Справа № 640/21523/19
Суддя: Шурко Олег Іванович
Дата ухвалення: 2020-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Ганечко О.М., Кузьменка В.В.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Антимонопольного комітету України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 грудня 2019 року у справі за адміністративним позовом Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) до Антимонопольного комітету України, треті особи: Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду "Житло-сервіс", Комунальне підприємство з питань будівництва житлових будинків "Житлоінвестбуд-УКБ", Комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд", Комінальне підприємство "Інженерний центр" виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Департамент будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Антимонопольного комітету України про визнання протиправним та скасування рішення від 26.09.2019 № 645-р, зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що дія Закону України "Про державну допомогу суб`єктам господарювання" не поширюється на підтримку господарської діяльності, пов`язану з наданням послуг, що становлять загальний економічний інтерес, у частині компенсації обґрунтованих витрат на надання таких послуг та дотримання чотирьох критеріїв Almark.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 грудня 2019 року позов задоволено:

- визнано протиправним та скасовано рішення Антимонопольного комітету України від 26.09.2019 в частині визнання, що підтримка, яка надається відповідно до рішення Київської міської ради від 13.12.2018р. № 416/6467 «Про бюджет міста Києва на 2019 рік», Програми економічного і соціального розвитку міста Києва на 2018 - 2020 роки, затвердженої рішенням Київської міської ради від 21.12.2017р. № 1042/4049, рішення Київської міської ради від 13.12.2018 р. № 415/6466 «Про внесення змін до Програми економічного і соціального розвитку міста Києва на 2018 - 2020 роки, затвердженої рішенням Київської міської ради від 21.12.2017 р. № 1042/4049», комунальному підприємству з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд», комунальному підприємству з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ», комунальному підприємству «Інженерний центр», комунальному підприємству з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс», для здійснення функцій замовника, є державною допомогою відповідно до Закону України «Про державну допомогу суб`єктам господарювання»;

- визнано протиправним та скасовано рішення Антимонопольного комітету України від 26.09.2019р. в частині визнання, що державна допомога, яка надається відповідно до рішення Київської міської ради від 13.12.2018 р. № 416/6467 «Про бюджет міста Києва на 2019 рік», Програми економічного І соціального розвитку міста Києва на 2018 - 2020 роки, затвердженої рішенням Київської міської ради від 21.12.2017 р. № 1042/4049, рішення Київської міської ради від 13.12.2018р. № 415/6466 «Про внесення змін до Програми економічного і соціального розвитку міста Києва на 2018 - 2020 роки, затвердженої рішенням Київської міської ради від 21.12.2017р. № 1042/4049», комунальному підприємству з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд», комунальному підприємству з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд - УКБ», комунальному підприємству «Інженерний центр», комунальному підприємству з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс», для здійснення функцій замовника, є державною допомогою, недопустимою для конкуренції відповідно до Закону України «Про державну допомогу суб`єктам господарювання»;

- визнано протиправним та скасовано рішення Антимонопольного комітету України від 26.09.2019р. в частині припинення надання незаконної державної допомоги, яка надається комунальному підприємству з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд», комунальному підприємству з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ», комунальному підприємству «Інженерний центр», комунальному підприємству з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» для здійснення функцій замовника, відповідно до рішення Київської міської ради від 13.12.2018 р. № 416/6467 «Про бюджет міста Києва на 2019 рік», Програми економічного і соціального розвитку міста Києва на 2018 - 2020 роки, затвердженої рішенням Київської міської ради від 21.12.2017 р. № 1042/4049, рішення Київської міської ради від 13.12.2018 р. № 415/6466 «Про внесення змін до Програми економічного і соціального розвитку міста Києва на 2018 - 2020 роки», затвердженої рішенням Київської міської ради від 21.12.2017р. № 1042/4049»;

- визнано, що підтримка, яка надається відповідно до рішення Київської міської ради від 13.12.2018р. № 416/6467 «Про бюджет міста Києва на 2019 рік», Програми економічного і соціального розвитку міста Києва на 2018 - 2020 роки, затвердженої рішенням Київської міської ради від 21.12.2017 р. № 1042/4049, рішення Київської міської ради від 13.12.2018р. № 415/6466 «Про внесення змін до Програми економічного і соціального розвитку міста Києва на 2018 - 2020 роки, затвердженої рішенням Київської міської ради від 21.12.2017 р. № 1042/4049», комунальному підприємству з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд», комунальному підприємству з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ», комунальному підприємству «Інженерний центр», комунальному підприємству з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс», для здійснення функцій замовника, не є державною допомогою відповідно до Закону України «Про державну допомогу суб`єктам господарювання»;

- стягнуто на користь Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (адреса: 01030, м. Київ, вул. Володимирська, 42, ЄДРПОУ - 24378016) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Антимонопольного комітету України (адреса: 03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 45, ідентифікаційний код - 00032767) понесені Департаментом будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) судові витрати у розмірі 2007,00 грн. (дві тисячі сім гривень).

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Антимонопольним комітетом України Антимонопольного комітету України подано апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та відмовити в задоволенні позову.

