Справа № 520/2178/2020
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2020-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

25 березня 2020 р. справа № 520/2178/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Старосєльцевої О.В., розглянувши за процедурою письмового провадження у порядку ст.263 КАС України справу за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Харківській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії ,-

встановив:

Позивач, ОСОБА_1 (далі за текстом - заявник, громадянин), у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про: 1) визнання протиправною відмови у перерахунку пенсії з 05.09.2019р. по 31.12.2019р. включно на рівні 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018р.; 2) зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії, виходячи зі 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018р., з 05.09.2019р. по 31.12.2019р. включно, здійснивши виплату недоплаченої з урахуванням раніше виплачених сум частини основного розміру пенсії однією сумою; 3) стягнення 840.80грн. судового збору.

Аргументуючи позов зазначив, що з 05.09.2019р. має право на виплату пенсії у розмірі 100% підвищення, але пенсійний орган вчинив з даного приводу протиправну відмову.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі за текстом - владний суб"єкт, Управління, ГУ) з поданим позовом не погодився.

Аргументуючи заперечення проти позову зазначив, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.11.2019р. по справі №520/9964/19 питання виплати заявнику пенсії з 05.09.2019р. у розмірі 100% суми підвищення вже було вирішено, судом постановлено виплатити пенсію у період 05.03.2019р.-04.09.2019р. у розмірі 100% підвищення, а з 05.09.2019р. у порядку постанови КМУ від 14.08.2019р. №804.

Суд, вивчивши доводи позову і відзиву на позов, повно виконавши процесуальний обов`язок із збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, з`ясувавши обставини фактичної дійсності, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Установлені судом обставини спору полягають у наступному.

Заявник отримує від ГУ ПФУ в Харківській області пенсію, призначену у порядку Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

На виконання постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 та постанови КМУ від 21.02.2018р. №103 пенсійний орган з 01.01.2018р. здійснив перерахунок пенсії заявника і протягом 2018р. підвищення до пенсії виплачував у розмірі 50%, а протягом 2019р. - у розмірі 75%.

Спір між заявником та пенсійним органом з приводу виплати пенсії за період 01.01.2018р.-2019р. вже був вирішений у межах справи №520/9964/19, де рішенням суду від 04.11.2019р. позов задоволено частково; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у зменшенні розміру пенсії ОСОБА_1 з 74% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення; Зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 з 01.01.2018 року пенсію у розмірі 74 % грошового забезпечення; Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області у перерахунку пенсії ОСОБА_1 за період з 05.03.2019 року до 04.09.2019 року з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії; Зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 за період з 05.03.2019 року до 04.09.2019 року з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Попри існування указаного рішення суду, заявник знов звернувся до пенсійного органу зверненням довільної форми від 14.01.2020р., в якому повторно просив за період 05.09.2019р.-31.12.2019р. виплатити пенсію у розмірі 100% підвищення.

Відповідь на це звернення була надана листом ГУ ПФУ у Харківській області від 12.02.2020р., де указано, що виплата пенсії за 2019р. проведена з урахуванням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.11.2019р. по справі № 520/9964/19.

Не погодившись із правомірністю вчиненого пенсійним органом діяння, заявник ініціював даний спір.

Вирішуючи спір по суті, суд вважає, що до відносин, які склались на підставі установлених обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Право громадян на соціальний захист проголошено ст.46 Конституції України, а п.6 ч.1 ст.92 Конституції України визначено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України і з 01.01.2004р. таким законом є, насамперед, Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який був прийнятий на зміну положенням Закону України "Про пенсійне забезпечення".

У силу дії бланкетної норми ст.4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" умови, норми та порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських та членів їхніх сімей встановлюються Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", положеннями якого запроваджено дві окремі, самостійні і незалежні одна від одної процедури, за якими відбувається обчислення розміру пенсії особи, а саме: 1) за ст.43 згаданого закону у випадку призначення пенсії вперше та 2) за ст.63 згаданого закону у випадку збільшення розміру вже призначеної пенсії за подією збільшення розміру оплати праці працівника на аналогічній (прирівняній) посаді.

Відповідно до ч.4 ст.63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, питання визначення механізму перерахунку пенсій (умов, порядку та розмірів) передано законодавцем у відання Уряду України і урегульовано у положеннях Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (затверджено постановою КМУ від 13.02.2008р. №45, далі за текстом - Порядок №45).

Згідно з п.1 Порядку №45 перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсій проводиться у разі прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Отже, приводом для проведення перерахунку розміру раніше призначеної пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення загального характеру, виданого суб`єктом владних повноважень, наділеним правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

30.08.2017р. КМУ було прийнято постанову №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", за якою відбулось збільшення розміру грошового забезпечення військовослужбовців (далі за текстом - Постанова КМУ №704), яка набрала чинності з 01.03.2018р.

