Справа № 540/65/20
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2020-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

25 березня 2020 р. м. ХерсонСправа № 540/65/20

Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Пекного А.С., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про скасування наказів та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Міністерства юстиції України (далі відповідач, Мін`юст), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 16.04.2019р. за протоколом № 81/04/19 в частині застосування до позивача, як арбітражного керуючого, дисциплінарного стягнення у вигляді попередження;

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 07.06.2019р. №2178/7 «Про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження»;

- визнати протиправним та скасувати рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 16.05.2019р. за протоколом № 82/05/19 в частині застосування до позивача, як арбітражного керуючого, дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора);

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 21.06.2019 р.№1906/5 «Про анулювання свідоцтв про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора)»;

- зобов`язати Міністерство юстиції України видалити запис з Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України про припинення повноважень позивача, як арбітражного керуючого та поновити дію Свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №989 від 27.06.2013р.

Ухвалою від 14.01.2020р. вказаний позов залишено без руху з наданням позивачу строку на усунення недоліків. Недоліки позову усунуто.

Ухвалою від 29.01.2020р. визнано поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду, відкрито провадження у справі та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Також цією ухвалою відповідача зобов`язано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали надати до суду засвідчені належним чином копії усіх матеріалів перевірки арбітражного керуючого Гавриша Ю.В., а також оскаржених рішень (наказів, протоколів, тощо) і матеріалів, на підставі яких ці рішення прийнято, доказів направлення і вручення позивачу оскаржених рішень.

Ухвалою від 28.02.2020р. відмовлено відповідачу у задоволенні клопотання про поновлення строку на надання відзиву та продовжено йому строк на надання відзиву на позовну заяву на сім днів з дня вручення даної ухвали. Також цією ухвалою відповідача повторно зобов`язано подати докази.

Відповідачем 06.03.2020р. подано відзив на позовну заяву та частково виконано ухвалу суду в частині витребування доказів.

Також 06.03.2020р. відповідачем подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду з підстав пропуску позивачем строку на звернення до суду.

Заява мотивована тим, що позивачу було відомо про результати засідань Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), однак позивач з невідомих суду причин звернувся до відповідача із заявою про отримання оскаржуваних рішень лише у січні 2020 року, тобто більше шести місяців з часу їх прийняття. Небажання позивача отримати оскаржувані рішення та оскаржити їх у встановлені законом строки не може вважатися поважною причиною пропуску строку звернення до суду, враховуючи той факт, що позивачу ніхто не чинив часові чи інші перешкоди для такого оскарження. Окрім того, відомості про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді попередження на арбітражного керуючого ОСОБА_1 внесені до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Таким чином, позивач як посадова особа повинен був цікавитися про результати перевірки його діяльності як арбітражного керуючого, як і міг дізнатися про документи прийняті відносно нього на сайті, на якому містяться відомості, що наказами Міністерства юстиції України на арбітражного керуючого ОСОБА_1 накладено дисциплінарні стягнення. Отже, позивач фактично мав можливість звернутись за захистом свого права і не був обмежений у доступі до суду у встановлений законом строк, проте лише зі сплину шести місять після прийняття оскаржуваного рішення лише звернувся до відповідача із заявою про його отримання.

В обґрунтування таких своїх доводів відповідач посилається на те, що за результатами планової виїзної перевірки Головним територіальним управлінням юстиції у Херсонській (далі - ГТУЮ у Херсонській області) області було складено Акт про відмову в проведенні планової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 26.02.2019р. № 4, де зазначено, що відповідно до підпункту 4.7.4. пункту 4.7. розділу IV Порядку контролю, акт про відмову арбітражного керуючого в проведенні перевірки є підставою для внесення державним органом з питань банкрутства до Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) подання про накладання на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення. Цей акт направлено 27.02.2019р. на електронну та поштову адресу Гавришу ОСОБА_2 і отримано ним 04.03.2019р.

28.02.2019р. за вих. № 5-1/708 ГТУЮ у Херсонській області направлено до Департаменту з питань судової роботи та банкрутства Мін`юсту пропозицію щодо внесення до Дисциплінарної комісії подання про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення та направлено його копію позивачу.

16.04.2019р. відбулось засідання Дисциплінарної комісії, на якому було прийнято рішення застосувати до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді попередження, про що його повідомлено листом структурного підрозділу Мін`юсту України від 23.04.2019 № 1214/9.3.1/33-19. Також структурним підрозділом Міністерства юстиції України внесено запис до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України в частині накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження. Крім того, структурним підрозділом Міністерства юстиції України внесено до Дисциплінарної комісії подання від 26.04.2019 № 1265 про накладення на арбітражних керуючих, які не пройшли підвищення кваліфікації у встановлений законодавством строк, дисциплінарних стягнень, в тому числі і щодо позивача. Копію подання було направлено йому листом від 02.05.2019р. № 1598/9.3.1/33- 19.