Доводи апелянта полягають, зокрема, у наступному:

- у задоволенні позову Департаменту про визнання недійсним Рішення Комітету у тих частинах, які стосуються комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд», комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ», комунального підприємства «Інженерний центр», комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс», належало відмовити з тих підстав, що у відповідних частинах Рішення Комітету не стосується прав та охоронюваних законом інтересів Департаменту;

- орган місцевого самоврядування як юридична особа може самостійно виконувати функцію замовника, а залучення відповідного комунального підприємства (яке є самостійним учасником правовідносин) можливо виключно на конкурсній основі, оскільки орган місцевого самоврядування та комунальне підприємство не є єдиною юридичною особою. Суд першої інстанції безпідставно ототожнив орган місцевого самоврядування та комунальне підприємство.

- комунальні підприємства не були визначено шляхом конкурсного відбору. Комунальні підприємства не здійснюють інвестування в об`єкти інфраструктури, оскільки такі об`єкти будуються/реконструюються за бюджетні кошти;

- висновки суду першої інстанції щодо дотримання критеріїв Альтмарк не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки відповідно до Рішення у справі Альтмарк компенсація витрат на надання послуг, що становлять загальний економічний інтерес, не становить державну допомогу суб`єктам господарювання, якщо задовольняються чотири критерії (критерії Альтмарк). Комітет акцентує на тому, що оскільки чотири критерії Альтмарк сукупно не дотримані, то відсутні підстави вважати, що компенсація витрат на надання послуг, що становлять загальний економічний інтерес, на виконання функцій замовника, є обґрунтованою та не становить державну допомогу суб`єктам господарювання.

- Департамент та відповідні комунальні підприємства не були позбавлені права надавати докази, які свідчать про дотримання критеріїв Альтмарк. При цьому, висновок суду першої інстанції про необхідність звернення Комітету до експертів та підприємств, які мають право виконувати функції замовника для отримання додаткової інформації безпідставний за своїм визначенням, оскільки відповідно до статті 8 Закону України «Про державну допомогу суб`єктам господарювання» до повноважень Уповноваженого органу належить, зокрема визначення належності до державної допомоги заходів з підтримки суб`єктів господарювання за рахунок ресурсів держави чи місцевих ресурсів, оцінювання допустимості державної допомоги для конкуренції, прийняття рішень, передбачених цим Законом. Відтак, вказані повноваження за своєю суттю є дискреційними;

Представником позивача було подано відзив на апеляційну скаргу, в якій зазначено, що Департамент заперечує проти задоволення апеляційної скарги, вважає її необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. У відзиві наводяться спростування доводів апеляційної скарги.

Представником третьої особи - Комунального підприємства «Житло-Сервіс» було подано відзив на апеляційну скаргу, в якій зазначено, що апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. У відзиві наводяться спростування доводів апеляційної скарги.

Представником третьої особи - Комунального підприємства «Інженерний і центр» також було подано відзив на апеляційну скаргу, в якій зазначено, що апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. У відзиві наводяться спростування доводів апеляційної скарги.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції представники апелянта в повному обсязі підтримали свою апеляційну скаргу, надали додаткові пояснення та просили скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та винести нове, яким у позові відмовити в повному обсязі.

Представники позивача та представники третіх осіб підтримали доводи, які були викладені у відзивах на апеляційну скаргу, надали додаткові пояснення та просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, на підставі Рішення Київської міської ради (далі - КМР) № 416/6467 від 13.12.2018 «Про бюджет міста Києва на 2019 рік»; Програма економічного і соціального розвитку міста Києва на 2018-2020 роки, затверджена рішенням КМР від 21.12.2017 р. № 1042/4049; Рішення КМР № 415/6466 від 13.12.2018р. «Про внесення змін до Програми економічного і соціального розвитку міста Києва на 2018-2020 роки, затвердженої рішенням Київської міської ради від 21.12.2017 р. № 1042/4049», Департаментом будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до Антимонопольного комітету України було направлено повідомлення про нову державну допомогу від 17.01.2019 р. № 056/912-7672/1 (вх. № 24-ПДД від 18.01.2019).

Розпорядженням державного уповноваженого Антимонопольного комітету України від 28.03.2019 р. № 08/120-р розпочато розгляд справи про державну допомогу № 500-26.15/29-19-ДД для проведення поглибленого аналізу допустимості державної допомоги для конкуренції.

26 вересня 2019 року Антимонопольним комітетом України було прийнято рішення за результатами розгляду справи № 500-26.15/29-19-ДД про державну допомогу Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) комунальним підприємствам з метою здійснення будівництва/реконструкції соціальної інфраструктури міста Києва, згідно якого:

1. Визнано, що підтримка яка надається відповідно до рішення Київської міської ради від 13.12.2018р. № 416/6467 «Про бюджет міста Києва на 2019 рік», Програми економічного і соціального розвитку міста Києва на 2018 - 2020 роки, затвердженої рішенням Київської міської ради від 21.12.2017 р. № 1042/4049, рішення Київської міської ради від 13.12.2018р. № 415/6466 «Про внесення змін до Програми економічного і соціального розвитку міста Києва на 2018 - 2020 роки, затвердженої рішенням Київської міської ради від 21.12.2017р. № 1042/4049», що буде перерахована підрядним організаціям, які визначаються за тендером відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі», для проведення капітальних ремонтів/реконструкції/будівництва закладів освіти, закладів охорони здоров`я, об`єктів благоустрою, житлових будинків з об`єктами соціальної сфери, інженерних мереж, адміністративних будівель, об`єктів спортивної інфраструктури та Київського зоологічного парку не є державною допомогою відповідно до Закону України «Про державну допомогу суб`єктам господарювання». Пункт 178 цього рішення є обов`язковим для виконання.

