Справа № 280/2002/20
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2020-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ АДМІНІСТРАТИВНОГО ПОЗОВУ

24 березня 2020 рокуСправа № 280/2002/20 м.Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Татаринов Д.В., розглянувши заяву про забезпечення позову по адміністративній справі

Товариства з обмеженою відповідальністю «Строймаркет» (юридична адреса: 70231, Запорізька область, Гуляйпільський район, смт. Залізничне, вул. Матросова 1; фактична адреса: 69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, 50, )

до Запорізької митниці Державної фіскальної служби України (69041, М.Запоріжжя, вул. Сергія Синенка, 12, Ідентифікаційний номер 39477764)

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вичинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Строймаркет» (далі - позивач) до Запорізької митниці Державної фіскальної служби України (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

- визнати бездіяльність Запорізької митниці Державної фіскальної служби протиправною, що полягає у відмові у виплаті Товариству з обмеженою відповідальністю «Строймаркет» Запорізька область, Гуляйпільський район селище Залізничне, вул. Матросова 1 МФО: 313399, рахунок: UA1323734, з рахунку органу доходів і зборів залишку коштів, одержаних від реалізації судна «Діамант» та комплектуючих до нього.

- стягнути з Запорізької митниці Державної фіскальної служби на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Строймаркет» Запорізька область, Гуляйпільський район селище Залізничне, вул. Матросова 1, МФО: 313399, рахунок: UA1323734, залишок коштів, одержаних від реалізації товарів в сумі 1 435 631,43 грн.

Разом з тим, позивачем до суду надано клопотання про забезпечення позову в якому просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії, а саме заборонити Запорізькій митниці перераховувати з відповідного рахунку органу доходів і зборів до державного бюджету України суми в розмірі 1 435 631,43 гривень що залишилися від примусової реалізації судна «Діамант».

Клопотання обґрунтовано тим, що примусова реалізація судна «Діамант» відбулась 22 березня 2017 року, (трирічний строк для повернення коштів позивачу спливає 23 березня 2020 року), а відповідач добровільно не перерахував кошти позивачу незважаючи на звернення позивача, існує реальна загроза унеможливлення виконання судового рішення, оскільки відповідно до статті 244 Митного кодексу України, кошти не отримані протягом цього строку, перераховуються до державного бюджету.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд зазначає про таке.

Відповідно до положень частини 1 статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до положень частин 1, 2 статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

У вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Слід зазначити, що за своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Із вищенаведеного випливає, що вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача на даному етапі переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Разом з тим, суд при вивченні заяви про забезпечення позову та доданих до нього матеріалів доказів на її обґрунтування не може дійти висновку про очевидність протиправного рішення, без розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали адміністративного позову та заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про відсутність будь-яких об`єктивних даних, з яких можливо зробити висновок, що до моменту ухвалення рішення в адміністративній справі існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, а захист цих прав, свобод або інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення, чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

На підставі зазначеного суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись статтями 150-154, 241, 243 КАС України

УХВАЛИВ:

У забезпеченні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Строймаркет» (юридична адреса: 70231, Запорізька область, Гуляйпільський район, смт. Залізничне, вул. Матросова 1; фактична адреса: 69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, 50, ) до Запорізької митниці Державної фіскальної служби України (69041, М.Запоріжжя, вул. Сергія Синенка, 12, Ідентифікаційний номер 39477764) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вичинити певні дії - відмовити.

Копію цієї ухвали надіслати на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Строймаркет» (юридична адреса: 70231, Запорізька область, Гуляйпільський район, смт. Залізничне, вул. Матросова 1; фактична адреса: 69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, 50, ).

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення ухвали у повному обсязі.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала виготовлена та підписана 24 березня 2020 року.

Суддя Д.В. Татаринов