Справа № 826/2216/16
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2020-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2020 року м. Київ № 826/2216/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Клочкової Н.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича,

Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Матвієнка Андрія Анатолійовича

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач), адреса: АДРЕСА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича (надалі - відповідач), адреса: 01014, місто Київ, бульвар Дружби Народів, будинок 38, третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (надалі - третя особа), адреса: 04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 17, в якій позивач просила:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» щодо невключення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в АТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в межах гарантованої суми відшкодування - 200000,00 грн;

- визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» щодо включення кредиторських вимог ОСОБА_1 у розмірі 22927349,77 грн до сьомої черги реєстру акцептованих вимог кредиторів відповідно до статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»;

- зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування у розмірі 12090,87 грн за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (в межах гарантованої суми відшкодування - 200000,00 грн);

- зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» внести пропозицію щодо затвердження виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів шляхом включення кредиторських вимог ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у розмірі 22922912,94 грн до четвертої черги реєстру акцептованих вимог кредиторів відповідно до статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 січня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 .

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2017 року апеляційна скарга Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича задоволена частково, постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 січня 2017 року скасована, провадження у справі в частині позовних вимог про

- визнання протиправними дій Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" щодо включення кредиторських вимог ОСОБА_1 у розмірі 22 927 349,77 грн. до сьомої черги реєстру акцептованих вимог кредиторів відповідно до ст. 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"

- зобов`язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" внести пропозицію щодо затвердження виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів шляхом включення кредиторських вимог ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у розмірі 22 922 912,94 грн до четвертої черги реєстру акцептованих вимог кредиторів відповідно до ст. 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

- в іншій частині рішення суду залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14 грудня 2017 року касаційні скарги уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича та ОСОБА_1 задоволені частково, ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2017 року скасована, справа направлена на розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2018 року апеляційна скарга Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича залишена без задоволення, а постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 січня 2017 року - без змін.

Постановою Верховного Суду від 07 листопада 2019 року касаційна скарга Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича задоволена частково, постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 січня 2017 року та постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2018 року скасовані.

Провадження у справі в частині вимог про визнання протиправними дій Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича щодо включення кредиторських вимог ОСОБА_1 у розмірі 22 927 349,77 грн до сьомої черги реєстру акцептованих вимог кредиторів відповідно до статті 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та зобов`язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича внести пропозицію щодо затвердження виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів шляхом включення кредиторських вимог ОСОБА_1 у розмірі 22 922 912,94 грн до четвертої черги реєстру акцептованих вимог кредиторів відповідно до статті 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" закрито.

Справу в частині вимог про визнання протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича щодо невключення ОСОБА_1 до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в АТ "Дельта Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в межах гарантованої суми відшкодування - 200 000 грн. та зобов`язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича подати до Фонду додаткову інформацію про ОСОБА_1 як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування у розмірі 12 090 грн 87 коп. за рахунок Фонду (в межах гарантованої суми відшкодування - 200 000 грн) направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування позовних вимог в частині, яка направлена на новий розгляд до суду першої інстанції, позивач послалась на те, що 13 січня 2015 року між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (надалі - АТ «Дельта Банк», банк) та позивачем укладено договір банківського вкладу (депозиту) НОМЕР_7 на суму 12 300 000 грн з процентною ставкою 13% строком до 18 січня 2016 року, у зв`язку з чим відкрито вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_2 .

13 січня 2015 року між банком та позивачем також укладено додаткову угоду ;1 до договору НОМЕР_7 від 13 січня 2015 року, якою за домовленістю сторін пункт 1.4 договору викладено в іншій редакції.

Крім того, як вказує позивач, 08 січня 2014 року між нею та банком було укладено договір №001-09508-080114 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів, та відкрито поточний рахунок № НОМЕР_3 у гривні.

Також, 13 січня 2015 року між позивачем та банком укладено договір банківського вкладу (депозиту) № НОМЕР_4 на суму 422586,87 доларів США з процентною ставкою 5,5% річних строком до 18 січня 2016 року, у зв`язку з чим відкрито вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_5 , а також укладено додаткову угоду №1 до договору, якою за домовленістю сторін пункт 1.4. договору викладено в іншій редакції.