2. Визнано, що підтримка, яка надається відповідно до рішення Київської міської ради від 13.12.2018р. № 416/6467 «Про бюджет міста Києва на 2019 рік», Програми економічного і соціального розвитку міста Києва на 2018 - 2020 роки, затвердженої рішенням Київської міської ради від 21.12.2017 р. № 1042/4049, рішення Київської міської ради від 13.12.2018р. № 415/6466 «Про внесення змін до Програми економічного і соціального розвитку міста Києва на 2018 - 2020 роки, затвердженої рішенням Київської міської ради від 21.12.2017р. № 1042/4049», комунальному підприємству з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд», комунальному підприємству з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ», комунальному підприємству «Інженерний центр», комунальному підприємству з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс», для здійснення функцій замовника, є державною допомогою відповідно до Закону України «Про державну допомогу суб`єктам господарювання».

3. Визнано, що державна допомога, яка надається відповідно до рішення Київської міської ради від 13.12.2018р. № 416/6467 «Про бюджет міста Києва на 2019 рік», Програми економічного і соціального розвитку міста Києва на 2018 - 2020 роки, затвердженої рішенням Київської міської ради від 21.12.2017 р. № 1042/4049, рішення Київської міської ради від 13.12.2018р. No 415/6466 «Про внесення змін до Програми економічного і соціального розвитку міста Києва на 2018 - 2020 роки, затвердженої рішенням Київської міської ради від 21.12.2017 р. № 1042/4049», комунальному підприємству з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд», комунальному підприємству з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ», комунальному підприємству «Інженерний центр», комунальному підприємству з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс», для здійснення функцій замовника, є державною допомогою, недопустимою для конкуренції відповідно до Закону України «Про державну допомогу суб`єктам господарювання».

4. Зобов`язано припинити надання незаконної державної допомоги, яка надається комунальному підприємству з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд», комунальному підприємству з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ», комунальному підприємству «Інженерний центр», комунальному підприємству з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» для здійснення функцій замовника, відповідно до рішення Київської міської ради від 13.12.2018р. № 416/6467 «Про бюджет міста Києва на 2019 рік», Програми економічного і соціального розвитку міста Києва на 2018 - 2020 роки, затвердженої рішенням Київської міської ради від 21.12.2017 р. № 1042/4049, рішення Київської міської ради від 13.12.2018 р. № 415/6466 «Про внесення змін до Програми економічного і соціального розвитку міста Києва на 2018 - 2020 роки», затвердженої рішенням Київської міської ради від 21.12.2017р. № 1042/4049».

5. Зобов`язано надавача підтримки проінформувати Антимонопольний комітет України про припинення надання незаконної державної допомоги протягом двох місяців з дати офіційного оприлюднення цього рішення.

6. Зобов`язано повернути незаконну державну допомогу, визнану недопустимою для конкуренції.

6.1. Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації):

- у двомісячний строк з дати офіційного оприлюднення рішення забезпечити виконання заходів щодо повернення незаконної державної допомоги, визнаної недопустимою для конкуренції цим рішенням, в обсязі, наданому на дату офіційного оприлюднення цього рішення;

- негайно після офіційного оприлюднення рішення розпочати його виконання;

- ужити в межах повноважень, визначених законом, вичерпних та ефективних заходів для забезпечення повернення незаконної державної допомоги комунальним підприємством з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд», комунальним підприємством з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ», комунальним підприємством «Інженерний центр», комунальним підприємством з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс»;

- у разі порушення провадження у справі про банкрутство комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд», комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ», комунального підприємства «Інженерний центр», комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» Департамент будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) зобов`язаний вступити до судового процесу та вчинити інші відповідні дії, передбачені законодавством, щодо відновлення платоспроможності боржника, у тому числі подати відповідні вимоги кредиторів про повернення незаконної державної допомоги;

- не пізніше останнього дня двомісячного строку з дати офіційного оприлюднення цього рішення повідомити Антимонопольному комітету України про вжиті Департаментом будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), комунальним підприємством з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд», комунальним підприємством з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд- УКБ», комунальним підприємством «Інженерний центр», комунальним підприємством з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс», заходи з повернення незаконної державної допомоги та надати відповідне документальне підтвердження;

- забезпечити повернення незаконної державної допомоги комунальним підприємством з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд», комунальним підприємством з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ», комунальним підприємством «Інженерний центр», комунальним підприємством з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» не пізніше останнього дня шестимісячного строку з дати офіційного оприлюднення цього рішення; - у разі наявності підстав, які унеможливлюють (перешкоджають) виконання (виконанню) цього рішення, надати письмові пояснення щодо наявності перешкод для виконання цього рішення не пізніше двох днів з моменту виявлення таких обставин; надання таких пояснень не звільняє від обов`язку виконати це рішення у повному обсязі;

- надати належні докази виконання цього рішення.