Саме з 01.03.2018р. громадянин категорії - військовослужбовець у відставці набув суб`єктивне право на перерахунок розміру раніше призначеної пенсії з урахуванням приписів Порядку №45 та постанови КМУ №704.

Проте, 21.02.2018р. КМУ було прийнято постанову №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова КМУ №103), п.п.1 і 2 якою установлено правило перерахунку пенсії виходячи з таких складових як: оклад за посадою, оклад за військовим (спеціальним) званням, відсоткова надбавка за вислугу років, а датою перерахунку було визначено 01.01.2018р.

Тобто положеннями п.п. 1 і 2 Постанови КМУ №103 була надана ретроспективна дія у часі приписам Постанови КМУ №704.

Одночасно Постановою КМУ №103 були внесені зміни і до п.5 Порядку №45, унаслідок чого під час перерахунку пенсій мали використовуватись такі види грошового забезпечення, як: посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років.

За правилами ч.2 ст.265 та ч.1 ст.325 КАС України пункти 1 і 2 Постанови КМУ №103 діяли у період часу з 28.02.2018р. та до 05.03.2019р. (як до моменту набрання законної сили судовими рішеннями по справі №826/3858/18) і були обов`язковими до виконання усіма суб`єктами права як чинне рішення Уряду України нормативного характеру.

Тому, до 05.03.2019р. пенсійний орган цілком правомірно виконував нормативні приписи діючого рішення Уряду України.

На виконання приписів ч.5 ст.242 КАС України суд бере до уваги правовий висновок постанови Верховного Суду від 16.10.2019р. по справі №2040/6740/18 (адміністративне провадження №К/9901/14857/19) з приводу дії у часі та наслідків втрати чинності постановою КМУ №103, у силу якого відповідач, як територіальний орган центрального органу виконавчої влади, у своїй діяльності повинен керуватись, зокрема, обов`язковими до виконання постановами Кабінету Міністрів України, який за своїм конституційним статусом є вищим органом у системі органів виконавчої влади, при цьому ГУ ПФ не наділене правом діяти на власний розсуд всупереч вимог підзаконних нормативно правових актів, відступати від положень останніх, якщо такі є чинними, їх дія не зупинена, в порядку, передбаченому Конституцією і законами України, або вони не визнані неконституційними, протиправними, нечинними чи не скасовані у судовому порядку.

У подальшому (а саме: з 05.09.2019р.) відносини з виплати пенсії заявникові були регламентовані постановою КМУ від 14.08.2019р. №804.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.11.2019р. по справі №520/9964/19 були установлені ті обставини, що з 05.09.2019р. виплата пенсії заявникові має відбуватись з урахуванням саме постанови КМУ від 14.08.2019р. №804.

Проте, заявник повторно порушив перед пенсійним органом питання виплати пенсії за період 05.09.2019р.-31.12.2019р.

Вчинення пенсійним органом дій з приводу розгляду нового (хоча і повторного) звернення заявника із наданням нової письмової відповіді зумовило виникнення ознак нового спору.

Відтак, суд не знаходить підстав для закриття провадження у справі.

Разом із тим, суд зважає, що відповідно до ст.129-1 Конституції України, ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ст.ст.14, 370 КАС України судові рішення, які набрали законної сили є обов`язковими до виконання.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оцінивши наведені учасниками справи аргументи добутими доказами в їх сукупності за правилами ст.ст.72-77, 90, 211 КАС України та перевіривши оскаржене управлінське діяння за критеріями ч.2 ст.2 КАС України, суд доходить до переконання, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.11.2019р. по справі №520/9964/19 доведені обставини відсутності у заявника порушеного права стосовно розміру та умов виплати пенсії у період 05.09.2019р.-31.12.2019р.

Відсутність порушеного публічного права є визначеною процесуальним законом підставою для відмови у позові.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі Гарсія Руїз проти Іспанії, від 22.02.2007р. у справі Красуля проти Росії, від 05.05.2011р. у справі Ільяді проти Росії, від 28.10.2010р. у справі Трофимчук проти України, від 09.12.1994р. у справі Хіро Балані проти Іспанії, від 01.07.2003р. у справі Суомінен проти Фінляндії, від 07.06.2008р. у справі Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії) і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст.ст.139, 143 КАС України та Закону України Про судовий збір.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст. 72-77, 211, 241-243, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов - залишити без задоволення.

Роз`яснити, що судове рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду; підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 30 днів з дати виготовлення повного судового рішення).

Суддя О.В. Старосєльцева