08 січня 2014 року між позивачем та банком, як вказано у позовній заяві, було укладено договір №007-09508-080114 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів, та відкрито поточний рахунок № НОМЕР_6 у доларах США.

06 лютого 2015 року ОСОБА_1 звернулась до банку з заявою про дострокове розірвання депозитів (договорів банківського вкладу (депозиту)) НОМЕР_4 від 13 січня 2015 року у доларах США та НОМЕР_7 від 13 січня 2015 року у гривнях.

Умовами вказаних договорів, як зазначає позивач, було передбачено дострокове їх розірвання за заявою вкладника, що, за її доводами, вказує на виконання останньою цих умов.

В березні 2015 року Національним Банком України стосовно АТ «Дельта Банк» розпочато процедуру виведення цього банку з ринку сфери банківських послуг шляхом введення процедури тимчасового управління, що, як вважає позивач, свідчить про припинення договорів та про те, що кошти позивача з 03 березня 2015 року мали знаходитись на поточних рахунках № НОМЕР_3 у гривні та № НОМЕР_6 у доларах США, відкритих у АТ «Дельта Банк» на підставі договорів банківського рахунку.

Відповідно до довідки від 19 січня 2016 року №05-3224882 ОСОБА_1 включено до реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ «Дельта Банк» (в 4у чергу - 7654,04 грн, в 7у чергу - 22927349,77 грн).

Більш того, у позовній заяві зазначено, що протягом дії тимчасової адміністрації АТ «Дельта Банк» позивачу виплачено 187909,13 грн (100000,37 грн згідно заяви на видачу готівки №31 від 22 червня 2015 року та 87908,76 грн згідно заяви на видачу готівки №32 від 22 червня 2015 року), тому, за твердженнями позивача, до виплати за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у межах гарантованої суми відшкодування підлягає грошова сума у розмірі 12090,87 грн.

Вказані обставини стали підставою для звернення до адміністративного суду з цими позовними вимогами.

Представник відповідача 1 у письмових запереченнях проти позову (Т.1, арк. 41-43) послався на те, що за результатами висновків комісії з перевірки вкладів фізичних осіб та Комісії з перевірки відповідності інформації, внесеної до бази даних про вкладників включено до переліку осіб, які на індивідуальній основі отримують в АТ «Дельта Банк» проценти за вкладом за більш сприятливих договірних умовах, операції щодо виплат було обмежено відповідно до наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Дельта Банк» від 05 жовтня 2015 року №15, а відповідно до вимог статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» за договорами, якими встановлені індивідуальні умови включено до сьомої черги.

Більш того, представник відповідача 1 у письмових запереченнях послався й на те, що укладення договорів банківського вкладу на індивідуальних умовах також не заперечується позивачем та підтверджується додатковими угодами до договорів банківського вкладу НОМЕР_4 від 13 січня 2015 року та НОМЕР_7 від 13 січня 2015 року. При цьому, посилання позивач, як зазначив представник відповідача на виплату їй, як вкладнику, відшкодування в загальному розмірі 187909,13 грн, як на підставу для включення його вимог за вищевказаними договорами до 4ої черги є безпідставним, оскільки вищевказана сума була виплачена на підставі інших договорів, які були укладені з банком на загальних умовах.

На підставі вищевикладеного, представник відповідача 1 просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Не погоджуючись з доводами представника відповідача 1 представник позивача у письмових запереченнях послалась на аналогічні обставини тим, що викладені у позовній заяві, а також зазначила, що чинним цивільним законодавством передбачено підставу для розірвання договору банківського рахунку на вимогу клієнта саме заяву останнього, а не явку до установи банку.

Представник відповідача 2 відзиву на позовну заяву не надав з невідомих суду причин.

Представник третьої особи у письмових поясненнях (Т.1, арк. 53-54) послався на те, що виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затверджує Загальний реєстр виключно на підставі Переліку вкладників, складеного та наданого Уповноваженою особою, відповідно Фонд не визначає суми відшкодування за вкладами, оскільки саме уповноважена особа наділена такими повноваженнями.

У Фонду відсутні будь-які первинні документи по вкладникам, тому при складанні Загального реєстру використовується виключно інформація, що наявна в переданому уповноваженою особою переліку.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 листопада 2019 року адміністративну справі №826/2216/16 прийнято до свого провадження, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи, залучено до участі у справі у якості другого відповідача - Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Матвієнка Андрія Анатолійовича.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

08 січня 2014 року між позивачем та АТ "Дельта банк" укладено договір №001-09508-080114 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів, та відкрито поточний рахунок № НОМЕР_3 у гривні (Т.1, арк. 18).

