Справа № 640/5389/19
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2020-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 р. Справа № 640/5389/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Любчич Л.В.

суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 13.01.2020, суддя Бородіна Н.М., вулиця Валентинівська, 7Б, Харків, Харківська область, 61168, повний текст складено 14.01.20 по справі № 640/5389/19

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Харківської митниці ДФС

про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернулася до суду із заявою (клопотанням), в якій просила винести додаткове рішення по даній справи, в якому зобов`язати відповідача компенсувати позивачу судові витрати у розмірі 820,00 грн.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 13.01.2020 в задоволенні заяви відмовлено.

Не погодившись з даною ухвалою суду позивач подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та винести нове судове рішення, яким задовольнити вимоги клопотання.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що відповідно приписів ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), 06.08.2019 позивачем було надано суду до початку дебатів клопотання з додатками (рахунок № 32 та акт надання послуг № 32), в якому просила зобов`язати відповідача компенсувати судові витрати у розмірі 820,00 грн., оскільки на момент подачі клопотання 06.08.2019 платіжні доручення в оригіналі були відсутні. На той момент вони не були завірені печаткою банку. Тому позивач вважає, що в належний строк - 09.08.2019, правомірно, керуючись нормою ст. 139 КАС України, про можливість надання доказів протягом 5 днів після ухвалення судового рішення, надав суду прямі докази про сплату послуг по перекладу товаросупровідних документів згідно рахунку № 32 від 24.07.2019 від ФОП ОСОБА_2 , а саме оригінали первинних документів. Суд врахував в рішення прямий доказ (переклад документу), який здійснив перекладач, послуги якого оплатив позивач і зазначене рішення було підтримано апеляційною інстанцією, але суд не вирішив питання про судові витрати, оскільки був попереджений про відсутність на той момент ( не по вині позивача) платіжних доручень про сплату за переклад документів. Відтак позивач вважає, що наявні підстави для ухвалення додаткового судового рішення відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України.

Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2020 відкрито провадження по справі, закінчено підготовку до розгляду та призначено справу у відкритому судовому засіданні.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився про дату час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином.

Суд, вислухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які позивач посилається в апеляційній скарзі, прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Під час розгляду справи, 06.08.2019, позивач звернувся до суду із клопотанням, в якому просив зобов`язати відповідача компенсувати судові витрати у розмірі 820,00 грн., які було сплачено за послуги бюро перекладів у зв`язку із здійсненням перекладу первинних документів, залучених у справі. До вказаного клопотання позивачем додано копії паспорта особи, довідки РНОКПП, документи, що підтверджують витрати на переклад на нотаріальне завірення товаро-супровідних документів.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 06.08.2019 по адміністративній справі за позовом ФОП ОСОБА_1 до Харківської митниці ДФС про скасування постанови позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 до Харківської митниці ДФС про скасування постанови задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову Харківської митниці ДФС від 05.03.2019 по справі про порушення митних правил № 0038/80700/19 про притягнення ФОП ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 485 Митного кодексу України і накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5002,35 грн.

Провадження у справі № 0038/80700/19 про адміністративне правопорушення у відношенні ФОП ОСОБА_1 за ч.1 ст. 485 МК України - закрито.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 24.09.2019 апеляційну скаргу Харківської митниці ДФС залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відмовляючи у задоволенні клопотання позивача про ухвалення додаткового рішення по справі, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав, оскільки питання про судові витрати в сумі 820,00 грн. було вирішено судом при ухваленні рішення.

Суд апеляційної інстанції з даними висновками суду першої інстанції погоджується та зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 242 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

З системного аналізу вказаних вище норм права слідує, що додатковими судовими рішеннями вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази або вирішені не всі клопотання. Крім того, додаткові судові рішення можуть прийматися у випадку, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про розподіл судових витрат.

З письмових доказів у справі вбачається, що позивачем до закінчення розгляду справи заявлено клопотання, предметом якого була вимога позивача зобов`язати відповідача компенсувати позивачеві судові витрати у розмірі 820,00 грн.

Колегією суддів встановлено, що дана вимога була розглянута судом першої інстанції при ухваленні рішення від 06.08.2019. Так, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що оскільки наданий позивачем рахунок № 32 не є доказом, що підтверджує сплату коштів в розумінні положень Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», тобто не є первинним документом, який підтверджує безпосередню оплату коштів, то відсутні підстави для стягнення судових витрат в сумі 820,00 грн., за переклад документів.

Зважаючи на те, що судом першої інстанції при винесенні рішення від 06.08.2019, розглянуто клопотання позивача щодо стягнення 820,00 грн., які позивач просив стягнути за переклад документів, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для ухвалення додаткового судового рішення.

Посилання апелянта на те, що нею своєчасно, в порядку визначеному ч.7 ст.139 КАС України зроблено заяву про те, що докази оплати судових витрат щодо здійснення перекладу документів будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки із наявного в матеріалах справи клопотання вбачається лише прохання про зобов`язання відповідача компенсувати судові витрати у розмірі 820 грн. (а.с. 120).

За змістом ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Тобто, дане клопотання позивача не містить будь-яких застережень щодо необхідності часу для надання належних доказів понесених останнім витрат, необхідних до відшкодування.

ФОП ОСОБА_1 рішення Київського районного суду м. Харкова від 06.08.2019 в апеляційному порядку не оскаржувала.

Відповідно до ч. ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували обґрунтованість доводів апеляційної скарги.

З огляду на викладене, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність законних підстав для задоволення вимог апеляційної скарги позивача, у зв`язку з чим вважає, що суд першої інстанції вірно застосував положення чинного законодавства України при постановленні оскаржуваної ухвали із дотриманням норм процесуального права, а тому підстави для її скасування відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 13 січня 2020 року по справі № 640/5389/19 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Любчич
Судді(підпис) (підпис) О.А. Спаскін О.В. Присяжнюк
Постанова складена в повному обсязі 23.03.20.