6.2. Комунальному підприємству з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд», комунальному підприємству з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ», комунальному підприємству «Інженерний центр», комунальному підприємству з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» не пізніше останнього дня шестимісячного строку з дати офіційного оприлюднення цього рішення:

- повернути незаконну державну допомогу, визнану недопустимою для конкуренції, в обсязі наданому на дату офіційного оприлюднення цього рішення, шляхом перерахування у дохід загального фонду бюджету міста Києва;

- вчинити дії, передбачені заходами Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), для забезпечення повернення незаконної державної допомоги;

- інформувати Департамент будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Антимонопольний комітет України про виконання цього рішення;

- надати Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Антимонопольному комітету України докази виконання цього рішення з поданням засвідчених в установленому порядку копій документів, які підтверджують його виконання, що державна допомога яка надається відповідно до рішення Київської міської ради від 13.12.2018 № 416/6467 «Про бюджет міста Києва на 2019 рік», Програми економічного і соціального розвитку міста Києва на 2018 - 2020 роки, затвердженої рішенням Київської міської ради від 21.12.2017 № 1042/4049, рішення Київської міської ради від 13.12.2018 № 415/6466 «Про внесення змін до Програми економічного і соціального розвитку міста Києва на 2018 - 2020 роки, затвердженої рішенням Київської міської ради від 21.12.2017 № 1042/4049», комунальному підприємству з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд», комунальному підприємству з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ», комунальному підприємству «Інженерний центр», комунальному підприємству з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс», для здійснення функцій замовника, є державною допомогою, недопустимою для конкуренції відповідно до Закону України «Про державну допомогу суб`єктам господарювання».

Позивач, вважаючи відповідні висновки Антимонопольного комітету України необґрунтованими, а рішення протиправним, звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що оскаржуваним рішенням протиправно встановлено, що підтримка яка надається відповідно до рішення Київської міської ради від 13.12.2018р. № 416/6467 «Про бюджет міста Києва на 2019 рік», Програми економічного і соціального розвитку міста Києва на 2018 - 2020 роки, затвердженої рішенням Київської міської ради від 21.12.2017р. № 1042/4049, рішення Київської міської ради від 13.12.2018р. № 415/6466 «Про внесення змін до Програми економічного і соціального розвитку міста Києва на 2018-2020 роки, затвердженої рішенням Київської міської ради від 21.12.2017 р. № 1042/4049», комунальному підприємству з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд», комунальному підприємству з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ», комунальному підприємству «Інженерний центр», комунальному підприємству з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс», для здійснення функцій замовника, є державною допомогою відповідно до Закону України «Про державну допомогу суб`єктам господарювання», що така допомога є недопустимою для конкуренції відповідно до Закону та підлягає поверненню.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Комунальні підприємства, підпорядковані Департаменту, за своєю організаційно-правовою формою є комунальними комерційними підприємствами, заснованими на власності територіальної громади міста Києва, входять до сфери управління виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Зазначені комунальні підприємства утворені відповідними рішеннями Київської міської ради. Майно цих підприємств є комунальною власністю територіальної громади міста Києва і закріплено за ними на праві господарського відання.

Підприємства здійснюють свою діяльність на підставі статутів, затверджених в установленому порядку виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією).

Відповідно до статутів підприємства утворені з метою організації служби замовника з нового будівництва, реконструкції та капітального ремонту об`єктів підприємств, установ та організацій галузей освіти, охорони здоров`я, зв`язку, торгівлі, громадського харчування, комунального господарства, культурно-побутового й іншого призначення, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва. Зазначені підприємства здійснюють господарську діяльність, пов`язану з інвестуванням в об`єкти міської інфраструктури із застосуванням процедур публічних закупівель.

Колегія суддів звертає увагу, що комунальні підприємства є одержувачами бюджетних коштів та включені до Мережі розпорядників і одержувачів коштів місцевого бюджету на 2019 рік по головному розпоряднику бюджетних коштів - Департаменту.

Бюджетні призначення та бюджетні асигнування мають цільове обмеження та перераховуються Департаментом будівництва та житлового забезпечення комунальним підприємствам-одержувачам бюджетних коштів за кодами програмної класифікації видатків (КПКВК) та кодами економічної класифікації видатків (КЕКВ) на спеціальні реєстраційні рахунки, відкриті в Головному управлінні державної казначейської служби України у м. Києві.

Департамент визначено головним розпорядник бюджетних коштів відносно об`єктів включених в Програми економічного і соціального розвитку міста Києва на 2018-2020 роки, затвердженої відповідним рішенням КМР, а відтак рішення Антимонопольного комітету України від 26.09.2019 року № 645-р стосується його прав та охоронюваних законом інтересів.

Щодо можливості делегування функцій замовника органом місцевого самоврядування без проведення конкурсу, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з підпунктом 2 пункту "а" частини 1 статті 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у галузі будівництва належать виконання або делегування на конкурсній основі генеральній будівельній організації (підрядній організації) функцій замовника на будівництво, реконструкцію і ремонт житла інших об`єктів соціальної та виробничої інфраструктури комунальної власності.

Відповідно до частини 3 статті 33 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що при комплексній забудові території функції замовника на будівництво виконавчий орган місцевої ради, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації виконують безпосередньо або можуть делегувати їх на конкурсній основі генеральному підряднику (підряднику) у порядку, встановленому законодавством.

Вказані норми Законів надали органам місцевого самоврядування альтернативу у виборі дій щодо здійснення функцій замовника: виконання їх самостійно або делегування на конкурсній основі підрядній організації.

Відповідно до пункту 4 статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник - це фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 31.01.2000 № 168 «Про порядок передачі права на завершення припинених будівництвом об`єктів житла», визначено, що замовник - юридична особа, яка видає замовлення на будівництво, укладає договір підряду (контракт), контролює хід його виконання, приймає завершені роботи, здійснює розрахунки за них.

Із вказаних положень чинного законодавства вбачається, що замовником може бути тільки фізична чи юридична особа, тобто мова йде про суб`єкта господарювання, а безпосередньо здійснення функцій замовника є господарською діяльністю.

