Справа № 761/517/17
Суддя: Головань О.В.
Дата ухвалення: 2020-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Вн. №27/105
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2020 року м. Київ № 761/517/17

за позовомОСОБА_1
до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України
провизнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії
Суддя О.В.Головань

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, у якому просив: визнати дії щодо тимчасового затримання NISSAN MICRA НОМЕР_1, вчинені у справі про адміністративне правопорушення, що мало місце 25.11.2016 р., незаконними; стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 15058,32 майнової шкоди та 15000 грн. моральної шкоди (в редакції заяви від 31.03.2017 р.)

Ухвалою Окружного адміністративного суду від 25.02.2019 р. справу прийнято до провадження суддею Головань О.В. та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без виклику сторін.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

25.11.2016 р. о 22:40 по вул. Васильківській, 8 у м. Києві інспектором роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції України Петрачуком В.Ю. у присутності свідків складено акт огляду та тимчасового затримання автомобіля NISSAN MICRA НОМЕР_1, р.н. НОМЕР_1 , підставою для чого стало порушення водієм правил стоянки, оскільки його розміщення суттєво перешкоджало дорожньому руху (постанова від 25.11.2016 р. АР №730636 про притягнення накладення адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 122 КУпАП).

Автомобіль належить ОСОБА_1 згідно з даними технічного паспорту; за кермом автомобіля перебувала ОСОБА_3 (дружина).

Автомобіль було доставлено на спеціальний майданчик за адресою: м . Київ, вул. Гната Хоткевича, 20Б, звідки був отриманий ОСОБА_4 27.11.2016 р. згідно з розпискою.

Позивач - ОСОБА_1 - вважає дії щодо затримання автомобіля протиправними з таких підстав.

Позивач зазначає, що під час затримання автомобіля біля нього перебувала ОСОБА_3 , яка запропонувала прибрати автомобіль, що не було виконано.

Згідно з актом огляду зазначено, що автомобіль було доставлено на спеціальний майданчик за адресою: м. Київ, вул. Луценко, 8, і позивач з дружиною відправились забирати автомобіль саме за цією адресою, тоді як жодного спеціального майданчика там немає.

Через сильні душевні хвилювання знизилась уважність позивача, і від`їжджаючи з вул. Луценка він пошкодив автомобіль SUBARU LEGANCY, д.н. НОМЕР_2 .

Автомобіль вдалося забрати з спеціального майданчика лише 27.11.2016 р.

Також позивач зазначає, що отриманий автомобіль мав пошкодження лакофарбового покриття в районі заднього бампера, заднього правого крила, задній правий диск було зім`ято.

Позивач зазначає, що згідно з Порядком тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. № 1102, тимчасове затримання транспортного засобу допускається, якщо транспортний засіб створює значні перешкоди дорожньому руху; якщо правопорушення може бути усунуте водієм у максимально короткий строк, поліцейський не проводить тимчасове затримання транспортного засобу.

Оскільки станом на час проведення затримки автомобіля поряд перебувала водій автомобіля, яка могла усунути порушення, підстав для затримки автомобіля не було.

Крім того, відповідачем на порушення п. 4 та 8 Порядку було невірно вказано адресу зберігання транспортного засобу.

Вказане є підставою для висновку про порушення відповідачем вказаних вимог законодавства.

Відновлювальний ремонт автомобіля коштував 13 906, 32 грн., що підтверджується рахунком-фактурою; при отриманні автомобіля зі спеціального майданчика сплачено 1152 грн.

Таким чином, позивач вважає, що вказані кошти є завданими йому матеріальними збитками і підлягають відшкодуванню в порядку ст. 22 ЦК України.

Також позивач зазначає, що має право на відшкодування моральної шкоди в розмірі 15 000 грн., оскільки протиправними діями відповідача йому завдано душевні хвилювання.

Відповідач - Департамент патрульної поліції Національної поліції України - проти задоволення позовних вимог заперечив з таких підстав.

Відповідач зазначає, що постанова від 25.11.2016 р. АР №730636 про накладення адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 122 КУпАП складена щодо ОСОБА_3 , а не щодо позивача, тому він є неналежним позивачем.

Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу не підлягає оскарженню, а дії поліцейського, який здійснив тимчасове затримання, є законними, оскільки спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до часткового задоволення з таких підстав.