У подальшому про результати засідання Дисциплінарної комісії від 16.05.2019р. та прийняте рішення щодо застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), було повідомлено листом Департаменту з питань судової роботи та банкрутства Міністерства юстиції України від 24.05.2019р. №2096/9.3.1/33-19.

Мін`юстом на підставі подання Дисциплінарної комісії від 16.05.2019 № 953 про застосування до арбітражних керуючих дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), з урахуванням протоколу засідання Дисциплінарної комісії від 16.05.2019р. № 82/05/19 видано наказ від 21.06.2019р. № 1906/5 «Про анулювання свідоцтв про право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора)».

Листом державного органу з питань банкрутства від 25.06.2019р. № 2539.9.3.1/33-19 ОСОБА_1 направлено завірений належним чином витяг з наказу Міністерства юстиції України від 21.06.2019р. № 1906/5, а структурним підрозділом Мін`юсту України внесено запис до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України про припинення повноважень арбітражного керуючого Гавриша Ю.В..

З цього відповідач робить висновок, що позивач був належним чином повідомлений про проведення перевірки, її наслідки, про внесення подань щодо притягнення його до дисциплінарної відповідальності, про дату засідань Дисциплінарної комісії і їх результати, а також про прийняті Мін`юстом накази, проте без поважних причин не оскаржив їх до суду у строки, установлені КАС України. На думку Міністерства юстиції України, це являється підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

Згідно із положеннями п.10 ч.1 ст.4, ст.12, ч.5 ст.262 КАС України розгляд клопотання відповідача проведено у письмовому провадженні без виклику сторін.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши наявні у ній докази, суд вважає, що клопотання відповідача задоволенню не підлягає.

Згідно статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Статтею 122 КАС України установлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, початком перебігу строку на звернення до суду є день, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Безсумнівно, що для того, аби дізнатись про порушення своїх прав внаслідок прийняття відповідним суб`єктом владних повноважень індивідуального акту, позивач має бути щонайменше обізнаним про такий акт.

Позивачем оскаржені: рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 16.04.2019р., від 16.05.2019р. та накази Міністерства юстиції України від 07.06.2019р., від 21.06.2019р.

При обчисленні строків на звернення до суду з моменту прийняття цих рішень, такі строки мали би закінчуватись 16.10.2019р., 18.11.2019р., 09.12.2019р. та 23.12.2019р. відповідно.

Позовну заяву подано до суду 09.01.2020р.

Судом встановлено, що усі оскаржені рішення та накази прийняті без повідомлення та участі позивача. Отже, дізнатись про них він міг лише отримавши їх копії.

У даному конкретному випадку в матеріалах справи відсутні будь-які докази отримання позивачем копій оскаржених рішень та наказів, а також листів-повідомлень відповідача про засідання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) та про прийняті рішення цією комісією та Мін`юстом.

Суд звертає увагу на те, що ухвалами суду від 29.01.2020р. та від 28.02.2020р. про витребування доказів на відповідача був покладений обов`язок надати до суду докази направлення і вручення позивачу оскаржених рішень.

Ці ухвали виконані відповідачем лише частково, оскільки ним надано рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, якими позивачу надсилались повідомлення про проведення планової перевірки та акт про відмову в проведенні перевірки, щодо інших подій та рішень надано лише витяги з журналу обліку вихідної кореспонденції Міністерства юстиції України.

Надані відповідачем копії витягів з журналу обліку вихідної кореспонденції Міністерства юстиції України можуть свідчити про факт направлення кореспонденції позивачу, але жодним чином не підтверджують обставин отримання ним такої кореспонденції, в тому числі і оскаржених рішень.

З цього суд робить висновок, що відповідач жодним належним, допустимим та достовірним доказом не спростував доводів позивача про неотримання ним оскаржених рішень та наявність поважних причин пропуску строку на звернення до суду.

При відкритті провадження у справі суд на підставі відповідного клопотання позивача визнав поважними причини пропуску ним строку на звернення до суду із даним позовом.

Відповідач наданими доказами не довів того, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним.

За таких обставин відсутні підстави для залишення без розгляду поданої ОСОБА_1 позовної заяви, тому у задоволенні клопотання відповідача слід відмовити.

Керуючись ст. ст.122, 123, 243, 248, 257-262 КАС України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви відповідача про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про скасування наказів та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя А.С. Пекний