Відповідно до статті 8 Господарського Кодексу України, держава, органи державної влади та органи місцевого самоврядування не є суб`єктами господарювання. Господарська компетенція органів державної влади та органів місцевого самоврядування реалізується від імені відповідної державної чи комунальної установи.

Відповідно до статті 24 Господарського Кодексу України управління господарською діяльністю у комунальному секторі економіки здійснюється через систему організаційно-господарських повноважень територіальних громад та органів місцевого самоврядування щодо суб`єктів господарювання, які належать до комунального сектора економіки і здійснюють свою діяльність на основі права господарського відання або права оперативного управління. Суб`єктами господарювання комунального сектора економіки є суб`єкти, що діють на основі лише комунальної власності, а також суб`єкти, у статутному капіталі яких частка комунальної власності перевищує п`ятдесят відсотків чи становить величину, яка забезпечує органам місцевого самоврядування право вирішального впливу на господарську діяльність цих суб`єктів. Органи місцевого самоврядування несуть відповідальність за наслідки діяльності суб`єктів господарювання, що належать до комунального сектора економіки, на підставах, у межах і порядку, визначених законом.

Статтею 78 Господарського кодексу України передбачено, що комунальне унітарне підприємство утворюється компетентним органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління.

Як вже зазначалося вище, підприємства утворені відповідним рішенням Київської міської ради. Майно підприємства є комунальною власністю територіальної громади міста Києва і закріплено за ним на праві господарського відання. Комунальні підприємства здійснюють свою діяльність на підставі статуту, затверджених в установленому порядку виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією).

Таким чином, Київська міська рада на підставі рішень створила та підпорядкувала Департаменту комунальні підприємства з метою здійснення функцій замовника будівництва, житлових будинків і об`єктів обслуговування населення реконструкції, капітального ремонту та забудови мікрорайонів та кварталів, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва.

Проаналізувавши викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно зазначив, що Київська міська державна адміністрація, є повноважним органом, до компетенції якого належить вирішення питання щодо виконання функцій замовника на будівництво, реконструкцію, капітальний ремонт об`єктів комунальної власності, шляхом надання цих функцій профільним комунальним підприємствам. Приймаючи рішення про виконання функцій замовника комунальними підприємствами, Київська міська державна адміністрація діє на підставі і у межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством, А виконання функцій замовника через комунальні підприємства є саме безпосереднім здійсненням господарської діяльності органу місцевого самоврядування через комунальну установу, про що є пряма вказівка чинного законодавства. А тому, в даному випадку, для виконання функцій замовника будівництва, реконструкції, капітального ремонту об`єктів соціальної інфраструктури проведення конкурсу не вимагається.

Отже висновки апелянта про те, що орган місцевого самоврядування як юридична особа може самостійно виконувати функцію замовника, а залучення відповідного комунального підприємства можливо виключно на конкурсній основі не відповідають вимогам чинного законодавствам України.

Відповідно до Закону України "Про державну допомогу суб`єктам господарювання" державна допомога суб`єктам господарювання - це підтримка у будь-якій формі суб`єктів господарювання за рахунок ресурсів держави чи місцевих ресурсів, що спотворює або загрожує спотворенням економічної конкуренції, створюючи переваги для виробництва окремих видів товарів чи провадження окремих видів господарської діяльності.

Єдиним способом для замовника визначення підрядної організації, яка буде здійснювати будівельні роботи, що фінансуватимуться за державні кошти, є порядок визначений Законом України «Про публічні закупівлі» (конкурсна основа).

Відповідно до частини другої статті 3 Закону України "Про державну допомогу суб`єктам господарювання" встановлено, що дія Закону не поширюється, зокрема на підтримку господарської діяльності, пов`язаної з: інвестуванням в об`єкти інфраструктури із застосуванням процедур державних закупівель; наданням послуг, шо становлять загальний економічний інтерес, у частині компенсації обґрунтованих витрат на надання таких послуг.

Статті 17 та 18 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначають, що відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування, а відносини з підприємствами, установами та організаціями, що не перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на договірній і податковій основі.

Тому, Комунальні підприємства (підзвітні і підконтрольні власнику - Київській міській раді, усе майно якого є комунальною власністю територіальної громади міста Києва) виконуючи функції замовника, реалізовують волю народу і потреби територіальної громади щодо створення об`єктів соціальної інфраструктури без переходу права власності на об`єкти будівництва.

В результаті проведених робіт з будівництва, реконструкції, капітального ремонту об`єкти не вибувають з комунальної власності територіальної громади міста та у подальшому використовуються за своїм функціональним призначенням для задоволення нагальних потреб населення міста в галузі освіти, охорони здоров`я, комунального господарства тощо.

Крім того, метою діяльності комунальних підприємств під час виконання функцій замовника, не є отримання прибутку, а - створення об`єктів на замовлення міста для забезпечення соціальних потреб населення.

Оскільки, будівництво, реконструкція, капітальний ремонт соціальних об`єктів є інвестуванням в об`єкти інфраструктури, а залучення підрядної організації на виконання таких робіт здійснюється за результатами процедур державних закупівель, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, про те що дія Закону України "Про державну допомогу суб`єктам господарювання" не поширюється на діяльність комунальних підприємств з виконання функцій замовника.

У Рішенні Суду ЄС у справі С-280/00 Altmark Trans Gmbh, Regierungsprаsidium Magdeburg v Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbН (далі -Рішення у справі Альтмарк), визначено умови, за яких компенсація за надання ПЗЕІ не становить державну допомогу.

