначено, що водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена Європейською угодою щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР), або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудовихвідносинах (для найманих водіїв); у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Згідно з п. 2.7 Інструкції № 385 за результатами перевірки та адаптування тахографа до транспортного засобу ПСТ оформлює у двох примірниках протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу за формою, наведеною в додатку 1. ПСТ надає один примірник зазначеного протоколу перевізнику, а другий залишає собі і зберігає разом з тахокартою або у разі цифрового тахографа - з роздруківкою та електронними файлами, що підтверджують достовірність наведених у протоколі даних.

Протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу зберігають протягом трьох років з дати проведення робіт.

Із закріпленого у ч. 8 ст. 53 Закону № 2344-III, водії транспортних засобів (при виконанні міжнародних перевезень), що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 60 цього Закону за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без контрольних пристроїв (тахографів) реєстрації режимів праці чи відпочинку водіїв транспортних засобів чи вимкненими такими контрольними пристроями (тахографами) або без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку - штраф у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, обов`язок ведення реєстраційних листків режиму праці та відпочинку водіїв -тахокарт, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, непред`явлення яких до перевірки тягне застосування адміністративно-господарської відповідальності, покладений на водіїв, які здійснюють міжнародні автомобільні перевезення.

З матеріалів справи вбачається, що водієм ОСОБА_1 перевезення здійснювались в межах України і є внутрішніми.

Таким чином, враховуючи здійснення ОСОБА_1 водієм транспортного засобу, що належить позивачу, внутрішнього автомобільного перевезення, а не міжнародного, обов`язок ведення та пред`явлення до перевірки, зокрема, тахокарт був відсутній.

До цього ж, згідно з пп. 4 п. 5 Наказу Міністерства транспорту та зв`язку України 07.06.2010 № 340 Державній службі України з безпеки на транспорті вказано забезпечити здійснення перевірок щодо наявності встановлених тахографів, виключно на транспортних засобах, якими здійснюються міжнародні автомобільні перевезення.

Докази здійснення автомобілем позивача міжнародного автомобільного перевезення відповідачем суду не надані, як не надані і докази дослідження вказаного питання під час розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт. Також в матеріалах перевірки не відображено відомостей про те, чи пропонувалось водію пред`явити інші, передбачені для внутрішній перевезень, документи, в яких фіксується облік робочого часу та відпочинку.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За вказаних обставин, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити, а відтак, постанова Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області №121290 від 01.08.2019 підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 5-11, 77, 286, 292 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області про скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області №121290 від 01.08.2019 року.

Рішення суду набирає законної сили у порядку та строки, передбачені ст. 255 КАС України та може бути оскаржене у порядку та строки, передбачені ч. 4 ст. 286, КАС України.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення до П`ятого пеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Сторони по справі:

Позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 );

Відповідач - Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області (54056, м. Миколаїв, вул. Космонавтів,61).

Суддя Я.А. Чернявська