Окремо суд зазначає, що питання наявності чи відсутності у діях ОСОБА_3 правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, що стало підставою для винесення постанови від 25.11.2016 р. АР №730636 про накладення адміністративного стягнення, не досліджується судом, оскільки це може бути предметом розгляду відповідного спору у випадку оскарження вказаної постанови.

Станом на час розгляду справи суду не надано доказів оскарження та скасування вказаної постанови, тому суд, приймаючи рішення по справі, враховує її як чинну.

ОСОБА_1 звернувся до суду як власник транспортного засобу NISSAN MICRA НОМЕР_1 згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 28.04.2016 р., тому є належним позивачем у справі.

Щодо відповідності законодавству дій працівників Департаменту патрульної поліції Національної поліції України щодо тимчасового затримання автомобіля суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 265-2 КУпАП (в редакції станом на 25.11.2016 р.) у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені ... частиною третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху), ..... цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Після тимчасового затримання транспортного засобу працівник відповідного уповноваженого підрозділу Національної поліції зобов`язаний надати особі можливість повідомити про тимчасове затримання транспортного засобу та своє місцезнаходження іншу особу за власним вибором і вжити заходів щодо повернення автомобіля до місця постійної дислокації, а також забороняє експлуатацію транспортного засобу до усунення несправностей, виявлених у процесі його огляду, або до демонтажу спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

У разі якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво не перешкоджає дорожньому руху, такий транспортний засіб не може бути доставлений для зберігання на спеціальний майданчик.

Транспортний засіб може бути тимчасово затриманий на строк до вирішення справи про адміністративне правопорушення, але не більше трьох днів з моменту такого затримання.

Після закінчення триденного строку тимчасового затримання транспортного засобу особа має право звернутися за отриманням тимчасово затриманого транспортного засобу. Таке звернення особи є обов`язковим для його виконання незалежно від стадії вирішення справи про адміністративне правопорушення.

За подання такого звернення та повернення особі тимчасово затриманого транспортного засобу не може стягуватися плата.

Порядок тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках та стоянках визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 2 Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. № 1102 (в редакції станом на 25.11.2016 р.), тимчасове затримання транспортного засобу поліцейським проводиться у випадках, передбачених статтею 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема у разі, коли неможливо усунути причину затримання на місці виявлення адміністративного правопорушення, і передбачає примусове припинення використання такого транспортного засобу шляхом його блокування за допомогою технічних пристроїв або доставлення на спеціальний майданчик чи стоянку, якщо транспортний засіб створює значні перешкоди дорожньому руху.

Згідно з п. 3 Порядку доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку здійснюється за допомогою спеціальних автомобілів - евакуаторів, у тому числі тих, що належать підприємствам, установам та організаціям, які провадять діяльність, пов`язану з транспортуванням транспортних засобів, і з якими територіальним органом Національної поліції укладені в установленому порядку договори.

Згідно з п. 4 Порядку для доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку поліцейський викликає евакуатор через чергового відповідного територіального органу Національної поліції.

Після прибуття евакуатора поліцейський у присутності двох свідків і представника підприємства, установи або організації, яким належить евакуатор, складає акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу із зазначенням: дати, часу, місця порушення і підстави для тимчасового затримання та доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку; посади, місця роботи, прізвища, імені та по батькові особи, яка приймає рішення про тимчасове затримання і доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку; типу, марки, державного реєстраційного номера, переліку візуальних недоліків та пошкоджень транспортного засобу, що тимчасово затримується і доставляється на спеціальний майданчик чи стоянку; найменування, місцезнаходження та номера телефону підприємства, установи або організації, які доставляють транспортний засіб на спеціальний майданчик чи стоянку, державного реєстраційного номера евакуатора; адреси місця зберігання транспортного засобу; посади, прізвища, імені та по батькові особи, яка виконує роботи з доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку.

Зазначений акт підписують присутні під час його складання особи: особа, яка прийняла рішення про тимчасове затримання транспортного засобу, особа, що виконує роботи з доставлення такого засобу на спеціальний майданчик чи стоянку, два свідки, а також водій і страховий комісар у разі їх присутності.

До акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу за можливості додається фотографія транспортного засобу, що підлягає тимчасовому затриманню, і перелік речей, які перебувають у ньому.