Відповідно до Рішення у справі Альтмарк компенсація витрат на надання послуг, що становлять загальний економічний інтерес, не становить державну допомогу суб`єктам господарювання, якщо задовольняються такі чотири критерії: 1) суб`єкт господарювання, що отримує компенсацію, повинен фактично виконувати зобов`язання щодо надання таких послуг, а послуги повинні бути чітко визначені; 2) методика, за якою розраховується розмір компенсації, повинна бути визначена заздалегідь об`єктивним та прозорим способом, з метою уникнення надання суб`єкту господарювання економічних переваг порівняно з конкуруючими суб`єктами; 3) компенсація не повинна перевищувати розмір, необхідний для покриття усіх або частини витрат, понесених внаслідок виконання зобов`язань з надання послуг, з урахуванням відповідного доходу та обґрунтованого прибутку за виконання таких послуг; 4) у випадку якщо суб`єкт господарювання, який надає послуги, обирається не шляхом проведення конкурентної процедури публічних закупівель, яка б дозволила обрати пропозицію з найнижчою ціною за надання таких послуг, тоді рівень компенсації визначається, ґрунтуючись на аналізі витрат, які є типовими для суб`єкта господарювання, який зміг би надавати такі послуги, з урахуванням відповідного доходу та обґрунтованого прибутку.

При дотриманні усіх чотирьох вищезазначених критеріїв, компенсація обґрунтованих витрат на надання ПЗЕІ не становитиме державну допомогу суб`єктам господарювання.

Щодо дотримання першого критерію Альтмарк (суб`єкт господарювання, що отримує компенсацію, повинен фактично виконувати зобов`язання щодо надання таких послуг, а послуги повинні бути чітко визначені).

Як вже було зазначено вище, предметом діяльності підприємств, зокрема, є виконання функцій замовника будівництва житлових будинків і об`єктів обслуговування населення, комплексна реконструкція кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду капітальних ремонтів житлових та нежитлових будинків, споруд відповідно до розпоряджень виконавчого органу КМР (КМДА). Тобто, підприємства фактично зобов`язані надавати послуги, на які було надано державну підтримку. Отже перший критерій дотримано.

Щодо дотримання другого критерію Альтмарк (методика, за якою розраховується розмір компенсації, повинна бути визначена заздалегідь об`єктивним та прозорим способом, з метою уникнення надання суб`єкту господарювання економічних переваг порівняно з конкуруючими суб`єктами).

У даному випадку мова йде про те, що кожен суб`єкт господарювання, який бажає отримати державну підтримку має заздалегідь знати методику, за якою вона в подальшому розраховуватиметься, а надавач державної підтримки до моменту її надання має цю методику визначити об`єктивним та прозорим способом.

Розрахунок показника для визначення витрат на утримання служби замовника проводиться відповідно до ДСТУ Б.Д. 1.1- 1:2013 «Правила визначення вартості будівництва» глава 10 «Утримання служби замовника», відповідно до якої до зведеного кошторису вартості об`єкта будівництва включаються кошти на утримання служби замовника в розмірі 2 5% від підсумку глав 1-9, графа 7.

Комунальні підприємства отримують кошти за виконання функцій замовника на підставі оформлених в установленому порядку актів форми КБ-2-в КБ-3 фактично виконаних і оплачених будівельних робіт підрядними організаціями в обсягах, що відповідають сумам фактично виконаних робіт за главами 1-9 та ліміту на утримання служби замовника (до 2,5%).

Згідно зміни №2 до ДСТУ Б.Д. 1.1 - 1:2013 «Правила визначення вартості будівництва», яка набула чинності 16 квітня 2018 року, до глави 10 «Утримання служби замовника» (графи 6 та 7) включаються кошти на утримання служби замовника (включаючи кошти на здійснення технічного нагляду) в розмірі, який, як правило, складає до 2,5 % від підсумку глав 1 - 9, графа 7.

Якщо замовник будівництва залучає спеціалістів технічного нагляду з покладанням на них окремих функцій замовника будівництва, що обумовлюється договором, до глави 10 «Утримання служби замовника» (графи 6 та 7) окремими рядками включаються кошти на утримання служби замовника (як правило, в розмірі до 1,0%) та на здійснення технічного нагляду (як правило, в розмірі до 1,5%).

Додатково можуть включатися кошти на надання послуг інженера- консультанта (ж правило, в розмірі до 3%) у разі його залучення. Розмір вищезазначених коштів приймається за відповідними розрахунками. По об`єктах будівництва, спорудження яких здійснюється із залученням іноземних кредитів, наданих під державні гарантії, на стадії складання інвесторської кошторисної документації кошти на покриття витрат з надання послуг інженером- консультантом визначаються за обгрунтовуючими розрахунками в межах ліміту коштів, обчислених з використанням указаного показника, якщо інше не передбачено міжнародними договорами. Витрачання коштів здійснюється на підставі обгрунтовуючих розрахунків виходячи з трудовитрат спеціалістів на виконання ними своїх функцій та вартості одного людино-дня, погодженого із замовником.

У своєму рішенні Антимонопольний комітет України приходить до висновку про те, що відповідно до ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013 зазначений показник не враховує прибутку замовника, що було підтверджено у листі Мінрегіону.

