Справа № 520/2464/2020
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2020-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

26 березня 2020 р. справа № 520/2464/2020

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Біленський О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов., ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №143 від 17 січня 2020 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, відповідно до п.п.2 п.2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 11 січня 2020 року.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2020 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі згідно з положеннями п.2 ч.1 ст.263 КАС України, якою унормовано що суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з положеннями ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ч.2 ст.263 КАС України, справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч.1 та ч.2 ст.262 КАС України, розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свою трудову діяльність почала 01 вересня 1984 року, загальний трудовий стаж складає 32 роки 06 місяців 20 днів. Позивач зазначила, що згідно п.п.2 п.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», п.б статті 13 Закону «Про пенсійне забезпечення» має право на призначення пенсі за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України. Вказаний висновок обґрунтовується тим, що з 28 грудня 1993 року по 02 червня 2003 року позивач працювала в інфекційному відділенні Первомайської Центральної районної лікарні на посадах молодшого медичного персоналу в інфекційному відділенні Первомайської центральної районної лікарні, що підтверджуються відповідними записами в трудовій книжці та Довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії, яка була видана КНП «Первомайська центральна районна лікарня». Також, до пільгового стажу позивач відносить роботу в цеху по виготовленню виробів гарячим способом з пластмас державного підприємства «Хімпром», де вона працювала з 01.09.1989 року машиністом гранулювання пластмас 3-го розряду, з 01.04.1993 року екструдером 3 -го розряду, та була звільнена 12.12.1993 року. Вказані дані про роботу та посаду підтверджуються відповідними записами в трудовій книжці та архівною довідкою КП «Міський архів» Первомайської міської ради Харківської області від 06.06.2017 року. Також до пільгового стажу відноситься період роботи позивача з 10.03.2009 року по 02.11.2009 року молодшою медичною сестрою бактеріологічної лабораторії в КЗОЗ Харківському обласному протитуберкульозному диспансері №1, оскільки вказана посада відноситься до Списку №2, розділ XXIV, підрозділ 24а, що підтверджується відповідними записами в трудовій книжці та довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, яка була видана Харківським обласним протитуберкульозним диспансером №1 31.05.2017 року за №743. Позивач вказала, що оскільки вона досягла віку 52 років і 6 місяців та її пільговий трудовий стаж становить більше необхідних за законом 10 років, вона звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на Списком №2. Рішенням відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 17 січня 2020 року №143 позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до п.п.2 п.2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи. Відповідач зазначив, що страховий стаж позивача складає 32 роки 06 місяців 20 днів, а пільговий стаж документами не підтверджений. Позивач вважає, що дії відповідача у відмові в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах є протиправними, рішення відповідача від 17.01.2020 року №143 підлягає скасуванню.

Представник відповідача надав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що вимоги, викладені в позовній заяві є безпідставними та не відповідають нормам законодавства. Представник відповідача вказав, що ОСОБА_1 11.01.2020 року подано до Головного управління Пенсійного фонду України заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області заяву ОСОБА_1 з наданими нею документами було розглянуто та прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць. Страховий стаж ОСОБА_1 складає 32 роки 06 місяців 20 днів., а пільговий стаж роботи не підтверджений відповідними документами. Представник відповідача вказав, що довідка повинна відповідати додатку № 5 до Порядку підтвердження наявного рутового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, однак гр. ОСОБА_1 надано довідку №01-18/1807 від 04.12.2019 року, яка видана Первомайською центральною районною лікарнею, що підтверджує факт роботи в Первомайській центральній районній лікарні з 28.12.1993 року по 02.06.2003 року в інфекційному відділенні. На думку відповідача, період роботи з 28.12.1993 року (наказ на прийняття №234 від 27.12.1993) по 02.06.2003 року (наказ на звільнення №102 від 02.06.2006) в Первомайській центральній районній лікарні не може бути зараховано до пільгового стажу роботи, оскільки посада, яка зазначена в трудовій книжці НОМЕР_2 та в довідці №01-18/1807 від 04.12.2019 року, виданої Первомайською центральною районною лікарнею, не передбачена списком №2 розділ XXIV підрозділ 24а, затвердженого постановою КМУ від 16.01.2003 року № 36.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

