Справа № 540/2798/19
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2020-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/2798/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження адміністративну справу за позовом Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат,

встановив:

Харківський національний університет внутрішніх справ (далі позивач, ХНУВС) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач, ОСОБА_1 ), про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням особи у ЗВО МВС України у розмірі 39839,34 грн.

Мотивуючи позовні вимоги тим, що ОСОБА_1 проходив навчання у Харківському національному університеті внутрішніх справ з 31 липня 2008 року по червень 2012 року. 16.08.2008 року між ХНУВС та відповідачем укладено Договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України. Відповідно до п.2.3.6. Договору відповідач зобов`язувався у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з його утриманням під час навчання в університеті згідно з затвердженим розрахунком. Після закінчення навчання, 02.06.2011 року відповідача було відраховано зі складу курсантів та відрекомендовано для подальшого проходження служби до УМВС України в Херсонській області. 26.02.2014 року він звільнився за власним бажанням. З даних підстав позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 фактичні витрати, пов`язанні з його навчанням, а саме грошові кошти в розмірі 39839,34 грн. Судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Верховного Суду від 23.10.2019 року по справі № 666/2730/14-ц по цивільному позову ХНУВС до ОСОБА_1 про стягнення суми витрат, пов`язаних з утриманням грошових коштів у розмірі 39839,34 грн., Рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 29.09.2014 року та рішення Апеляційного суду Херсонської області від 02.08.2016 року скасовано, провадження по справі закрито та роз`яснено позивачу, про те, що питання відшкодування коштів пов`язане з публічно-правовими відносинами розглядається в порядку адміністративного судочинства. В зв`язку з чим позивач 23.12.2019 року звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з даним позовом.

Ухвалою від 24.12.2019 року позовну заяву залишено без руху, а позивачу надано строк на виконання умов ухвали про залишення позову без руху.

14.01.2020 року позивачем на виконання вимог ухвали від 24.12.2019 року подано заяву про поновлення строків звернення до суду.

30.01.2020 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження.

17.02.2020 року від відповідача надійшов відзив, відповідно до якого проти позовних вимог заперечував в повному обсязі, просив в задоволенні позову відмовити.

Від представника позивача в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без їх участі, за наявними матеріалами в справі, за правилами письмового провадження. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача подав до суду клопотання про розгляд справи за правилами письмового провадження без участі відповідача, проти позовних вимог заперечував в повному обсязі.

Враховуючи відсутність перешкод для розгляду справи, з урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, судом встановлено, що наказом Харківського національного університету внутрішніх справ № 405 о/с від 31.07.2008 року ОСОБА_1 зараховано до складу курсантів ХНУВС.

16.08.2008 року між ХНУВС та відповідачем було укладено Договір №4302-08 пе/Хс про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України.

Відповідно до п.2.3.6. Договору відповідач зобов`язувався у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з його утриманням під час навчання в університеті згідно з затвердженим розрахунком.

Після закінчення навчання, згідно з наказом ХНУВС №216 о/с від 02.06.2012 року відповідача було відраховано зі складу курсантів та відкомандировано для подальшого проходження служби до УМВС України в Херсонській області.

Наказом УМВС України в Херсонській області №38 о/с від 26.02.2014 року ОСОБА_1 був звільнений з органів внутрішніх справ за власним бажанням, відповідно до Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС, тобто до спливу встановленого трирічного терміну перебування на службі, що не заперечувалось відповідачем у письмовому відзиві.

Положеннями статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Щодо твердження відповідача, що відповідно до ч.7 ст. 18 ЗУ "Про міліцію", відшкодування витрат, пов`язаних із утриманням курсантів вищих навчальних закладів МВС України, здійснюється безпосередньо Міністерству внутрішніх справ України, а не позивачу, суд зазначає, що відповідачем не вірно тлумачаться норми даної статті, так як відповідно до статті 1 Закону України "Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України" від 10 січня 2002 року №2925-ІІІ навчальні заклади, науково-дослідні установи, підприємства та установи забезпечення включенні до загальної структури МВС України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1410 від 15 грудня 1997 року затверджено єдину систему військової освіти до якої входить позивач.

Відповідно до ч.7 ст.18 ЗУ «Про міліцію» особи навчального складу органів внутрішніх справ, які звільняється із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язанні з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 року №313 та визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за державним замовленням у вищих навчальних закладах МВС витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах у разі звільнення осіб навчального складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажання із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за порушенням дисципліни.

