Справа № 280/5593/18
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2020-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 лютого 2020 року м. Дніпросправа № 280/5593/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Кязимової Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційні скарги Головного Управління ДФС у Запорізькій області та Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-Пром-Ком"

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року

у справі №280/5593/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-Пром-Ком"

до Головного Управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес-Пром-Ком" звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного Управління ДФС у Запорізькій області в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення:

- № від 01.10.2018, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на загальну суму 6380 грн.;

- № від 01.10.2018, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 491 800 грн.;

- № від 01.10.2018, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 1265627,75 грн.;

- № від 01.10.2018, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств у сумі 1035588,75 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на безпідставність та необґрунтованість висновків контролюючого органу щодо неналежного підтвердження реального характеру здійснення господарської діяльності. Позивач зазначає, що фактичне виконання укладених угод, та правомірність відображення результатів господарської діяльності позивача у власному податковому та бухгалтерському обліках підтверджено належним чином сформованою первинною документацією. В свою чергу висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки не відповідають дійсності, діяльність позивача з контрагентами, зазначеними в акті перевірки була реальною, підтвердженням є первинна документація підприємства, долучена до позову.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 р. у справі № 280/5593/18 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-Пром-Ком" до Головного Управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано прийняте 01 жовтня 2018 року Головним управлінням ДФС у Запорізькій області податкове повідомлення-рішення № в частині зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість за червень 2016 року у розмірі 3310 грн. 00 коп., та за грудень 2017 року у розмірі 1502 грн. 00 коп., всього на суму 4812 грн. 00 коп.

Визнано протиправним та скасовано прийняте 01 жовтня 2018 року Головним управлінням ДФС у Запорізькій області податкове повідомлення-рішення № в частині зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 2017 рік у розмірі 336900 грн.

Визнано протиправним та скасовано прийняте 01 жовтня 2018 року Головним управлінням ДФС у Запорізькій області податкове повідомлення-рішення № в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість у загальному розмірі 734111 грн. 25 коп., у тому числі за податковими зобов`язаннями у розмірі 587289 грн. 00 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 146822 грн., 25 коп.

Визнано протиправним та скасовано прийняте 01 жовтня 2018 року Головним управлінням ДФС у Запорізькій області податкове повідомлення-рішення №6 в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств у загальному розмірі 590311 грн. 25 коп., у тому числі за податковими зобов`язаннями у розмірі 472 249 грн. 00 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 118 062 грн. 25 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Судом встановлено, що за результатами проведеної податкової перевірки, контролюючим органом здійснено висновок про протиправне формування податкового кредиту та витрат, що призвело до заниження податкового зобов`язання з податку на прибуток та податок на додану вартість, та обумовило прийняття спірних податкових повідомлень-рішень. Так, матеріалами справи підтверджено що спірні суми податкового кредиту та витрат позивачем сформовано по взаємовідносинам з ПП «Торговий дім «Макс» (), ТОВ «Промкапіталтрейд» (), ТОВ «Кристал-Інвест» (), ТОВ «Будсервіс компані плюс» () за 2016 рік, ТОВ «Кавіра» (зміна назви з ТОВ «Євротезіс» ), ТОВ «Делівері оптторг» (), ТОВ «Сорцеф» () за 2017 рік з приводу придбання товарів та послуг. На підставі дослідження наданих сторонами документів, а також з врахуванням приписів чинного законодавства, суд дійшов висновку, що документи, які були надані для перевірки, відповідають вимогам чинного законодавства, а відтак в повній мірі підтверджують реальність господарських операцій позивача з наведеними контрагентами-постачальниками, а також право на формування податкового кредиту та валових витрат, відтак, обставинами, встановленими під час розгляду справи, спростовано висновки перевірки щодо порушення вимог Податкового кодексу України. Наведене обумовило часткове задоволення позовних вимог.

Відмова в задоволенні решти позовних вимог обумовлена тим, що взаємовідносини з ПП «ТД «Макс», ТОВ «Промкапіталтрейд» та ТОВ «Кристал-Інвест» не мали реальний характер, оскільки дані підприємства є фіктивними, такий висновок суду першої інстанції сформовано на підставі вироку Жовтневого районного суду м. Запоріжжя.