У разі коли водій, що вчинив правопорушення, присутній під час тимчасового затримання транспортного засобу і порушення неможливо усунути на місці в максимально короткий строк, поліцейський оформляє протокол про адміністративне правопорушення. У протоколі робиться відповідний запис про тимчасове затримання транспортного засобу із зазначенням інформації про складення акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, що долучається до протоколу, а у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складення протоколу.

Якщо правопорушення може бути усунуте водієм у максимально короткий строк, поліцейський не проводить тимчасове затримання транспортного засобу і оформляє протокол про адміністративне правопорушення, а у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складення протоколу. При цьому акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, якщо його вже складено, долучається до рапорту поліцейського про факт появи водія на місці правопорушення в момент виконання робіт із завантаження транспортного засобу.

В даному випадку питання наскільки суттєво розміщення транспортного засобу перешкоджало дорожньому руху, віднесено на розсуд працівника уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, і вирішується ним з врахуванням обставин конкретної ситуації, яку суд не оцінює.

Натомість, позивач стверджує, що водій - ОСОБА_3 - була поряд з автомобілем до та пі час евакуації і могла переставити автомобіль, що дозволило б уникнути евакуації.

Відповідач вказану обставину не спростував.

Між тим, вона суттєво впливає на оцінку дій працівника уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, оскільки згідно з п. 4 Порядку у такому випадку тимчасове затримання не проводиться.

За таких обставин у суду є підстави для висновку про протиправність дій щодо тимчасового затримання транспортного засобу, оскільки існувала законодавчо передбачена можливість цього уникнути.

Також підтверджується матеріалами справи твердження позивача про те, що йому та його дружині невірно було повідомлено місцезнаходження спеціального майданчика, оскільки в акті огляду та затримання транспортного засобу від 25.11.2016 р. вказано - м. Київ, вул. Луценко, 8 , тоді як фактично автомобіль було доставлено на спеціальний майданчик за адресою: м . Київ, вул. Гната Хоткевича, 20Б, звідки був отриманий ОСОБА_4 27.11.2016 р. згідно з розпискою.

Вказане також є порушенням. п. 4 Порядку.

За таких обставин у суду наявні підстави для висновку про порушення відповідачем в особі працівника уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, вказаних вимог Порядку.

Згідно з наявними у справі доказами (копія квитанції від 27.11.2016 р. №0.0.66.0008386.1) ОСОБА_3 сплачено 1152 грн. на рахунок ПМБ ДП МВС України за доставлення ТЗ на спеціальний майданчик за допомогою евакуатора.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Оскільки судом встановлено протиправність дій щодо тимчасового затримання транспортного засобу, відповідні витрати є збитками і підлягають до відшкодування.

Проте, в даному випадку відповідні вимоги заявлено не ОСОБА_3 , а позивачем, який не є особою, яка понесла вказані витрати.

За таких обставин в цій частині позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Також суд не знаходить підстав для висновку про задоволення позовних вимог в частині відшкодування витрат, понесених на відновлювальний ремонт автомобіля, у розмірі 13 906, 32 грн., оскільки з врахуванням наявних у справі доказів встановити причинний зв`язок між фактом евакуації автомобіля і необхідністю його ремонту, не є можливим.

Зокрема, згідно з п. 4 Порядку в акті огляду та тимчасового затримання транспортного засобу зазначається також перелік візуальних недоліків та пошкоджень транспортного засобу.

У акті огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 25.11.2016 р. зазначено про те, що автомобіль забруднений.

Вказана обставина могла перешкодити помітити пошкодження ТЗ під час складання акту.

Також суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог про стягнення 15000 грн. моральної шкоди.

Зокрема, встановити причинний зв`язок між фактом евакуації автомобіля і зниженням уважності позивача при перебуванні за кермом автомобіля SUBARU LEGANCY, д.н. НОМЕР_2 , не є можливим, оскільки пошкодити автомобіль позивач міг з будь-якої іншої причини.

На підставі вищевикладеного, ст. 241-246, 255, 257-262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Департаменту патрульної поліції Національної поліції України щодо тимчасового затримання NISSAN MICRA НОМЕР_1, вчинені у справі про адміністративне правопорушення, що мало місце 25.11.2016 р.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 551, 2 грн. судового збору.

5. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

6. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Головань

Повний текст рішення

виготовлено і підписано 26.03.2020 р.