Однак, ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва» містять лише загальне правило, за яким компенсація має не перевищувати 2,5 %, та не містять переліку витрат служби замовника, параметрів для розрахунку компенсації тощо, що не дає можливості стверджувати про обґрунтованість розміру компенсації.

Отримання прибутку суб`єктом господарювання від здійснення діяльності, що становить загальноекономічний інтерес із залученням державної підтримки не заборонено. Виходячи з положень, викладених у Рішенні Європейської комісії від 20 грудня 2011 року Про застосування частини 2 статті 106 Договору про функціонування Європейського Союзу до державної допомоги у вигляді компенсації за обслуговування населення, що надається певним суб`єктам господарювання, які несуть відповідальність за надання послуг загального економічного значення, обґрунтований прибуток визначається як отримана норма прибутку від капіталу із врахуванням ступеню ризику, чи відсутності ризику. Прибуток, що не перевищує відповідний курс своп плюс 100 базових пунктів, не вважається необґрунтованим.

Крім того, у графі 10 ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва» визначено, що до витрат на утримання служби замовника включаються: кошти на утримання служби замовника (включаючи кошти на здійснення технічного нагляду); кошти на проведення процедури закупівлі, кошти на формування страхового фонду документації; кошти на оплачу послуг, пов`язаних з підготовкою до виконання робіт, їх здійсненням та введенням об`єктів в експлуатацію (в тому числі кошти на оплату послуг, пов`язаних з приєднанням об`єкта будівництва до діючих інженерних мереж).

Як вбачається з положень Статутів комунальних підприємств, останні створені та функціонують з метою організації проектування, будівництва, реконструкції, капітального ремонту, введення в експлуатацію, відчуження об`єктів житлового та нежитлового призначення, залучення коштів фізичних та юридичних осіб для будівництва житла та об`єктив нерухомості, у встановленому законодавством порядку, у тому числі об`єктів житлового та нежитлового призначення.

Підприємства виконують функції замовника (забудовника) будівництва житлових будинків і об`єктів обслуговування населення, реконструкції, капітального ремонту та забудови мікрорайонів та кварталів, у тому числі, що фінансуються Департаментом.

Недопущення перевищення витрат за виконання функцій замовника розміру коштів на утримання служби замовника забезпечується самим механізмом оплати утримання служби замовника, який полягає у тому, що оплата утримання служби замовника здійснюється виключно після оплати будівельним організаціям фактично виконаних робіт і у відповідних розмірах за окремими розрахунками. Таким чином, розмір оплати по утриманню служби замовника прямо залежить від обсягу виконаних робіт по об`єкту.

Отже, якщо роботи з будівництва, реконструкції та капітального ремонту по об`єкту не виконані, у цьому разі оплата утримання служби замовника також буде відсутня.

Також, відповідність виплат і цільове використання бюджетних коштів комунальними підприємствами, як отримувачами бюджетних коштів відслідковується і контролюється Головним управлінням Державної казначейської служби України у місті Києві.

Так, по кожному об`єкту у Головному управлінні Державної казначейської служби України у місті Києві для кожного комунального підприємства та підрядних організацій (у разі виплати їм авансу), що виконують роботи на відповідному об`єкті відкрито спеціальні розрахункові рахунки. При цьому, перерахування бюджетних коштів здійснюється виключно на підставі актів за фактично виконані роботи.

Таким чином, даний критерій також дотриманий, так як прозорість об`єктивність визначення вартості утримання служби замовника передбаченні ДСТУ Б Д.1.1-1.2013 «Правила визначення вартості будівництва» та чітко визначеним законодавством механізмом розрахунку цих витрат.

Щодо дотримання третього критерію Альтмарк (компенсація не повинна перевищувати розмір, необхідний для покриття усіх частини витрат, понесених внаслідок виконання зобов`язань з надання послуг урахуванням відповідного доходу та обґрунтованого прибутку за виконання таких послуг).

Комунальні підприємства здійснюють належний облік доходів та витрат, пов`язаних з виконанням функцій замовника по кожному об`єкту будівництва. Комунальні підприємства здійснюють контроль за не витрачанням державних коштів та інші види господарської діяльності, керуючись нормами Податкового кодексу України, Закону України про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні та Положень бухгалтерського обліку.

При складанні інвесторської кошторисної документації в главі 10 зведеного кошторисного розрахунку враховуються кошти на покриття витрат з утримання служби замовника в розмірі до 2,5 відсотків від підсумку графи 8 глав 1-9 зведеного кошторисного розрахунку.

Використання зазначених коштів здійснюється на підставі кошторисів доходів і видатків, складених та затверджених у встановленому порядку, пропорційно обсягам виконаних робіт.

Кошти на утримання служби замовника спрямовуються на покриття витрат на оплату праці, сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування працівників, зайнятих підготовчо-організаційним етапом будівництва, здійсненням будівельних робіт (ведення технагляду на об`єктах будівництва, уточнення обсягів виконаних робіт, тощо) та введенням об`єктів будівництва в експлуатацію і на утримання офісу, зокрема, при виконанні будівельних робіт поетапно в процесі будівництва:

- підготовчо-організаційний етап, складає орієнтовно - 15%: вибір - площадки будівництва чи вивчення і обстеження об`єкта, що підлягає реконструкції; одержання технічних умов для будівництва і вихідних даних для проектування; проведення тендеру стосовно визначення проектної організації та укладання договору на проектування; одержання проектної документації, проведення її експертизи та затвердження; проведення тендеру стосовно визначення підрядної організації та укладання договору на будівництво; оформлення дозвільної документації на будівництво; оформлення та відкриття фінансування; інші роботи, пов`язані з підготовчо-організаційним періодом.