Не погодившись з рішенням суду, Головним Управлінням ДФС у Запорізькій області подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 р. у справі № 280/5593/18 в частині задоволених позовних вимог, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не врахував, що під час проведення перевірки податковим органом встановлено здійснення ТОВ «Будсервіс компані плюс», ТОВ «Кавіра» (зміна назви з ТОВ «Євротезіс» ), ТОВ «Делівері оптторг», ТОВ «Сорцеф» нереальних господарських операцій на адресу ТОВ «Бізнес-Пром-Ком» з причин відсутності необхідних умов для здійснення господарської діяльності (відсутність достатнього трудового ресурсу, відсутність основних фондів, виробничих та складських активів, транспортних засобів) та відсутністю в ланцюгу формування податкового кредиту номенклатури товару (робіт, послуг), який реалізовано ТОВ «Бізнес-Пром-Ком».

Так само не погодившись з рішенням суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог до суду з апеляційною скаргою звернулось Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-Пром-Ком" . Вважає, що посилання суду на вирок в кримінальних провадженнях стосовно посадових осіб деяких контрагентів позивача не може бути беззаперечним доказом відсутності реального характеру здійснення господарської діяльності, оскільки даними справами не досліджувались безпосередньо господарські відносини між вказаними підприємствами та позивачем. В судовому засіданні апеляційної інстанції присутні представники сторін зазначені в апеляційних скаргах правові позиції підтримали, надали пояснення та заперечення на апеляційні скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи та доводи представників сторін, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг та скасування рішення суду, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, посадовими особами ГУ ДФС у Запорізькій області в період з 29.08.2018 по 04.09.2019 проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Бізнес-Пром-Ком» за період діяльності 2016, 2017 роки з метою встановлення своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з контрагентами ПП «Торговий дім «Макс» (), ТОВ «Промкапіталтрейд» (), ТОВ «Кристал-Інвест» (), ТОВ «Будсервіс компані плюс» () за 2016 рік, ТОВ «Кавіра» (зміна назви з ТОВ «Євротезіс» ), ТОВ «Делівері оптторг» (), ТОВ «Сорцеф» () за 2017 рік та з податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з контрагентами ПП «Торговий дім «Макс» () за період квітень, травень 2016 року, ТОВ «Промкапіталтрейд» () за період травень, червень 2016 року, ТОВ «Кристал-Інвест» () за період червень 2016 року, ТОВ «Будсервіс компані плюс» () за період травень 2016 року, ТОВ «Кавіра» (зміна назви з ТОВ «Євротезіс» () за період серпень, вересень, жовтень 2017 року, ТОВ «Делівері оптторг» () за період грудень 2017 року, ТОВ «Сорцеф» () за грудень 2017 року.

За результатами перевірки відповідачем складено акт від 11.09.2018 №533/08-01-14-06/38967749, яв якому зафіксовано виявлені перевіркою порушення, а саме:

-п.44.1 ст.44, п.134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1.ст. 135 Податкового кодексу України в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 399800 грн.

-п.44.1 ст.44, п.134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1.ст. 135 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 828471 грн.

-пп. 14.1.36, пп.14.1.181, п.14.1 ст. 14, п. 198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на суму 1012503 грн.

Висновки перевірки як зазначено представником відповідача в судовому засіданні, гуртуються на наявній податковій інформації щодо сумнівності контрагентів позивача.

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення:

-№ від 01.10.2018, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на загальну суму 6380 грн.;

-№ від 01.10.2018, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 491 800 грн.;

-№ від 01.10.2018, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 1265627,75 грн.;

-№ від 01.10.2018, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств у сумі 1035588,75 грн.

За результатами адміністративного оскарження, рішенням ДФС України від 14.12.2018 №40509/6/99-99-11-01-02-25 залишено вказані податкові повідомлення-рішення без змін, а скаргу товариства без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся до суду із позовом.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженого рішення виходить з наступного.