Крім того, 08 січня 2014 року між позивачем та АТ "Дельта банк" укладено договір № 007-09508-080114 на відкриття за обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів, та відкрито поточний рахунок № НОМЕР_6 доларах США (Т.1, арк. 21).

13 січня 2015 року між ОСОБА_1 та АТ "Дельта банк" укладено договір банківського вкладу (депозиту) НОМЕР_7 (Т.1, арк. 16), відповідно до умов якого сума вкладу складає 12300000,00 грн; вклад залучається на строк із моменту зарахування вкладу на рахунок, вказаний в пункті 1.6. цього договору, та по 18 січня 2016 року включно; процентна ставка на суму вкладу становить 13 (тринадцять) процентів річних у разі, якщо даний договір є діючим на кінець кожного календарного місяця строку залучення вкладу, а також на дату закінчення строку залучення вкладу, то розмір процентної ставки збільшується за фактичну кількість днів кожного календарного місяця на 12,5 % річних для вкладів у гривні, починаючи з моменту зарахування вкладу на рахунок).

У відповідності до пункту 1.6 договору банк відкриває вкладнику вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_2 .

Також, між позивачем та АТ "Дельта Банк" 13 січня 2015 року укладено додаткову угоду №1 до договору банківського вкладу (депозиту) НОМЕР_7 від 13 січня 2015 року, якою, зокрема, передбачено, що сторони домовились викласти пункт 1.4 статті договору в наступній редакції: " 1.4. Процентна ставка на суму вкладу становить 15,25% річних", "сторони домовились, що п. 2.10 Договору до відносин сторін, що виникають на підставі договору (з урахуванням умов цієї додаткової угоди), не застосовується з моменту підписання сторонами цієї додаткової угоди" (Т.1, арк. 17).

Більш того, відповідно до додаткової угоди сторони домовилися доповнити статтю 2 договору пунктом 2.11. "Підписанням цього договору вкладник підтверджує свої розуміння та ознайомлення з тим, що у випадку встановлення розміру процентної ставки за вкладом на індивідуальних умовах або отримання інших фінансових привілеїв від банку за цим договором, передання Банку в заставу майнових прав вимоги Вкладу для забезпечення зобов`язань перед банком як вкладника, так і будь-яких інших третіх осіб, що виникають на підставі інших правочинів, укладених між банком та вкладником/будь-якими третіми особами, а також у випадку настання інших законодавчо передбачених обставин, за наявності яких Фондом не здійснюється відшкодування коштів за вкладом, гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладом відповідно до цього Договору" (Т.1, арк. 17).

Так, згідно пункту 2.10 договору НОМЕР_7 від 13 січня 2015 року вкладник підтверджує, що банк до укладення цього договору з вкладником надав вкладнику інформацію, зазначену в статті 26 Закону №4452-VI, щодо умов гарантування Фондом за цим вкладом. Сума граничного розміру відшкодування коштів за цим вкладом, включаючи відсотки, не може бути більшою граничного розміру відшкодування коштів, що становить 200 тисяч грн. одного вкладника в одному банку.

Також, 13 січня 2015 року між позивачем та ПАТ "Дельта банк" укладено договір банківського вкладу (депозиту) № НОМЕР_4 на розміщення вкладу у сумі 422586,87 доларів США за процентною ставкою 5,5 % річних (у разі, якщо даний договір є діючим на кінець кожного календарного місяця строку залучення вкладу, а також на дату закінчення строку залучення вкладу, то розмір процентної ставки збільшується за фактичну кількість днів кожного календарного місяця на 6 % річних для вкладів у доларах США, починаючи з моменту зарахування вкладу на рахунок) строком до 18 січня 2016 року та відкрито вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_5 (Т.1, арк. 19).

До вказаного договору 13 січня 2015 року між позивачем та ПАТ "Дельта Банк" також укладено Додаткову угоду № 1, відповідно до умов якої, зокрема, передбачено, що сторони домовились викласти пункт 1.4 статті 1 Договору в наступній редакції: "Процентна ставка на суму вкладу становить 6,75%) річних", "сторони домовились, що п.2.10 договору до відносин сторін, що виникають на підставі договору (з урахуванням умов цієї Додаткової угоди), не застосовується з моменту підписання сторонами цієї Додаткової угоди" (Т.1, арк. 20).