З наявних матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 11.01.2020 року подано до Головного управління Пенсійного фонду України заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Судом встановлено, наступне:

- з 28.12.1993 року по 02.06.2003 року позивач працювала в інфекційному відділенні Первомайської центральної районної лікарні палатною санітаркою (наказ №234 від 27.12.1993 року), переведена санітаркою-буфетницею там же (наказ №35 від 22.02.1994 року), 01.11.2001 року була переведена на посаду санітарки палатної там же (наказ №203 від 30.10.2001 року), 04.01.2002 року у зв`язку із зміною назви посади у штатному розписі рахувати молодшою медичною сестрою палатною (наказ №3 від 04.01.2002 року), 02.06.2003 року була звільнена за угодою сторін (наказ №102 від 02.06.2003 року);

- з 01.09.1989 року по12.12.1993 року позивач працювала в цеху по виготовленню виробів гарячим способом з пластмас державного підприємства «Хімпром», а саме: з 01.09.1989 року машиністом гранулювання пластмас 3-го разряду, з 01.04.1993 року екструдером 3 -го розряду, була звільнена 12.12.1993 року;

- з 10.03.2009 року по 02.11.2009 року позивач працювала молодшою медичною сестрою бактеріологічної лабораторії в КЗОЗ Харківському обласному протитуберкульозному диспансері №1.

На підтвердження наявності пільгового стажу позивачем було надано трудову книжку НОМЕР_2 , довідки №01-18/1807, №01-18/1808, №01-18/1809 від 04.12.2019 року Первомайської центральної районної лікарні, довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній №01-18/1807 від 04.12.2019 року Первомайської центральної районної лікарні, копії наказів, переліків професій та посад, штатних розкладів, довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній №743 від 31.05.2017 року КЗОЗ Харківського обласного протитуберкульозного диспансеру №1, архівну довідку №476 від 06.06.2017 року щодо роботи позивача в ДП "Хімпром".

Рішенням відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 17 січня 2020 року №143 позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до п.п.2 п.2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи. Відповідач у вказаному рішенні зазначив, що страховий стаж позивача складає 32 роки 06 місяців 20 днів, підтверджений документами пільговий стаж роботи ОСОБА_1 відсутній. Період роботи з 28.12.1993 року по 02.06.2003 року в Первомайській центральній районній лікарні неможливо зарахувати до пільгового стажу роботи, оскільки посада, яка зазначена в довідці №01-18/1807 від 04.12.2019 року, виданої Первомайською центральною районною лікарнею, не передбачена списком №2 розділ XXIV підрозділ 24а, затвердженого постановою КМУ від 16.01.2003 року № 36.

Не погоджуючись з відмовою у призначенні пенсії за вислугу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

З приводу спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України, ограни державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. ч.1, 2 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Положеннями ст. 10 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що пенсійне забезпечення відповідно до цього Закону здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Органи Пенсійного фонду України, як державний орган, що реалізує право громадян на пенсійне забезпечення, їх посадові та службові особи, зобов`язані неухильно дотримуватись прав громадян при призначенні і виплаті пенсій, вживати заходи щодо попередження їх порушення, надавати допомогу громадянам у витребуванні та оформленні необхідних для призначення пенсії документів.

Згідно п.п.2 п.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на призначення пенсі за віком на пільгових умовах мають жінки, які досягли 55 років за наявності страхового стажу не менше 25 років, з них не менше 10 років на роботах зі шкідливими та важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 52 роки 6 місяців - з 1 квітня 1967 року по 30 вересня 1967 року.