Так, з матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Будсервіс компані плюс» (Постачальник) та ТОВ «Бізнес-Пром-Ком» (покупець) укладений договір поставки товару № П0516-2 від 20.05.2016, за умовами якого адресу позивача поставлений корундо - кремнієвий матеріал та шихта карбіду кремнію.

Постачання підтверджується видатковою накладною № 052403 від 24.05.2016 та податковою накладною, виписаною постачальником, яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових закладних без жодних зауважень.

Транспортування товару відбувалося ТОВ «Будсервіс компані плюс», що підтверджується товарно - транспортною накладною №59 та №61 від 24.05.2016. Також постачальником виданий сертифікат якості на товар. Розрахунок проведений у відповідності до платіжного доручення №95 від 27.05.2016.

Також, між ТОВ «Бізнес-Пром-Ком» (покупець) та ТОВ «Євротезіс» (постачальник) укладений договір поставки № П08171 від 01.08.2017, за умовами якого на адресу позивача був поставлений матеріал корундо - кремнієвий та шихта карбіду кремнію.

Постачання товару, окрім зареєстрованих податкових накладних, підтверджується видатковими накладними: №НФ-0000150 від 03.08.2017, №НФ-0000151 від 03.08.2017, №НФ- 00405 від 16.08.2017, № НФ-0000406 від 18.08.2017, № НФ-0000407 від 21.08.2017, №НФ- 00544 від 29.08.2017, № НФ-0000545 від 30.08.2017, № НФ-0000074 від 04.09.2017, №НФ- 00182 від 12.09.2017, №НФ-0000181 від 11.09.2017, №НФ-0000183 від 14.09.2017, №НФ- 00248 від 19.09.2017, № НФ-0000249 від 25.09.2017, №НФ-0000250 від 26.09.2017, №НФ- 00126 від 02.10.2017, №НФ-0000127 від 10.10.2017, № НФ-0000228 від 16.10.2017, №НФ- 00229 від 17.10.2017.

Постачальником також надано сертифікати якості на товар.

Розрахунок проведений частково у відповідності до платіжних доручень № 108 від 21.08.2017, 110 від 01.09.2017, № 119 від 07.09.2017, № 118 від 07.09.2018, № 120 від 14.09.2017, № 124 від .09.2017, №129 від 26.09.2017, №136 від 13.10.2017, №139 від 17.10.2017, №149 від -.10.2017, №147 від 24.10.2017. Постачання товару здійснювалося на умовах самовивозу товару, для перевезення залучено приватне підприємство «Охорона - Гуард» () на підтвердження та до перевірки надані наступні документи: товарно - транспортні накладні № 17/0308 від 03.08.2017, № 17/1608 від 16.08.2017, №17/2108 від 21.08.2017, № 17/1808 від 18.08.2017, № 17/2908 від 29.08.2017, № 17/3008/1 від 30.08.2017, № 17/3008/2 від 30.08.2017, № 17/0409 від 04.09.2017, № 17/1209 від 12.09.2017, №17/1109 від 11.09.2017, № 17/1409 від 14.09.2017, № 17/1909 від 19.09.2017, № 17/2509 від 25.09.2017, № 17/2609 від 26.09.2017, №17/0210 від 02.10.2017, №17/1010 від 10.10.2017, № 17/1610 від 16.10.2017, № 17/1710 від 17.10.2017. Акти здачі - прийняття робіт № ОХ-0000119 від 03.08.2017, № ОХ-0000360 від 16.08.2017, №ОХ-0000361 від 18.08.2017, № ОХ-0000362 від 21.08.2017, № ОХ-0000578 від 29.08.2017, № ОХ-0000579 від 30.08.2017, № ОХ-0000362 від 04.09.2017, № ОХ-0000362 від 04.09.2017, №ОХ-0000158 від 11.09.2017, №ОХ-0000160 від 14.09.2017, № ОХ-0000295 від 26.09.2017, № ОХ-0000159 від 12.09.2017, № ОХ-0000252 від 19.09.2017, № ОХ-0000253 від 25.09.2017, №ОХ-0000079 від 02.10.2017, № ОХ-0000080 від 10.10.2017, №ОХ-0000172 від 17.10.2017, №ОХ-0000158 від 11.09.2017.