Згідно пункту 2.10 Договору № 0380 від 13 січня 2015 року банківського вкладу (депозиту) вкладник підтверджує, що банк до укладення цього договору з вкладником надав Вкладнику інформацію, зазначену в статті 26 Закону № 4452- VІ, щодо умов гарантування Фондом за цим вкладом. Сума граничного розміру відшкодування коштів за цим Вкладом, включаючи відсотки, не може бути більшою граничного розміру відшкодування коштів, що становить 200 тис. грн. одного вкладника в одному банку.

Також, відповідно змісту до додаткової угоди сторони домовилися доповнити статтю 2 Договору пунктом 2.11. "Підписанням цього договору вкладник підтверджує свої розуміння та ознайомлення з тим, що у випадку встановлення розміру процентної ставки за вкладом на індивідуальних умовах або отримання інших фінансових привілеїв від банку за цим договором, передання банку в заставу майнових прав вимоги вкладу для забезпечення зобов`язань перед банком як вкладника, так і будь-яких інших третіх осіб, що виникають на підставі інших правочинів, укладених між банком та вкладником/будь-якими третіми особами, а також у випадку настання інших законодавчо передбачених обставин, за наявності яких Фондом не здійснюється відшкодування коштів за вкладом, гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладом відповідно до цього договору".

06 лютого 2015 року позивач звернулась до ПАТ "Дельта Банк" із заявою про дострокове розірвання депозитів (договорів банківського вкладу (депозиту)) НОМЕР_4 від 13 січня 2015 року у доларах США та НОМЕР_7 від 13 січня 2015 у гривнях (Т.1, арк. 22).

У відповідності до постанови Правління Національного банку України від 02 березня 2015 року №150 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 березня 2015 року №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк».

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова Владислава Володимировича (http://www.fg.gov.ua/not-paying/liquidation/118-delta/1775-1127-u-pat-delta-bank-zaprovadgeno-tymchasovu-administraciyu)

З метою забезпечення збереження активів неплатоспроможного банку публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», запобігання втрати майна та збитків банку і Фонду, виконавча дирекція Фонду прийняла рішення від 03 серпня 2015 року №147 про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» до 02 жовтня 2015 року включно та продовження повноважень уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації Кадирова В.В. до 02 жовтня 2015 року включно (http://www.fg.gov.ua/not-paying/liquidation/118-delta/2117-1491-oholoshennya-pro-prodovgennya-tymchasovoi-administracii-v-at-delta-bank).

Відповідно до постанови Правління Національного банку України 02 жовтня 2015 року №664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд гарантування) прийнято рішення від 02 жовтня 2015 року №181 «Про початок процедури ліквідації публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно із зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», визначені статтями 37, 38, 51, частинами першою та другою статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирову В.В. на два роки з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року включно, строк здійснення процедури ліквідації та делегування повноважень ліквідатора Банку продовжено до 04 жовтня 2020 року на підставі рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 04 квітня 2019 року № 772 (http://www.fg.gov.ua/not-paying/liquidation/118-delta/2479-oholoshennia-pro-pochatok-protsedury-likvidatsii-publichnoho-aktsionernoho-tovarystva-delta-bank-ta-delehuvannia-povnovazhen-likvidatora-banku, http://www.fg.gov.ua/not-paying/liquidation/118-delta/42185-prodovzheno-strok-zdiisnennia-protsedury-likvidatsii-at-delta-bank).

24 жовтня 2019 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 2705 про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», відповідно до якого уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ «Дельта Банк» з 25 жовтня 2019 року призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Матвієнка Андрія Анатолійовича, якому делеговані всі повноваження ліквідатора АТ «Дельта Банк», визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону, у тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень щодо звернення до пов`язаної з банком особи з вимогою про відшкодування шкоди та звернення з такою вимогою до суду, а також з вимогою до небанківської фінансової установи, якою від фізичних осіб залучені як позики або вклади кошти, що згідно з Законом прирівнюються до вкладів, та повноважень в частині організації реалізації активів банку (http://www.fg.gov.ua/not-paying/liquidation/118-delta/45294-zmineno-upovnovazhenu-osobu-fondu-na-likvidatsiiu-at-delta-bank).

