Справа № 759/18186/19
Суддя: Миколаєць І. Ю.
Дата ухвалення: 2020-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/18186/19

пр. № 2-а/759/27/20

11 березня 2020 року року суддя Святошинського районного суду міста Києва Миколаєць І. Ю., розглянувши у м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції у м.Києві (03151, м.Київ, вул.Народного Ополчення,9), інспектора Управління патрульної поліції у м.Києві Григоренка Андрія Юрійовича (03151, м.Київ, вул.Народного Ополчення,9) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

2.10.2019року позивач звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом про скасування постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1533946 від 18.09.2019 року. Справу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі закрити.

Позов мотивований тим, що у відповідності до змісту постанови серії ЕАК № 1533946 від 18.09.2019 року зазначалося, що 18.09.2019 року о:23.39 годин в м. Києві на вул. Милославська, 34 був зупинений інспектором поліції транспортний засіб "Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 з причин того, що останній керуючи транспортним засобом перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим на думку представників відповідача порушив вимоги п. 34 ПДР України за що ч. 1 ст.122 КУцАП передбачена відповідальність, у зв`язку із чим було складено постанову та накладено адміністративний штраф в розмірі 255 гривень.

Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення є незаконним, не обґрунтованим та недоведеним, а постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1533946 від 18.09.2019 року підлягає скасуванню з наступних підстав.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 13.01.2020р. провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, розглянувши наявні у справі докази, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

У відповідності до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

В ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Відповідно до ч.І ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією, чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Судом встановлено, що у відповідності до змісту постанови серії ЕАК № 1533946 від 18.09.2019 року зазначалося, що 18.09.2019 року о:23.39 годин в м. Києві на вул. Милославська, 34 був зупинений інспектором поліції транспортний засіб "Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 з причин того, що останній керуючи транспортним засобом перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим на думку представників відповідача порушив вимоги п. 34 ПДР України за що ч. 1 ст.122 КУцАП передбачена відповідальність, у зв`язку із чим було складено постанову та накладено адміністративний штраф в розмірі 255 гривень.

В розділі 34 п. 1 ПДР зазначається, що горизонтальна розмітка - лінії горизонтальної розмітки мають білий колір.

У відповідності розділу 34, дорожня розмітка п. 1.3 горизонтальна розмітка ПДР поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху.

Пунктом 8.5-1. ПДР дорожня розмітка застосовується відповідно до цих Правил і повинна відповідати вимогам національного стандарту. Дорожня розмітка повинна бути видимою учасником дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби на відстані, що забезпечує безпеку руху. На ділянках доріг, на яких є труднощі для видимості учасниками дорожнього руху дорожньої розмітки (сніг, бруд тощо) або дорожня розмітка не може бути відновленою, установлюються відповідні за змістом дорожні знаки.

Згідно п. 5.3.2 ДСТУ 2587:2010 «Розмітка дорожня, загальні технічні вимоги, методи контролювання, правила застосування» нормативні значення відстані видимості розмітки на дорозі для різної швидкості та пори доби наведено у таблицях 6, 7, 8.

В п. 5.3.2, таблиця № 8 ДСТУ 2587:2010 «Розмітка дорожня, загальні технічні вимоги, методи контролювання, правила застосування» відстань видимості у сутінках горизонтальної розмітки 1.3, (поділяє транспортні потоки протилежних напрямків) складає 45 метрів при максимально дозволеній швидкості 60 км.

В п. 5.3.5 ДСТУ 2587:2010 «Розмітка дорожня, загальні технічні вимоги, методи контролювання, правила застосування» зазначається, що поверхня горизонтальної розмітки повинна мати у вологому стані показник коефіцієнта зчеплення не менше ніж 0,45.

1.У відповідності до розділу пункту 9 розділу III «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 чітко зазначено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз 'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Відповідно до ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне , правопорушення, поясненнями особи, .яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматитаому режимі" засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 268 КУпАП зазначається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право; знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1, 274-4 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Статтею 62 Конституції України звинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви про винність особи трактуються на її користь.

У відповідності до змісту 8.5-1. ПДР дорожня розмітка повинна відповідати вимогам національного стандарту, тобто повинна бути видимою учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби.

Дана ділянка дороги в м. Києві на вул. Милославська в темну пору добу була не освітлена, а дорожня розмітки 1.3 (подвійна суцільна лінія) не відповідала вимогам національного стандарту (розумінні п. 5.3.2 таблиця № 8 ДСТУ 2587:2010 «Розмітка дорожня, загальні технічні вимоги, методи контролювання, правила застосування»).

По-друге, відповідності до матеріалів адміністративної справи, обґрунтування вини позивача сформовано лише на одних даних візуального сприйняття співробітниками поліції певних подій, без надання доказів фото, відео фіксації правопорушення (порушення відповідачем ст. 251 КУпАП), які підтверджували наявність його вини.

