Справа № 826/116/17
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2020-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/116/17 Головуючий у 1-й інстанції: Аблов Є.В.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
24 березня 2020 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого Василенка Я.М.,
суддів Ганечко О.М., Шурка О.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження заяви представника ОСОБА_1 - Калька Дмитра Олексійовича про ухвалення додаткового судового рішення у справі за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Головного управління Державної міграційної служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.07.2018 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби у м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -
ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Державної міграційної служби в місті Києві щодо фактичної відмови у поверненні громадянину ОСОБА_1 грошових коштів за послуги з оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон номер НОМЕР_1 в сумі 391, 47 грн. та грошових коштів в сумі 60, 17 грн. за внесення відомостей про другий паспорт громадянина України для виїзду за кордон у паспорт громадянина України для виїзду за кордон відповідно до листа від 30.09.2016 вих. №1-18/К-1440-16;
- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби в місті Києві повернути громадянину ОСОБА_1 грошові кошти за послуги з оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон номер НОМЕР_1 в сумі 391, 47 грн. та грошові кошти в сумі 60, 17 грн. за внесення відомостей про другий паспорт громадянина України для виїзду за кордон у паспорт громадянина України для виїзду за кордон;
- стягнути з Головного управління Державної міграційної служби в місті Києві судові витрати, понесені позивачем, на сплату судового збору у сумі 551,21 грн. та на правничу допомогу у сумі 4 640, 00 грн.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.07.2018 позов задоволено частково: визнано протиправними дії Головного управління Державної міграційної служби в місті Києві (ідентифікаційний код 37768863, адреса: 02152, м. Київ, вул. Березняківська, 4-А) щодо фактичної відмови у поверненні громадянину ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) грошових коштів за послуги з оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон номер НОМЕР_3 в сумі 391, 47 грн. та грошових коштів в сумі 60, 17 грн. за внесення відомостей про другий паспорт громадянина України для виїзду за кордон у паспорт громадянина України для виїзду за кордон відповідно до листа від 30.09.2016 вих. №1-18/К-1440-16; зобов`язано Головне управління Державної міграційної служби в місті Києві (ідентифікаційний код 37768863, адреса: 02152, м. Київ, вул. Березняківська, 4-А) повернути громадянину ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) грошові кошти за послуги з оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон номер НОМЕР_3 в сумі 391, 47 грн. та грошові кошти в сумі 60, 17 грн. за внесення відомостей про другий паспорт громадянина України для виїзду за кордон у паспорт громадянина України для виїзду за кордон; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної міграційної служби у м. Києві (ідентифікаційний код 37768863, адреса: 02152, м. Київ, вул. Березняківська, 4-А) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 551, 20 грн.

Не погоджуючись з зазначеним вище судовим рішенням ОСОБА_1 та Головне управління Державної міграційної служби у м. Києві звернулись із апеляційними скаргами, в яких позивач просив змінити оскаржуване рішення в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу; відповідач просить скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.12.2018 апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби у м. Києві залишено без задоволення; апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.07.2018 скасовано в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з Головного управління Державної міграційної служби у м. Києві витрат на професійну правничу допомогу та прийнято в цій частині нову постанову, якою дані позовні вимоги задоволено; стягнуто з Головного управління Державної міграційної служби у м. Києві за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати, понесені ним на професійну правничу допомогу у розмірі 4 640, 00 грн; в іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.07.2018 залишено без змін.

На адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшли заяви представника ОСОБА_1 - Калька Дмитра Олексійовича про ухвалення додаткового судового рішення, в яких просив стягнути на користь позивача витрати на правову (правничу) допомогу у розмірі 5 600,00 грн., понесених у зв`язку з поданням апеляційної скарги у справі № 826/116/17 та у розмірі 5 600,00 грн., понесених у зв`язку з поданням відзиву на апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби у м. Києві по справі № 826/116/17.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.09.2019 заяву представника ОСОБА_1 - Калька Дмитра Олексійовича про ухвалення додаткового судового рішення залишено без розгляду.

Постановою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 17.01.2020 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено; ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.09.2019 скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви представника ОСОБА_1 - Калька Дмитра Олексійовича про ухвалення додаткового судового рішення, колегія суддів вважає, що вказана заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У відповідності до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

При цьому, даною статтею передбачено цілі розподілу, визначення розміру та розмір судових витрат.