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 3340 від 24 грудня 2019 року змінено уповноважену особу Фонду на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк». Відповідно до зазначеного рішення уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ «Дельта Банк» з 27 грудня 2019 року призначено провідного професіонала з питань ліквідації банків відділу організації процедур ліквідації банків департаменту ліквідації банків Кадирова Владислава Володимировича, якому делеговані всі повноваження ліквідатора АТ «Дельта Банк», визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон), зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону, у тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень щодо звернення до пов`язаної з банком особи з вимогою про відшкодування шкоди та звернення з такою вимогою до суду, а також з вимогою до небанківської фінансової установи, якою від фізичних осіб залучені як позики або вклади кошти, що згідно з Законом прирівнюються до вкладів, та повноважень в частині організації реалізації активів банку (http://www.fg.gov.ua/not-paying/liquidation/118-delta/46027-zmineno-upovnovazhenu-osobu-fondu-na-likvidatsiiu-at-delta-bank-2).

Крім того, суд звертає увагу, що на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб опубліковано оголошення про те, що Фонд розпочне виплати вкладникам публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» за Загальним реєстром (не залежно від часу закінчення строку депозитного договору) з 08 жовтня 2015 року.

Вказані обставини визнаються судом загальновідомими, а тому на підставі частини 3 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України не потребують доказування.

Так, протягом дії тимчасової адміністрації в ПАТ "Дельта Банк" позивачу виплачено 187909,13 грн (100000,37 грн згідно заяви на видачу готівки № 31 від 22 червня 2015 року та 87908,76 грн згідно заяви на видачу готівки № 32 від 22 червня 2015 року) (Т.1, арк. 25-26).

При цьому, суд зазначає, що згідно довідки від 19 січня 2016 року №05-3224882. позивача включено до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Дельта Банк" на суму 22935003,81 грн, в тому числі в 4 чергу - 7654,04 грн, в 7 чергу - 22927349,77 грн, загальна акцептована сума кредиторських вимог становить 22935003,81 грн. (Т.1, арк. 24).

Вважаючи протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду щодо невключення до переліку вкладників суми у розмірі 12 090,87 грн, тобто, в межах гарантованої суми відшкодування 200 000 грн, позивач звернулась до адміністративного суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Нормативно-правовим актом, який регулює правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, та відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків, є Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23 лютого 2012 року №4452-VI (надалі - Закон України від 23.02.2012 №4452-VI).

Суд звертає увагу, що при вирішенні даного спору по суті, судом застосовуються положення законодавства, яке діяло на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до частини 1 статті 3, частини 1 статті 4, частини 1 статті 26, частин 1, 2, 4 статті 27 Закону України від 23.02.2012 №4452-VI Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку фінансових послуг.

Основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

За змістом статті 12 Закону України від 23.02.2012 №4452-VI виконавча дирекція Фонду здійснює управління поточною діяльністю Фонду.

Виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами: визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних; приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів; приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов`язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду; встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб.

Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Фонд не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до частини 4 статті 26 Закону України від 23.02.2012 №4452-VI Фонд не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред`явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, суб`єкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов`язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах.

З аналізу викладених норм вбачається, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку наділена повноваженнями щодо формування повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, з урахуванням обставини, передбаченої частиною 2 статті 26 Закону України від 23.02.2012 № 4452-VI.

Згідно з частин 2-4 статті 38 Закону України від 23.02.2012 № 4452-VI протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов`язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Враховуючи зазначені норми закону, Уповноваженою особою Фонду створено комісію з перевірки договорів (інших правочинів), укладених ПАТ "Дельта Банк".

З урахуванням висновків Комісії №73 від 12 березня 2015 року та №829 від 21 вересня 2015 року Уповноваженою особою Фонду наказом від 05 жовтня 2015 року № 15 обмежено здійснення на час ліквідації операцій щодо виплат коштів вкладникам фізичним особам за відповідними рахунками, згідно переліку, в тому числі і позивачу за договорами НОМЕР_7 та НОМЕР_4 від 13.01.2015 (Т.1, арк. 43-44).