Між ТОВ «Бізнес-Пром-Ком» (покупець) та ТОВ «Делівері Оптторг» (постачальник) укладений договір поставки № П12172 від 12.12.2017, за умовами якого на адресу позивача були поставлені, в тому числі корундо- кремнієвий матеріал, промислові відходи шихти карбонату кремнію.

На підтвердження поставки товару до перевірки надані наступні документи: видаткові накладні № РН-1220/05 від 20.12.2017, № РН-1218/11 від 18.12.2017, товарно- транспортні накладні № 20/12 від 20.12.2017, № 18/12 від 18.12.2017, податкові накладні, сертифікати якості.

Між ТОВ «Сорцеф» (постачальник) та ТОВ «Бізнес-Пром-Ком» (покупець) укладений договір поставки товару № ПІ2171 від 01.12.2017, за умовами якого на адресу підприємства був поставлений матеріал корундо-кремнієвий. За результатом проведеної господарської операції складено податкові накладні та видаткові накладні №51 від 04.12.2017, №52 від 05.12.2017, №53 від 11.12.2017. Транспортування товару здійснювалося на умовах самовивозу, що підтверджено товарно-транспортними накладними №04/12 від 04.12.2017, №05/12 від 05.12.2017, №11/12 від 11.12.2017. Окрім того, актами здачі - прийняття робіт з перевезення вантажу, укладеними між позивачем та ТОВ «Естер-Маркет» () №ЕМ-0000153 від 29.12.2017, №ЕМ-0000175 від 29.12.2017. Також постачальником надані сертифікати якості на поставлений товар. Розрахунок проведений частково, що підтверджено платіжними дорученням № 196 від 28.12.2017.

Контролюючий орган дійшов висновку про нереальний характер здійснення даної господарських взаємовідносин з огляду на те, що стосовно керівників ТОВ «Будсервіс компані Плюс», ТОВ «Кавіра», ТОВ «Делівері Оптторг» та ТОВ «Сорцеф» здійснюється кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 212 КК України, даних контрагентів визнано такими, що відповідають ознакам «ризиковості». Крім того в ТТН наданих на підтвердження факту поставки придбаного товару вказано адресу іншу ніж адреса реєстрації позивача.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Отже, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Так, пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України передбачено, що витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

За змістом підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку, не включаються до складу витрат.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність господарських операцій, які є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Дослідивши долучені до матеріалів справи первинні документи, з урахуванням співвідношення вчинених господарських операцій з видами господарської діяльності позивача, колегія суддів дійшла висновку, що в результаті господарських операцій з вищевказаними контрагентами у позивача відбулись зміни в структурі активів, зобов`язань та у власному капіталі, що спростовує висновки контролюючого органу про нереальність господарських операцій між позивачем та ТОВ «Будсервіс компані Плюс», ТОВ «Кавіра», ТОВ «Делівері Оптторг» та ТОВ «Сорцеф».

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що недоліки складання товарно-транспортних накладних не є доказом безтоварності господарських операцій позивача, оскільки транспортною документацією підтверджується операція з надання послуг з перевезення вантажів, а не факт придбання товару, і за наявності документів, що підтверджують фактичне отримання товару і його використання у власній господарській діяльності, відсутність товарно-транспортної накладної або відсутність окремих реквізитів в даному документів не може бути єдиною підставою для невизнання витрат з придбання товарно-матеріальних цінностей для визначення об`єкта оподаткування.

Доказів порушень відображення вищевказаних господарських операцій в бухгалтерському та податковому обліку товариства матеріали справи не містять.

Також податковим органом не надано суду доказів недійсності (нікчемності) правочинів, використання придбаних товарів у неоподатковуваних операціях.

Законодавчо встановлені вимоги, необхідні для чинності правочину (ст.203 ЦК України), позивачем та його контрагентами дотримані. Також господарські зобов`язання з постачання товарів не містять ознак фіктивності (вчинених без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися відповідними правочинами) або нікчемності, як про те зазначає відповідач.