Крім того, транспортний засіб інспекторів поліції був на значній віддаленості від ТЗ "Chevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_1 під моїм керуванням та враховуючи вищезазначені дорожні умови (період доби, освітлення дороги) і дорожню обстановку (стану дорожньої розмітки, дорожніх знаків), встановити наявність адміністративного правопорушення за наявних обставин є неможливим.

Виходячи з зазначеного, відповідачем фактично не зафіксовано перетин мною подвійної суцільної лінії дорожньої розмітки 1.3, яке доводило мою вину, також при розгляді справи не були досліджені інші докази по справі, порушення ст. 268 КУпАП. Будь-яких з вище наведених доказів моєї вини не надано, хоча обов`язок збирання доказів правопорушення, згідно ст. 251 КУпАП, ст. 77 КАС України покладено саме на відповідача.

Позивачем не здійснювався перетин дорожньої розмітки 1.3 (подвійна суцільна лінія) на ділянці дороги 18.09.2019 року в м. Києві на вул. Милославська, 34, оскільки я як відповідальний водій діяв в повній відповідності до вимог Правил дорожнього руху та не порушував їх Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Виходячи з зазначеного, позивач не порушува п. 34 ПДР України і в моїх діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Даної позиції притримувався і Дніпровський апеляційний адміністративний суд, згідно постанови від 04.04.2018 року справа № 203/75/18, суддя: Білак С.В. У відповідності до постанови від 04.04.2018 року зазначалося, що апеляційним судом було досліджено наданий відеозапис та встановлено, що відеозапис починається на автозаправочній станції, де заправлявся автомобіль позивача. При складенні постанови про адміністративне правопорушення позивач заперечує скоєння вказаного адміністративного правопорушення. Надані відповідачем відеоматеріали не містять доказів вчинення позивачем порушення п. 34 Правил дорожнього руху. Отже, в даному випадку відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення та як наслідок обґрунтовували правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності. У відповідності до постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.08.2019 року справа № 369/113/19, суддя Лічевицького І.О. вказувалося, що оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено фото або відеозапис. Більш того, на підтвердження факту здійснення позивачем адміністративного правопорушення відповідачем взагалі не надано будь-якого належного доказу. За таких обставин, відповідачем, як субєктом владних повноважень, на якого покладено обов`язок доказування вини не доведено наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Статтею 25 КАС України передбачено, що адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом. Якщо така особа не має місця проживання (перебування) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача.

Згідно з ч.2 ст.286 КАС України та ст. 289 КУпАП позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

У відповідності до ч. 6 ст. 120 КАС України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Отже, враховуючи що копію оскаржуваної постанови я отримав 18.09.2019 року та останні день припадає на вихідний день (28.09.2019 року субота) вважаю, що останній строк подачі адміністративного позову є 30.09.2019 року.

Також, у частині 4 ст. 288 КУпАП проголошено, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита (Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 2008 року). Пленум Вищого адміністративного суду України оприлюднив постанову "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-УІ "Про судовий збір" в якій зазначив, що за подання до суду адміністративного позову про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, якщо особу притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення (штраф), судовий збір сплачувати не треба.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктами владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

В дотримання даних вимог в адміністративному позові відповідачем зазначено Управління патрульної поліції у м. Києві, яка є юридичною особою.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Отже, працівники органів і підрозділів Національної поліції (поліцейські) при розгляді справи про адміністративне правопорушення діють від імені органів Національної поліції.

Таким чином належним відповідачем як суб`єктом владних повноважень у адміністративній справі щодо оскаржень рішень (дій чи бездіяльності) у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен бути відповідний орган Національної поліції, а саме Управління патрульної поліції у м. Києві. Даної позиції притримувався і Стрийський міськрайонний суд Львівської області в ухвалі від 30.10.2017 року справа № 456/2953/17, Франківський районний суд м. Львова, згідно ухвали від 20.05.2019 року справа № 465/2730/19, та Восьмий апеляційний адміністративний суд в постанові від 14.05.2019 року справа № 857/4504/19.

Суд дійшов висновку про протиправність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення пункту 34 ПДР України за ч.1 ст.122 КупАП у зв`язку із відсутністю належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, зазначених в оскаржуваній постанові.

З огляду на викладене суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 8, 9, 72, 77, 90, 139, 241-246, 268, 271, 272, 286 КАС України, ст. 293 КпАП України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції у м.Києві (03151, м.Київ, вул.Народного Ополчення,9), інспектора Управління патрульної поліції у м.Києві Григоренка Андрія Юрійовича (03151, м.Київ, вул.Народного Ополчення,9) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1533946 від 18.09.2019 року.

Справу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя: І.Ю. Миколаєць