Так, вказані виплати були обмежені у зв`язку із тим, що позивач значиться у переліку вкладників, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих умовах ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Згідно пункту 7 статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність" № 2121-III від 07 грудня 2000 року поточними ринковими умовами не вважаються, зокрема: нарахування відсотків за вкладами (депозитами), залученими банком від пов`язаних із банком осіб, які є більшими, ніж звичайні.

Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що нарахування відсотків за вкладами (депозитами), які є більшими, ніж звичайні може вважатися таким, що не відповідає поточним ринковим умовам виключно якщо такі вклади (депозити) розміщені пов`язаними із банком особами.

Проте, суд звертає увагу, що матеріали справи не містять відомостей про те, що позивач є пов`язаною з ПАТ "Дельта Банк" особою.

При цьому, суд ще раз звертає увагу, що до запровадження тимчасової адміністрації в Банку 06 лютого 2015 року позивач звернулась до ПАТ "Дельта Банк" із заявою про дострокове розірвання депозитів (договорів банківського вкладу (депозиту)) НОМЕР_4 від 13 січня 2015 року у доларах США та НОМЕР_7 від 13 січня 2015 року у гривнях (Т.1, арк. 22).

Згідно умов вказаних договорів, а саме пунктів 1.10 та 1.11 у разі закінчення строку залучення Вкладу або у разі дострокового припинення дії цього Договору, Вклад виплачується шляхом зарахування на поточний рахунок, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів НОМЕР_8 (№ НОМЕР_3 ), відкритий на ім`я вкладника в установі банку; у випадку, коли вкладник письмово заявляє про бажання достроково припинити дію цього договору або про бажання зняти частку вкладу до закінчення строку дія цього договору вважається припиненою достроково, а банк виплачує вкладнику весь вклад та проценти, нараховані за фактичний період перебування коштів на рахунку та ставкою 0,01% річних.

Умови спірних договорів відповідають Правилам банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ "Дельта Банк", затверджених рішенням Ради директорів АТ "Дельта Банк" (протокол № 14 від 20 березня 2013 року) зі змінами та доповненнями, затвердженими рішенням Ради директорів АТ "Дельта Банк" (протокол № 1 від 14 січня 2015 року) (Т.1, арк. 64).

У відповідності до п. 2.14.10 вказаних Правил, Банк зобов`язаний при припиненні дії Договору банківського вкладу (депозиту), в тому числі шляхом його дострокового розірвання, повернути суму Вкладу та суму нарахованих процентів у порядку, передбаченому таким Договором банківського вкладу (депозиту) та цими Правилами, а згідно п. 5.15 Правил у випадку, якщо Вкладник письмово заявляє про бажання достроково припинити дію Договору банківського вкладу (депозиту) або про бажання зняти частину Вкладу до закінчення строку розміщення Вкладу, зазначеного у відповідному Договорі банківського вкладу (депозиту), дія такого Договору вважається припиненою достроково, а Банк виплачує Вкладнику весь Вклад та проценти, нараховані за фактичний період перебування коштів на Рахунку, за ставкою, зазначеною у відповідному Договорі банківського вкладу (депозиту).

Таким чином, оскільки договори банківського вкладу (депозиту) НОМЕР_4 від 13 січня 2015 року у доларах США та НОМЕР_7 від 13 січня 2015 року у гривнях було припинено за заявою вкладника, відповідно до умов вказаних договорів кошти мали знаходитися на поточних рахунках № НОМЕР_3 у гривні та № НОМЕР_6 у доларах США, відкритих у АТ "Дельта Банк" на ім`я позивача на підставі договорів банківського рахунку.

Застережень щодо негарантування Фондом коштів на поточних рахунках вказані договори банківського рахунку не містить, а підстави, передбачені частиною четвертою ст. 26 Закону України від 23.02.2012 № 4452-VI випадки, коли вклади не гарантуються та не відшкодовуються), у даному випадку відсутні.

Сума вкладу на зазначених рахунках значно перевищує суму гарантовану Фондом, а отже, позивач мала бути включена до переліку вкладників які мають право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ "Дельта Банк" за рахунок Фонду в межах гарантованої суми відшкодування 200 000 грн, проте, позивачу відшкодовано за рахунок Фонду тільки 187908, 76 грн, що свідчить про обгрунтованість позовних вимог в цій частині.

