Справа № 826/4028/17
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2020-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2020 року м. Київ № 826/4028/17

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2

до Головного управління ДФС у м. Києві

про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації,

позивач - не прибув,

представник відповідача - Мартинчук Аліса Володимирівна (довіреність від 15.12.2017 № 366/26-15-10-08),

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва в інтересах малолітньої ОСОБА_2 з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у м. Києві, в якому просить визнати протиправною та скасувати індивідуальну податкову консультацію від 31.01.2017 № Є/26-15-13-04-14.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем в індивідуальній податковій консультації сформовано невірний висновок щодо сплати спадкоємцем членом сім`ї спадкодавця першого ступеня споріднення податку з доходу, отриманого в результаті прийняття спадщини спадкоємцем-нерезидентом, оскільки норми, які регулюють спірні правовідносини є суперечливими, а відповідачем не обґрунтовано застосування норми, не на користь платника податків.

Відповідачем подано заперечення проти позову, в яких зазначається, що податковим законодавством визначено особливий порядок оподаткування спадщини для нерезидентів, а отже у даному випадку підлягають застосуванню спеціальні норми.

Під час судового розгляду справи судом встановлено наступне.

ОСОБА_2 є громадянкою (резидентом) Російської Федерації, що підтверджується свідоцтвом про народження від 15.05.2008 серії НОМЕР_1 та свідоцтвом про взяття на облік фізичної особи у податковому органі від 22.05.2008 серії 16 № 006288935.

Батько ОСОБА_2 , ОСОБА_3 був резидентом України та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 01.06.2013 серії НОМЕР_2 .

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулась до Головного управління ДФС у м. Києві з заявою про надання індивідуальної податкової консультації щодо роз`яснення необхідності сплати податку з доходів фізичних осіб у разі прийняття спадщини спадкоємцем-нерезидентом першого ступеня споріднення у спадкодавця-резидента.

Листом від 31.01.2017 № 744/Є/26-15-13-04-14 Головне управління ДФС у м. Києві роз`яснило позивачу, що у разі успадкування спадкоємцем-нерезидентом від спадкодавця-резидента незалежно від ступеню споріднення нормами Податкового кодексу України встановлено особливості оподаткування податком на доходи фізичних осіб.

Позивач, вважаючи індивідуальну податкову консультацію протиправною та такою, що підлягає скасуванню, звернувся до суду з відповідним позовом.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 52.1 статті 52 Податкового кодексу України за зверненням платників податків контролюючі органи надають їм безоплатно індивідуальні податкові консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 25 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.

Не може бути притягнуто до відповідальності, включаючи фінансової (штрафні санкції та/або пеня), платника податків (податкового агента та/або його посадову особу), який діяв відповідно до індивідуальної податкової консультації, наданої йому у письмовій формі, а також узагальнюючої податкової консультації, за діяння, що містить ознаки податкового правопорушення, зокрема на підставі того, що у подальшому така податкова консультація була змінена або скасована (пункт 53.1 статті 53 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 162.1 статті 162 Податкового кодексу України платниками податку на доходи фізичних осіб є, зокрема:

- фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи;

- фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні.

Так, підпунктами 163.2.1, 163.2.2 пункту 163.2 статті 163 Податкового кодексу України визначено, що об`єктом оподаткування нерезидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід з джерела його походження в Україні та доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Відповідно до підпункту 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді, зокрема спадщини, подарунків, виграшів, призів.

Суд звертає увагу, що відповідно до підпункту 170.10.1 пункту 170.10 статті 170 Податкового кодексу України доходи з джерелом їх походження в Україні, що нараховуються (виплачуються, надаються) на користь нерезидентів, оподатковуються за правилами та ставками, визначеними для резидентів (з урахуванням особливостей, визначених деякими нормами цього розділу для нерезидентів).

Тобто, законодавцем визначено, що у разі наявності норм, що визначають особливості оподаткування доходів для нерезидентів, то такі норми є спеціальними та мають пріоритет над загальними нормами оподаткування.

У даному випадку, підпунктом 174.2.1 пункту 174.2 статті 174 Податкового кодексу України визначено, що вартість власності, що успадковується членами сім`ї спадкодавця першого ступеня споріднення, оподатковується за нульовою ставкою.

Поряд з цим, за пунктом 174.2.3 пункту 174.2 статті 174 Податкового кодексу України встановлено особливості оподаткування спадщини для спадкоємців-нерезидентів. Так, об`єкти спадщини, що успадковується спадкоємцем від спадкодавця-нерезидента та спадкоємцем-нерезидентом від спадкодавця-резидента оподатковуються ставкою, визначеною у пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу, для будь-якого об`єкта спадщини.

ОСОБА_2 у спірних правовідносинах є спадкоємцем-нерезидентом, а її батько, ОСОБА_3 є спадкодавцем-резидентом, а отже підлягає застосуванню спеціальна норма податкового законодавства, що регулює порядок визначення ставки податку для нерезидентів. При цьому, загальна податкова норма щодо оподаткування за нульовою ставкою об`єктів, що успадковується членами сім`ї спадкодавця першого ступеня споріднення, застосуванню не підлягає, оскільки відповідно до пункту 170.10 статті 170 Податкового кодексу України норми, якими визначено особливості оподаткування для нерезидентів, мають пріоритет над загальними нормами.

Таким чином, відповідач, надаючи індивідуальну податкову консультацію, дійшов вірних висновків щодо ставки податку на доходи фізичних осіб, що має застосовуватись при прийнятті спадщини спадкоємцем-нерезидентом від спадкодавця-резидента, а отже у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись статтями 139, 241, 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДФС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації - відмовити повністю.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.П. Огурцов