- етап виконання будівельних робіт, складає орієнтовно - 75%: забезпечення виконання будівельних робіт; ведення технічного нагляду за будівництвом; уточнення обсягів виконаних робіт та проведення взаєморозрахунків; забезпечення об`єкта будівництва необхідним обладнанням та устаткуванням поставки замовника; участь у підготовці актів на сховані роботи; робота з органами Державного контролю за будівництвом; ведення та подання установленої бухгалтерської та статистичної звітності з будівництва; інші роботи, пов`язані з будівництвом.

- етап введення об`єкта в експлуатацію, складає орієнтовно - 10% здійснення контролю і технічного нагляду за виконанням пуско-налагоджувальних робіт; складання і оформлення документації про завершення будівельних робіт і готовність об`єкта до експлуатації; передача об`єкта експлуатуючій організації.

При розрахунку коштів на утримання функцій замовника не передбачається норма прибутку для комунальних підприємств, лише покриття витрат на здійснення функцій замовника на соціально важливих об`єктах інфраструктури.

У разі завищення обсягів та вартості фактично виконаних робіт за результатами перевірок контролюючими органами здійснюється повернення до бюджету надлишкової суми на виконання функцій замовника.

Підприємствами не було допущено перевищення фактично понесених витрат за виконання функцій замовника.

Таким чином, компенсація витрат на виконання функцій замовника не є надмірною і не перевищує необхідної суми для покриття всіх або частини витрат, яких зазнає суб`єкт господарювання у зв`язку з наданням послуг загального економічного інтересу.

Таким чином, вбачається, що даний критерій під час надання державної підтримки комунальними підприємствами також був дотриманий.

Щодо дотримання четвертого критерію Альтмарк (у випадку якщо суб`єкт господарювання, який надає послуги, обирається не шляхом проведення конкурентної процедури публічних закупівель, яка б дозволила обрати пропозицію з найнижчою ціною за надання таких послуг тоді рівень компенсації визначається, ґрунтуючись на аналізі витрат, які є типовими для суб`єкта господарювання, який зміг би надавати такі послуги, з урахуванням відповідного доходу та обґрунтованого прибутку).

В даному випадку вказаний критерій не ставить обов`язковою умовою обрання суб`єкта господарювання на конкурсній основі, а визначає альтернативою обрання отримувача державної підтримки ґрунтуючись на аналізі витрат, який би типовий суб`єкт господарювання поніс би, якби надавав подібні послуги.

Особливістю розрахунків за виконання функцій замовника є те, що фактична оплата на утримання служби замовника здійснюється вже після проведення ряду дії з підготовки об`єкта та напряму залежить від ходу виконання будівельних і ремонтних робіт. Тобто, при укладенні договору підряду замовник фактично кредитує підрядника з метою подальшої компенсації власних витрат за рахунок державної допомоги та отримання компенсації за проведені роботи.

Загальновиробничі витрати розподіляються між об`єктами будівництва пропорційно частці витрат на кожний об`єкт у загальній сумі витрат на об`єкти будівництва/реконструкції за рахунок бюджетних коштів, які обліковується на субрахунку 151 «Капітальне будівництво» за відповідний період. Розподіл загальновиробничих витрат здійснюється щомісячно.

Витрати операційної діяльності, що не відносяться до собівартості (прямої) реалізації послуг за виконання функцій замовника, а обліковуються окремо та включаються до повної собівартості реалізації послуг за виконання функцій замовника, розподіляються на адміністративні витрати, витрати на збут та інші операційні витрати, відповідно до вимог П(С)БО 16 «Витрати». Елементи витрат аналогічні елементам загальновиробничих.

Дохід за виконання функцій замовника в податковому обліку є операцією постачання послуг та є об`єктом оподаткування податком на додану вартість на підставі статті 185 та п. 187.7. ст. 187ПКУ.

Оплата коштів здійснюється казначейством на підставі «Розрахунку коштів на покриття витрат по утриманню служби замовника від виконаних та оплачених робіт по об`єкту», який включає суму ПДВ.

Вартість на утримання служби замовника входять до загальної вартості проектно - кошторисної документації на будівництво об`єктів.

Отже, повернення незаконної допомоги, визнаної недопустимою для конкуренції, призупинить виконання Програми економічного і соціального розвитку міста Києва на 2018 - 2020 роки, затвердженої рішенням КМР від 21.12.2017 № 1042/4049.

Враховуючи наведені вище факти та норми чинного законодавства, суд першої інстанції правомірно зробив висновок про дотримання комунальними підприємствами усіх чотирьох критеріїв Альтмарк.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення відповідача є неправомірним та таким, що не відповідає законодавству України у сфері державної допомоги суб`єктам господарювання, що є підставою для визнання його протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мірі досліджено обставини справи на підставі яких суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що вимоги позивача за поданим адміністративним позовом є обґрунтованими та такими, що позовні вимоги обґрунтованими та їх задовольняє

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач по справі, як суб`єкт владних повноважень, не виконав покладений на нього обов`язок щодо доказування правомірності вчинених ним дій та прийняття оскаржуваного рішення.

Натомість, позивачем надано достатньо доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовує позовні вимоги.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Антимонопольного комітету України - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 грудня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Ганечко О.М.

Кузьменко В.В.

Повний текст постанови виготовлено 23.03.2020.