Відповідно до пунктів 2, 16 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який набрав чинності з 01.01.2004 року, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими та важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення», а особам, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці та мали або матимуть право на пенсію відповідно до статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсії призначаються за нормами цього Закону, виходячи з вимог віку та стажу, встановлених раніше діючим законодавством. До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

З огляду на ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Згідно п. «б» ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», який введено в дію з 01 січня 1992 року, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше, зокрема, 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Абзацом 2 цієї ж статті передбачено, що до досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 52 роки 6 місяців - з ІНФОРМАЦІЯ_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

При цьому, відповідно до ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусомімунодефіцитулюдини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Згідно з п. 2 Порядку застосування Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці і соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (із змінами і доповненнями, далі - Порядок застосування Списків), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за №1451/11731, встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

На підставі письмових доказів, які містяться в матеріалах справи, судом встановлено факт, що позивач дійсно працювала з 28.12.1993 року по 02.06.2003 року в інфекційному відділенні Первомайської центральної районної лікарні палатною санітаркою, санітаркою-буфетницею, молодшою медичною сестрою палатною. Дані відомості містяться в копіях трудової книжки позивача НОМЕР_2 , довідках №01-18/1807, №01-18/1808, №01-18/1809 від 04.12.2019 року Первомайської центральної районної лікарні, довідці про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній №01-18/1807 від 04.12.2019 року Первомайської центральної районної лікарні.

Згідно до п.3 Порядку застосування Списків, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Станом на час роботи позивача на вищезазначених посадах, діяли:

- Список № 2, який був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", розділом XXIV підрозділ 24а, «Охорона здоров`я та соціальна допомога» передбачені працівники, які безпосередньо обслуговують хворих в інфекційних закладах, відділеннях та кабінетах - молодші медичні сестри, молодші медичні сестри з догляду за хворими, сестри-господині;

- Список №2, який був затверджений Постановою Кабінету Міністрів №162 від 11.03.1994 року "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", розділом XXIV підрозділ 2260000 а. «Установи охорони здоров`я і соціального забезпечення» передбачені молодший медперсонал, який безпосередньо обслуговує хворих в інфекційних установах, відділеннях, кабінетах.

Так, Верховний Суд України, переглядаючи судові рішення, постановою у справі №21-519а14 від 25.11.2014 року роз`яснив, що за комплексним аналізом норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку проведення атестації робочих місць, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону №1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу. Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу. Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, також у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року (справа № 21-183а13).

Крім того, у постанові Верховного Суду України від 10.02.2016 року у справі № 21-5432а15 суд наголосив, що при розгляді аналогічних справ судам необхідно встановлювати обставини щодо умов (режиму) фактично виконуваної працівником (позивачем) роботи, із яким закон пов`язує право на призначення пенсії на пільгових умовах. І якщо особа стверджує про наявність в неї трудового стажу, що дає їй право на призначення пільгової пенсії на час виконання роботи, що міститься у списку № 2 і потребує документального підтвердження її зайнятості на цій роботі за відповідною професією та за результатами атестації умов праці, необхідно з`ясовувати, чи проводилася атестація цього робочого місця і що про це свідчить.

При цьому, судом встановлено, що згідно наказу №37 від 14 березня 1994 року в Первомайській центральній районній лікарні була проведена атестація робочих місць, згідно якої була підтверджена наявність шкідливих умов праці та відповідність умов праці вимогам Списку №2 на посадах: медсестри і молодшого медперсоналу інфекційного відділення, згідно наказу №24 від 15.02.1999 року у Первомайській центральній районній лікарні була проведена атестація за умовами праці, згідно результатів якої були підтверджені шкідливі умови праці та відповідність умов праці медичної сестри, а також молодшого медперсоналу, сестри - господині інфекційного відділення лікарні Списку №2 виробництв. робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Таким чином, відповідно до вищезазначених наказів були сформовані переліки робочих місць, виробництв, робіт, професій та посад, працівникам яких підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2, де посади, на яких працювала позивач у відповідний період, були віднесені до зазначеного переліку.