Суд наголошує й на тому, що постановою Національного Банку України від 30 жовтня 2014 року № 692/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорій проблемних" було внесено заборону банку, зокрема здійснювати залучення коштів від фізичних осіб в обсязі, що не перевищує обсяг таких операцій на дату прийняття цієї постанови (у розрізі валюти), та за процентними ставками, не вищими, ніж середні по банківській системі; на проведення будь - яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом, крім договорів, укладання до набрання чинності Постановою, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків.

При цьому, заборон щодо дострокового розірвання договорів, вказана постанова не містить.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що у відповідності до частини 5 статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Так, скасовуючи постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 січня 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2018 року, Верховний Суд у своїй постанові від 07 листопада 2019 року зазначив, що покликання судів про припинення на підставі заяви позивача договорів банківського вкладу (депозиту) НОМЕР_4 від 13 січня 2015 року у доларах США та НОМЕР_7 від 13 січня 2015 року у гривнях та облікування на поточних рахунках № НОМЕР_3 у гривні та № НОМЕР_6 доларах США, відкритих у АТ "Дельта Банк" на ім`я позивача на підставі договорів банківського рахунку, коштів у розмірі 22922912,94 грн є припущенням судів та не підтверджено матеріалами справи, а відповідач стверджує, що банком не виконано заяву позивача від 06 лютого 2015 року про дострокове припинення договорів банківського вкладу та облікування грошових коштів саме на депозитних рахунках позивача.

У зв`язку з чим, колегія суддів Верховного Суду зазначила, що застосуванню норм матеріального права передує встановлення обставин у справі, підтвердження їх відповідними доказами, що й стало підставою для скасування судових рішень першої та апеляційної інстанцій.

Зважаючи на обставини справи та наявні в ній докази, суд при новому розгляді даної адміністративної справи вважає за необхідне зазначити про те, що Окружним адміністративним судом міста Києва у постанові від 12 січня 2017 року, як і Київським апеляційним адміністративним судом у постанові від 01 лютого 2018 року не було встановлено фактів облікування на поточних рахунках № НОМЕР_3 у гривні та № НОМЕР_6 доларах США, відкритих у АТ "Дельта Банк" на ім`я позивача на підставі договорів банківського рахунку, коштів у розмірі 22922912,94 грн.

Окружний адміністративний суд міста Києва у своїй постанові лише наголосив на тому, що відповідно до умов укладених між позивачем та банком договорів, оскільки вони припинені за заявою вкладника, кошти мали знаходитись на цих рахунках (Т.1, арк. 76 (перший абзац восьмої сторінки постанови суду), а Київський апеляційний адміністративний суд у своїй постанові від 01 лютого 2018 року підтримав таку позицію суду першої інстанції (Т.1, арк. 229 останній абзац сьомої сторінки постанови суду), що дозволяє суду при новому розгляді справи дійти висновку про відсутність припущень судів першої та апеляційної інстанцій в цій частині.

Більш того, як вже неодноразово зазначалось судом, умовами укладених договорів вкладу (депозиту), які не суперечать Правилам банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ "Дельта Банк", було передбачено можливість дострокового припинення дії цих договорів на підставі відповідної заяви вкладника.

При цьому, суд зазначає, що ані умови договорів, ані Правила банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ "Дельта Банк", ані положення цивільного законодавства не передбачають обов`язку вкладника контролювати дії банку щодо виконання умов укладених договорів останніми, оскільки відповідальність за невиконання таких умов покладено саме на банк, а не на вкладника.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що матеріали справи містять належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 в порядок та спосіб, визначені укладеними договорами, звернулась до банку з заявою про дострокове припинення дії договорів банківського вкладу (депозиту), що підтверджується наявною в матеріалах справи копією відповідної заяви (Т.1, арк. 22), невиконання працівниками банку умов договорів в частині перерахування грошових коштів, розміщених на депозитних рахунках, на поточні рахунки не може бути обґрунтованою підставою для невиплати позивачу, як вкладнику гарантованої суми відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у повному обсязі.

Більш того, суд зауважує, що чинним законодавством визначено, що сума гарантування не може перевищувати 200000,00 грн, при цьому, будь-яких обмежень щодо того, що вказана сума має бути розміщена на одному або на двох рахунках Закон не містить, а лише визначає, що загальна сукупна сума, яку має відшкодувати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, у разі наявності підстав для такої виплати, не може перевищувати 200000,00 грн.