Податковим органом з цього приводу не враховано, що правочини, які вчинені без наміру створення правових наслідків, що обумовлені ними, визначаються законом як фіктивні (ст.234 ЦК України). Фіктивні правочини не віднесені законом до нікчемних, їх недійсність визнається тільки судом, а, як встановлено судом, доказів наявності відповідних судових рішень відповідачем суду не надано.

З матеріалів справи вбачається, що укладені позивачем з зазначеними вище підприємствами договори відповідають вимогам чинного законодавства України, мають своїм наслідком зміну у майновому стані учасників правочину, є економічно виправданими, а факт виконання господарських зобов`язань сторін підтверджується первинними та податковими документами.

Дії позивача та його контрагентів вчинені на виконання умов договорів, направленні саме на створення наслідків, які обумовлені правовою природою договорів таких видів. Фактична реалізація мети, з якою укладені вказані вище договори, настання правових наслідків, обумовлені цими договорами, підтверджено належним чином складеними первинними документами, зазначеними вище.

Щодо твердження відповідача, що у контрагентів немає достатньої кількості працівників та основних засобів. Позивач не має обов`язку здійснювати перевірки своїх контрагентів з питань повноти і достовірності оформлення ними трудових відносин з працівниками, порядку нарахування доходів, утримання і сплати податків, зборів з таки доходів. В даному випадку, кожне підприємство самостійно зобов`язане нараховувати, утримувати та сплачувати податок до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачується такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести індивідуальну відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому Податковим кодексом України.

Норми податкового законодавства не визначають певний обсяг матеріальних та/чи трудових ресурсів у платника податків при здійсненні господарської діяльності як критерій правового статусу платника податків щодо отримання податкової преференції у формі податкового кредиту чи наміру платника податків отримати певний результат від здійснення господарської операції (підприємницької діяльності).

Відсутність у спірних контрагентів матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необгрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.

Щодо посилань контролюючого органу на кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом створення фіктивних підприємств, суд вирішив, що результати оперативно-розшукових заходів у рамках кримінального провадження можуть стати доказами у податковому спорі лише після їх закріплення належним процесуальним шляхом, тобто вироком суду. А відтак отримана у ході досудового слідства інформація, на яку посилається податковий орган як обґрунтування своїх доводів про недобросовісність учасників спірних правочинів, не може слугувати належним підтвердженням фактів, зафіксованих в акті перевірки.

З огляду на вищенаведене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про ненадання контролюючим органом належних та допустимих доказів на підтвердження нереальності господарських взаємовідносин між позивачем та його контрагентами.

Щодо взаємовідносин позивача з ПП «ТД «Макс», ТОВ «Промкапіталтрейд» та ТОВ «Кристал-Інвест».

Згідно до матеріалів справи, між ТОВ «Бізнес-Пром-Ком» (покупець) та ПП «Торговий дім «Макс» (постачальник) укладений договір поставки товару № П0416-1 від 15.04.2016 року, згідно з яким на адресу позивача від ПП «Торговий дім «Макс» поставлено наступний товар: шихта карбіду кремнію, корундо-кремнієвий матеріал, промислові відходи шихти карбіду кремнію. Постачання товару підтверджується наступними видатковими накладними: № 042002 від 22.04.2016, № 042203 від 22.04.2016, № 042601 від 26.04.2016, 042804 від 28.04.2016, № 050404 від 05.05.2016, № 050601 від 06.05.2016, № 052405 від 24.05.2016, № 052703 від 27.05.2016.Постачання товару здійснювалося за рахунок ПП «Торговий дім «Макс», на підтвердження чого надано товарно - транспортні накладні № 68 від 22.04.2016, № 71 від 22.04.2016, №87 від 26.04.2016, №88 від 26.04.2016, №89 від 26.04.2016, №94 від 27.04.2016, №95 від 26.04.2016, №97 від 27.04.2016, №78 від 28.04.2016, №80 від 04.05.2016, №83 від 06.05.2016, №115 від 24.05.2016, №116 від 24.05.2016, №118 від 24.05.2016, №119 від 25.05.2016, №91 від 27.05.2016. Постачальником були надані сертифікати якості на товар. Розрахунок за поставлений товар був проведений частково, що підтверджується платіжними дорученнями № 75 від 29.04.2016, № 82 від 10.05.2016, № 91 від 23.05.2016, №98 від 31.05.2016.