Окрім цього, відповідно до Довідки №01-18/1806 КНП «Первомайська центральна районна лікарня» посади санітарка-палатна інфекційного відділення та санітарка-буфетниця інфекційного відділення відносяться до молодшого медичного персоналу згідно штатного розпису.

Суд звертає увагу, що відповідно до частини 1 статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідач відмовляючи позивачу у призначенні пенсії за віком за Списком №2 не врахував всі обставин, що мають значення для вирішення питання про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, та як наслідок прийняв необґрунтоване рішення про відмову у призначення пенсії на пільгових умовах, таким чином, останній діяв не у спосіб передбачений нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідачем не здійснено аналізу наданих позивачем документів, зокрема, довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній №01-18/1807 від 04.12.2019 року Первомайської центральної районної лікарні, в якій підтверджено, що позивач працювала на повну ставку, повний робочий день в інфекційному відділенні і виконувала: допомогу медичним сестрам по догляду за інфікованими важкохворими, проводила поточне та генеральне прибирання боксів, палат, де знаходяться інфіковані хворі, доставляла у лабораторію зібраний пацієнтами біологічний матеріал, супроводжувала пацієнтів до лікувально-діагностичних кабінетів, подавала та дезінфікувала побутові речі хворих. Вказаною довідкою також підтверджено також проведення атестації робочих місць за умовами праці в лікарні - наказ «Про атестацію робочих місць рентгенологічного, інфекційного, паталогоанатомічного відділень та туберкульозного кабінету» №37 від 14.03.1994 року, «Про проведення атестації по умовам праці робочих місць регнтгенологічних кабінетів, фтизіатричних кабінетів, паталогоанатомічного відділу та інфекційного відділення» №24 від 15.02.1999 року. Також у вказаний довідці зазначено, що стаж роботи, який дає право на пільгове забезпечення за Списком №2 за період роботи з 28.12.1993 року по 02.06.2003 року.

Також суд зазначає, що відповідачем в оскаржуваному рішенні не вирішено питання про зарахування до пільгового стажу періодів роботи позивача з 01.09.1989 року по12.12.1993 року в цеху по виготовленню виробів гарячим способом з пластмас державного підприємства «Хімпром» та з 10.03.2009 року по 02.11.2009 року молодшою медичною сестрою бактеріологічної лабораторії в КЗОЗ Харківському обласному протитуберкульозному диспансері №1.

Таким чином, суд приходить до висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №143 від 17 січня 2020 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці визнати є протиправним та підлягає скасуванню.

Відносно позовних вимог зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, відповідно до п.п.2 п.2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 11 січня 2020 року, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 року під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі переймати на себе функції суб`єктів владних повноважень, оскільки чинним законодавством України суди не наділені правом створювати норми права, а наділені лише компетенцією перевіряти уже створені норми права на їх відповідність вищестоящим в ієрархії нормативно-правовим актам.

Суб`єкти владних повноважень застосовують надані їм в межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами (дискреційні повноваження). Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Таким чином, суди не вправі підміняти собою державні органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством. Так, повноваженнями щодо призначення та виплати пенсії за віком наділений виключно відповідач, а тому зазначення судом конкретних дій відповідача під час розгляду заяви про призначення пенсії, є виходом за межі повноважень суду, наданих чинним законодавством при постановленні судових рішень.

Відповідно до вимог абзацу 2 частини 4 статті 245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити вказану позовну вимогу частково та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, відповідно до п.п.2 п.2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 11 січня 2020 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

За приписами ч.1 та ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За викладених обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги документально і нормативно обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов., ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №143 від 17 січня 2020 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов., ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, відповідно до п.п.2 п.2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 11 січня 2020 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов., ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_3 ) судовий збір у сумі 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) грн. 60 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 26.03.2020 року.

Суддя Біленський О.О.