Також, суд вважає за доцільне зазначити, що невиконання банком заяви позивача від 06 лютого 2015 року про дострокове припинення договорів банківського вкладу свідчить лише про невиконання банком умов укладених договорів, але аж ніяк не свідчить про відсутність у позивача права на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в межах гарантованої суми відшкодування.

Враховуючи встановлені судом обставини та наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» щодо невключення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в АТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в межах гарантованої суми відшкодування - 200000,00 грн.

Стосовно позовних вимог в частині зобов`язання Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування у розмірі 12090,87 грн за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (в межах гарантованої суми відшкодування - 200000,00 грн), суд виходить з наступного.

Згідно з приписами статті 27 Закону України від 23 лютого 2012 року №4452 - VI Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур`єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Згідно зі статтею 28 Закону України від 23 лютого 2012 року №4452-VI Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх представникам та спадкоємцям у національній валюті України в готівковій або безготівковій формі не пізніше семи днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Фонд здійснює виплату гарантованих сум відшкодування через банки-агенти. Фонд не пізніше ніж за 30 днів до закінчення визначеного цим Законом строку ліквідації банку публікує оголошення в газетах «Урядовий кур`єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет про завершення Фондом виплат гарантованої суми відшкодування.

Пунктами 3-5 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року №14 в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин (далі по тексту - Положення №14) Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік).

Перелік складається станом на день прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на день прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Перелік складається в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та подається до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом.

Інформація про вкладника в Переліку має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Перелік на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) засвідчується підписом уповноваженої особи Фонду та відбитком печатки банку, що ліквідується, на електронних носіях подається на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.

Файл csv формується за структурою інформаційного рядка файла «Перелік вкладників» (додаток 9) та за правилами формування csv файлів (додаток 10).

Протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

У відповідності до пункту 6 Розділу ІІІ Положення №14 протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Пунктами 2,3 розділу IV Положення №14 передбачено, що Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Загальний Реєстр складається на паперових та електронних носіях.

Загальний Реєстр на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) підписується відповідальною особою, яка його склала, та засвідчується підписом директора-розпорядника та відбитком печатки Фонду, на електронних носіях - на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.

Аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє суду дійти висновку, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи:

1) складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду;

2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду;

3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру;

4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

При цьому, Уповноважена особа може надавати Фонду протягом процедури ліквідації додаткову інформацію про вкладників, зокрема щодо збільшення кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування.

Враховуючи, що судом встановлено протиправну бездіяльність Уповноваженої особи Фонду в частині невключення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог в частині зобов`язання Уповноваженої особи Фонду подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування у розмірі 12090,87 грн за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (в межах гарантованої суми відшкодування - 200000,00 грн).

Більш того, суд звертає увагу, що станом на день розгляду даної справи по суті, рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №3340 від 24 грудня 2019 року змінено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" Матвієнка А.А. на Кадирова В.В., у зв`язку з чим, суд дійшов висновку про зобов`язання саме останнього вчинити зазначені вище судом дії.

Інші доводи та аргументи учасників не спростовують висновків суду.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 72, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані позивачем докази суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи квитанції, кожним з позивача під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 1102,40 грн. Відтак, враховуючи розмір задоволених позовних вимог, а також з урахуванням того, що станом на день розгляду даної адміністративної справи по суті знов змінилась Уповноважена особа Фонду з Матвієнка А.А. на ОСОБА_2 , суд присуджує на користь позивача судові витрати у розмірі 1102,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань саме Уповноваженої особи Фонду Кадирова В.В.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6-10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Матвієнка Андрія Анатолійовича, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича щодо невключення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в АТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в межах гарантованої суми відшкодування - 200000,00 грн (двісті тисяч гривень 00 копійок).

3. Зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування у розмірі 12090,87 грн (дванадцять тисяч дев`яносто гривень 87 копійок) за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в межах гарантованої суми відшкодування - 200000,00 грн (двісті тисяч гривень 00 копійок). 4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1102,40 грн (одна тисяча сто дві гривні 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича (01014, місто Київ, бульвар Дружби Народів, будинок 38, ).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту рішення.

Суддя Н.В. Клочкова