З огляду на вищевикладене, суд зазначає, що у даному випадку відповідач перебував на посаді публічної служби, від моменту його прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, а отже у даному випадку питання відшкодування відповідачем витрат на навчання, пов`язане із питаннями реалізації правового статусу особи.

Відтак, й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби належить до питання проходження публічної служби такою особою та відшкодовується навчальному закладу, який входить до загальної структури МВС України.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року по справі №804/285/16, висновок якого суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (частина 5 статті 242 КАС України).

Що стосується посилання відповідача, що позивачем не доведено розмірі фактичних витрат понесених по його утриманню, суд зазначає, що відповідно до п. 2.1 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 №419/831/240/605/537/219/534 (далі - Порядок розрахунку витрат), відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у ВНЗ, а саме витрат на: грошове забезпечення; продовольче забезпечення; речове забезпечення; медичне забезпечення; перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад; оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

Згідно розрахунків фактичних витрат, пов`язаних з утриманням рядового міліції ОСОБА_1 у ХНУВС відповідно до постанови КМ України від 01.03.2007 року №313 за 2008-2012 роки складає - 39839,34 грн, що підтверджується довідкою № 4/493 від 09.04.2014.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" початком проходження військової служби вважається: день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних.

Частиною 5 ст. 18 Закону України "Про міліцію" встановлено, що підготовка фахівців у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України за державним замовленням здійснюється на підставі договору про навчання, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням, управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, області, місті Києві або Севастополі чи на транспорті та особою, яка навчається. Типову форму договору затверджує Міністерство внутрішніх справ України за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Відповідно до п. 2 ст. 52 Закону України "Про освіту" випускники вищих навчальних закладів, які здобули освіту за кошти державного або місцевого бюджетів, направляються на роботу і зобов`язані відпрацювати за направленням і в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З матеріалів справи вбачається, що 16.08.2008 року між ОСОБА_1 , ХНУВС та ГУМВС України в Херсонській області укладено договір "Про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України" (а.с. 8).

Відповідно до вищезазначеного договору, ХНУВС, зобов`язався: забезпечити особу харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами МВС України; щороку інформувати відповідача про розмір фактичних витрат, пов`язаних з її утриманням; після закінчення навчання й отримання відповідної кваліфікації видати відповідачу документ про освіту встановленого зразка, направлення на роботу відповідно до рішення державної комісії з персонального розподілу випускників, нагрудний знак та грошові виплати, передбачені відповідними нормативно-правовими актами; після відрахування або закінчення навчання затвердити розрахунок фактичних витрат на її підготовку за весь термін навчання.

В свою чергу, УМВС України в Херсонській області, зобов`язався призначити випускника, який прибув за направленням, на посаду, визначену державною комісією з персонального розподілу фахівців, чи на іншу посаду про призначення на яку є письмова згода випускника; у тижневий термін після призначення фахівця на посаду надіслати Виконавцеві письмове повідомлення про це; інформувати Виконавця про звільнення Особи зі служби в органах внутрішніх справ протягом трьох років після закінчення навчання із зазначенням підстав звільнення.

Відповідач, при цьому, взяв на себе зобов`язання після закінчення навчання прибути до місця призначення в термін, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов`язків за посадою, на яку призначено замовником, і відпрацювати не менше трьох років. У разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими договором, відшкодувати фактичні витрати пов`язані з утриманням у навчальному закладі, згідно із затвердженим розрахунком.

Суд зазначає, що відповідача відрахували зі складу курсантів та відкомандирували до УМВС України в Херсонській області для подальшого проходження служби, відповідно до наказу №216 о/с від 02.06.2012 року (а.с.6).

Згідно з наказом УМВС України в Херсонській області № 38 о/с від 26.02.2014 року ОСОБА_1 звільнено відповідно до "Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України" в запас Збройних Сил України за ст. 64 п. "ж" (за власним бажанням) (а.с.7).

На підставі вищевикладеного судом встановлено, що відповідач за власним бажанням звільнився з ОВС протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 313 від 1 березня 2007 року затверджено Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ (далі - Порядок №313), який визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за державним замовленням у вищих навчальних закладах МВС (далі - особи), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі:

1) дострокового розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС (далі - навчальний заклад) через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість;

2) відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення навчального закладу;

3) звільнення осіб начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни.

Відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Порядок розрахунку витрат установлює МВС разом з Мінфіном.

Витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням або управлінням МВС та особою.