Між ТОВ «Бізнес-Пром-Ком» (покупець) та ТОВ «Промкапіталтрейд» (постачальник) укладений договір №110516-1 від 11.05.2016, згідно з яким на адресу позивача поставлено корундо- кремнієвий матеріал та шихта карбіду кремнію.

Постачання товару, окрім виписаних та зареєстрованих податкових накладних підтверджується також видатковими накладними №053116 від 31.05.2016, №052001 від 20.05.2016, № 051702 від 17.05.2016, № 061405 від 14.06.2016, № 060306 від 03.06.2016. Постачання товару було здійснено ТОВ «Промкапіталтрейд» відповідно до товарно - транспортних накладних № 117 від 14.06.2016, № 103 від 03.06.2016, № 97 від 31.05.2016, № 93 від 20.05.2016, № 88 від 17.05.2016. Постачальником були надані відповідні сертифікати якості на товар, розрахунок проведений частково у відповідності до наступних платіжних доручень: № 90 від 20.05.2016, № 92 від 24.05.2016, № 102 від 01.06.2016, № 112 від 07.06.2016.

Між ТОВ «Бізнес-Пром-Ком» (покупець) та ТОВ «Кристал-Інвест» (постачальник) укладений договір поставки № П0616-1 від 20.06.2016 за умовами якого на адресу позивача був доставлений корундо - кремнієвий матеріал та шихта карбіду кремнію. Поставка підтверджується видатковими накладними № 063028 від 30.06.2016 та № 062405 від 24.06.2016. Транспортування товару відбувалося відповідно до товарно - транспортних накладних № 75 від 24.06.2016, та № 78 від 30.06.2016. Також постачальником були надані сертифікати якості на товар. Розрахунок за товар проведений частково, що підтверджується платіжними дорученнями № 122 від 24.06.2016, № 358 від 14.09.2018, № 359 від 18.09.2018.

Щодо даних відносин, суд першої інстанції погодився з доводами контролюючого органу щодо сумнівності реального характеру здійснення господарських операції з ПП «ТД «Макс», ТОВ «Промкапіталтрейд» та ТОВ «Кристал-Інвест» та відмовив в задоволенні позову в цій частині.

Згідно вироку Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30.05.2017 по справі № 331/2945/17, 1-кп/331/281/2017 судом встановлено "Так, учасниками даної організованої групи в період з 27 травня 2015 року по 08 квітня 2016 року шляхом безпосереднього створення (придбання) суб`єктів господарювання-юридичних осіб, серед яких, ПП «ТД «Макс», ТОВ «Промкапіталтрейд» та ТОВ «Кристал-Інвест» та схиляння малозабезпечених осіб до реєстрації в органах державної влади на своє ім`я юридичних осіб, придбано та створено ряд суб`єктів підприємницької діяльності, серед яких ПП «ТД «Макс», ТОВ «Промкапіталтрейд» та ТОВ «Кристал-Інвест», які у вказаний період використовували в незаконній діяльності, а саме: конвертації грошових коштів, у тому числі з метою умисного ухилення від сплати податків іншими суб`єктами господарювання, та/або планували використовувати у такій злочинній діяльності. Так, ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_2 організували придбання та створення юридичних осіб для прикриття незаконної діяльності.

Як зазначено вище, необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п. 1.2 ст.1, п. 2.1 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 і зареєстрованого в Міністерство юстиції України від 05.06.1995 за № 168/704 ( далі - Положення).

Облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань платників податків здійснюється на підставі первинних документів, у яких міститься інформація саме про господарські операції (результати їх здійснення), а не про правочини (господарські зобов`язання).