Зокрема, згідно ч. 3 ст. 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Крім зазначеного вище, колегія суддів звертає увагу на положення ч. 6 та ч. 7 КАС України, відповідно до яких, визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналіз положень ст. 134 КАС України дає підстави для висновку про те, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Згідно до положень ч.ч. 1-6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

У разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 11 ст. 139 КАС України судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь зі сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Так, статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 № 4191-VI визначено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах-суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Тобто, на підтвердження цих обставин суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо).

З матеріалів справи вбачається, що представником позивача до закінчення судових дебатів в справі були подані докази понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 600, 00 грн., за подання ним апеляційної скарги на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.07.2018, а саме:

- договір про надання правової (правничої) допомоги від 11.09.2018 № 11/09-1, укладений між фізичною особою-підприємцем Кальком Д.О. та ОСОБА_1 ;

- додаток № 1 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 11.09.2018 № 11/09-1 (замовлення);

- рахунок від 11.09.2018 № 1 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 11.09.2018 № 11/09-1; квитанцію приватного акціонерного товариства «Приватбанк» від 14.09.2018 № 0.0..1 на суму 5 600, 00 грн;

- акт виконаних робіт від 14.09.2018; прейскурант «Ставки гонорару адвоката на 2018 рік»; копію витягу з книги обліку доходів ФОП Калька Д.О. ;

- копію свідоцтва Калька Д.О. про право на заняття адвокатською діяльністю від 26.04.2018 серії КВ №6075;

- копію посвідчення адвоката Калька Д.О. від 26.04.2018; копію витягу з реєстру адвокатів України щодо відомостей про адвоката Калька Д.О. (том 1, а.с. 148-158).

При цьому, представником позивача до закінчення судових дебатів у справі були подані докази понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 600, 00 грн., за подання ним відзиву на апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби у м. Києві, а саме:

- договір про надання правової (правничої) допомоги від 05.12.2018 №5/12-1, укладений між ФОП Кальком Д.О. та ОСОБА_1 ;

- додаток №1 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 05.12.2018 № 5/12-1(замовлення); рахунок від 05.12.2018 № 1 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 05.12.2018 № 5/12-1;

- квитанцію приватного акціонерного товариства «Приватбанк» від 07.12.2018 № 0.0..1;

- акт виконаних робіт від 07.12.2018; прейскурант «Ставки гонорару адвоката на 2018 рік»; копію свідоцтва Калька Д.О. про право на заняття адвокатською діяльністю від 26.04.2018 серії КВ № 6075;

- копію посвідчення адвоката Калька Д.О. від 26.04.2018; копію витягу з реєстру адвокатів України щодо відомостей про адвоката Калька Д.О. (том 1, а.с. 236-245).

При цьому, колегія суддів враховує висновки Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду викладені у постанові від 14.11.2019 у справі № 826/15063/18, згідно яких: «…суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

…При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг».

Так, враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг, ціну позову, значення справи для позивача у порівнянні з розміром судових витрат, які він просить стягнути з відповідача, колегія суддів вважає, що справедливою та співмірною сумою, яка підлягає компенсації позивачу на професійну правничу допомогу є 2 500, 00 грн. за подання апеляційної скарги та 2 500, 00 грн. за подання відзиву на апеляційну скаргу.

Такий висновок повністю відповідає згаданим вище принципам обґрунтованості, співмірності та пропорційності, які повинні бути враховані судом при вирішенні питання про відшкодування витрат на правничу допомогу.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000, 00 грн. та наявність підстав для часткового задоволення заяви про ухвалення додаткового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 132, 134, 139, 229, 241, 242, 252, 325, 328-331 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника ОСОБА_1 - Калька Дмитра Олексійовича про ухвалення додаткового судового рішення - задовольнити частково.

Прийняти у справі за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Головного управління Державної міграційної служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.07.2018 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби у м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії додаткову постанову наступного змісту:

Стягнути з Головного управління Державної міграційної служби у м. Києві (код ЄДРПОУ - 37768863) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 ) понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000, 00 грн.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Ганечко О.М.

Шурко О.І.