Частина 7 статті 18 Закону України "Про міліцію" передбачає, що курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Таким чином, у зв`язку із звільненням за власним бажанням з органів внутрішніх справ України протягом трьох років після закінчення Харківського національного університету внутрішніх справ ОСОБА_1 зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі згідно з затвердженим розрахунком.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем отримано грошове, продовольче, речове та комунальне забезпечення про що свідчать наявна в матеріалах справи довідка за підписом начальника відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ХНУВС щодо витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 від 09.04.2014 року № 4/493 (а.с.10), а саме по грошовому забезпеченню 13450,35 грн., продовольче забезпечення 12971,45 грн., речове забезпечення 2985,42 грн., вартість житлово-комунальних послуг і спожитих енергоносіїв 10432,12 грн.

Суд зазначає, що під час судового розгляду справи встановлено, що зазначені розрахунки відповідачем не оскаржувалися, ані протягом навчання у Харківському національному університеті внутрішніх справ, ані протягом робот, отже згідно довідки розрахунку Харківського національного університету внутрішніх справ №4/493 від 09.04.2014 року, ОСОБА_1 повинен відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у ХНУВС за період з 16.08.2008 року по 02.06.2012 року в сумі 39839,34 грн. (а.с. 10), доказів протилежного відповідачем суду надано не було.

Крім того, суд критично ставиться до посилання відповідача, що у період з вересня 2009 року по червень 2012 року ОСОБА_1 проживав, харчувався та прав білизну за власний рахунок, так як дані обставини належними та допустимим доказами відповідачем не підтвердженні, а заява ОСОБА_2 судом до уваги не береться, як така, що складена особою, яка є родичем відповідача (сестрою) та може бути зацікавлена щодо даної справи.

Також, посилання відповідача, що Постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 року № 216 виключено п.8 із постанови КМУ від 22.08.1996 року, який передбачав обов`язкове відпрацювання за призначенням не менше трьох років для випускників, які уклали угоди із вищим навчальними навчальними закладами, судом до уваги не береться, так як відповідач звільнений з органів внутрішніх справ за власним бажанням наказом №38 о/с від 26.02.2014 року, а отже до прийняття Постанови Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 року № 216.

Відповідно до п.2.2.5 договору "Про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ" від 16.08.2008 року, УМВС України у Херсонській області зобов`язане інформувати ХНУВС про звільнення відповідача зі служби в органах внутрішніх справ протягом трьох років після закінчення навчання із зазначенням підстав.

На виконання зазначеної норми, УМВС України у Херсонській області було направлено лист № 2/6-401 від 18.02.2014 р. про звільнення відповідача зі служби в органах внутрішніх справ на адресу позивача та отримано останнім 11.03.2014 року (а.с. 11).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем здійснено всі заходи по стягненню суми з відповідача за витрати, пов`язані з утриманням ОСОБА_1 у Харківському національному університеті внутрішніх справ, передбачені діючим законодавством, однак вони не призвели до сплати заборгованості у розмірі 39839,34 грн.

На час розгляду адміністративної справи сума заборгованості відповідачем не сплачена та складає 39839,34 грн.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Позивачем доведено суду належними та допустимими доказами правомірність стягнення з відповідача витрат пов`язаних з утриманням ОСОБА_1 у Харківському національному університеті внутрішніх справ, які відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив, наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується матеріалами справи, отже суд приходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Судові витрати розподілено відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов Харківського національного університету внутрішніх справ (, 61080, м.Харків, пр-т Льва Ландау, 27) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням особи у навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Харківського національного університету внутрішніх справ (одержувач: Харківський національний університет внутрішніх справ, код організації: 08571096, банк одержувача: Державне казначейство України м.Київ, р/р НОМЕР_2 , МФО: 820172, код банку одержувача 1600034, юридична адреса: 61080, м.Харків, пр-т Льва Ландау, 27) витрати, пов`язані з утримання у сумі 39839,34 (тридцять дев`ять тисяч вісімсот тридцять дев`ять грн. 34 коп.)

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Харківського національного університету внутрішніх справ (одержувач: Харківський національний університет внутрішніх справ, код організації: 08571096, банк одержувача: Державне казначейство України м.Київ, р/р 5066, МФО: 820172, код банку одержувача 1600034, юридична адреса: 61080, м.Харків, пр-т Льва Ландау, 27) судовий збір у розмірі 1921,00 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна грн. 00 коп.) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Д.К. Василяка

кат. 106030000