Факт вчинення певних господарських операцій та правомірність подальшого відображення (проведення) їх у бухгалтерському та податковому обліку, можливо досліджувати лише на підставі вивчення та дослідження первинних документів платника податків, наявність та законність складення яких буде підтвердженням здійснення таких операцій.

Таким чином, з наведених положень законодавства встановлено, що підставою виникнення у платника права на податковий кредит є реальне здійснення операцій з придбання робіт/послуг з метою їх використання в оподатковуваних операціях, а також оформлення зазначених операцій необхідними документами первинного обліку, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

Колегія суддів відмічає, що з метою підтвердження обґрунтованості заявленої податкової вигоди встановленню підлягає їх об`єктивний предметний зв`язок з фактами та результатами реальної підприємницької або іншої діяльності, що слугує підставою для висновку про достовірність представлених первинних документів, у тому числі щодо відомостей про учасників та умови господарських операцій.

Слід також зазначити, що за умови доведеності податковим органом, що платник при укладенні правочинів та виконанні господарських операцій діяв без належної обачливості та, виходячи з обставин такого укладення та виконання, знав або повинен був знати про порушення, допущені контрагентами, податкова вигода за такими операціями має бути визнана необґрунтованою.

Відтак, хоча з огляду на принцип індивідуальної відповідальності платника у сфері податкових правовідносин платник не є відповідальним за протиправні дії третіх осіб, що перебувають поза межами його впливу та контролю, однак несприятливі наслідки недостатньої обережності у підприємницькій діяльності мають покладатися на особу, якою були укладені відповідні правочини, та не можуть бути перенесені на бюджет шляхом зменшення податкових зобов`язань та здійснення необґрунтованих виплат з бюджету.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 205 Кримінального кодексу України фіктивним підприємництвом є створення або придбання суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності або здійснення видів діяльності, щодо яких є заборона.

За змістом цієї норми злочинна діяльність особи, яка вчинила фіктивне підприємництво, не обмежується операціями з окремими суб`єктами господарювання, а охоплює всю діяльність та свідчить про використання фіктивного підприємства виключно з метою здійснення злочинної діяльності.

Ця обставина не може залишатися неврахованою, оскільки факт участі особи, яка підписала первинні документи, у діяльності фіктивного підприємства, несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, навіть за формального підтвердження її первинними документами.

Вироками у кримінальних справах діяння ОСОБА_1 з ОСОБА_2 кваліфіковано за частиною першою статті 205 Кримінального кодексу України, як умисні дії, що виразились у фіктивному підприємництві, тобто створенні суб`єкта підприємницької діяльності (юридичної особи) з метою прикриття незаконної діяльності.

Враховуючи те, що первинні документи, надані контрагентами позивача, ПП «ТД «Макс», ТОВ «Промкапіталтрейд» та ТОВ «Кристал-Інвест», підписані особами, які заперечують свою фактичну участь в управлінні підприємствами, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що такі документи не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами, та як наслідок не визнаються такими, що посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг.

Відтак, вироком у кримінальній справі, який набрав законної сили, встановлено об`єктивну сторону складу злочину посадової особи контрагента платника податків, дії якої не були спрямовані на реальне настання наслідків, а лише на формування первинних документів за наслідками неіснуючих операцій. Господарські операції, за наслідками яких Товариством сформований податковий кредит, відбулися на підставі первинних документів, виписаних цією ж особою і у той самий період, в якому встановлено факт вчинення злочину.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції висловленій в постанові Верховного Суду від 19.09.2018 у справі №826/15414/17.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Бізес-Пром-Ком в частині визначення податкових зобов`язань оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями по взаємовідносинах ПП «ТД «Макс», ТОВ «Промкапіталтрейд» та ТОВ «Кристал-Інвест».

Згідно з положеннями ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається, крім іншого, неправильне тлумачення закону.

Судом апеляційної інстанції не встановлено невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи .

Доводи апеляційних скарг свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи не знайшли, з огляду на що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, а рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Головного Управління ДФС у Запорізькій області та Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-Пром-Ком" на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 р. у справі № 280/5593/18 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 р. у справі № 280/5593/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко