Справа № 260/880/19
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2020-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2020 року м. Ужгород№ 260/880/19
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Рейті С.І.

при секретарі судового засідання Олійник В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державної авіаційної служби України до ОСОБА_1 , Виконавчого комітету Ужгородської міської ради (Управління державного архітектурно-будівельного контролю), Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради, третя особа - Закарпатське обласне комунальне підприємство "Міжнародний аеропорт Ужгород", про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 24 березня 2020 року проголошено вступну та резолютивну частину Рішення. Рішення в повному обсязі складено 26 березня 2020 року.

Державна авіаційна служба України звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до ОСОБА_1 , Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Закарпатське обласне комунальне підприємство "Міжнародний аеропорт Ужгород", яким просить:

1. Зобов`язати ОСОБА_1 виконати рішення Державної авіаційної служби від 14.03.2019 року № 173;

2. Зобов`язати ОСОБА_1 знести самочинне будівництво за адресою: АДРЕСА_1 ;

АДРЕСА_2 . Визнати протиправною бездіяльність Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради в частині не погодження об`єкта будівництва за адресою: м. Ужгород, вул. Вузька, 13;

4. Визнати протиправними дії Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради щодо видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 23.10.2017 № 38 та від 28.11.2018 № 106-М по об`єкту будівництва за адресою: м. Ужгород, вул. Вузька, 13, та скасувати їх;

5. Визнати протиправними дії Управління державної архітектурно будівельної інспекції у Закарпатській області щодо видачі повідомлення про початок виконання будівельних робіт №№ ЗК 59, ЗК 15 по об`єкту будівництва за адресою: м. Ужгород, вул. Вузька, 13, та скасувати їх.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що за результатами проведеного обстеження приаеродромної території аеродрому "Ужгород" щодо питань забудови, виявлено факт будівництва за адресою: м. Ужгород, вул. Вузька, 13 без висновків експлуатанта аеродрому та Державіаслужби України, що є порушенням норм чинного законодавства. У зв`язку з чим, Державіаслужбою України прийнято рішення про припинення будівництва, що було скеровано на адресу місця реєстрації забудовника. Однак, таке у добровільному порядку виконано не було. Тому, зважаючи на необхідність невідкладного вирішення питання щодо припинення неконтрольованого будівництва, яке може призвести до негативних наслідків, вважає, що вирішення питання щодо виконання вищезазначеного рішення в судовому порядку є єдиним способом захисту порушених прав Державіаслужби. Окрім того, незважаючи на законодавчі вимоги щодо обов`язку погодження умов забудови приаеродромної території з експлуатантом аеродрому та уповноваженим органом з питань цивільної авіації, Управлінням містобудування та архітектури Ужгородської міської ради надало ОСОБА_1 оскаржені Містобудівні умови та обмеження забудови з порушенням норм містобудівного законодавства, будівельних норм, стандартів і правил, а тому такі підлягають скасуванню. Окрім того, вважає, що підлягають скасуванню також повідомлення про початок виконання будівельних робіт за №№ ЗК 59, ЗК 15 щодо об`єкта будівництва, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Всупереч законодавчим вимогам спеціально уповноваженим органом державного контролю (нагляду) у сфері містобудування проігноровано обґрунтоване звернення Державіаслужби про порушення вимог містобудівного законодавства, не призначено позапланову перевірку з вказаних питань та не вжито передбачених законом заходів реагування, що свідчить про бездіяльність Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради та Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області.

Ухвалою судді від 11.07.2019 року провадження у справі за даним адміністративним позовом було відкрито та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, в зв`язку з чим призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 29.10.2019 року замінено неналежного відповідача 2 (Державну архітектурно-будівельну інспекцію України) на належного - Виконавчий комітет Ужгородської міської ради (Управління державного архітектурно-будівельного контролю).

Ухвалою суду від 29.10.2019 року витребувано від Виконавчого комітету Ужгородської міської ради (Управління державного архітектурно-будівельного контролю) належним чином засвідчені копії повідомлень про початок виконання будівельних робіт № ЗК 0659, № ЗК 15 за адресою: АДРЕСА_1 , 13; витребувано у ОСОБА_1 належним чином засвідчені копії повідомлень про початок виконання будівельних робіт № ЗК 0659, № ЗК 15 та копії містобудівних умов та обмежень земельної ділянки від 23.10.2017 року № 38 та від 28.11.2018 року № 111/03-06/18 за адресою: АДРЕСА_1 ; витребувано в Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради належним чином засвідчені копії містобудівних умов та обмежень земельної ділянки від 23.10.2017 року № 38 та від 28.11.2018 року № 111/03-06/18 за адресою: АДРЕСА_1 , 13.

Ухвалою суду від 29.10.2019 року закрито підготовче провадження у справі № 260/880/19 за позовом Державної авіаційної служби України до ОСОБА_1 , Виконавчого комітету Ужгородської міської ради (Управління державного архітектурно-будівельного контролю), Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Закарпатське обласне комунальне підприємство "Міжнародний аеропорт Ужгород", про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії та справу призначено до судового розгляду.

Представником Виконавчого комітету Ужгородської міської ради (Управління державного архітектурно-будівельного контролю) надано відзив на позовну заяву, згідно якого, вважає позов необгрунтованим та безпідставним, з огляду, в тому числі, на те, що інформація про розмір (межі) приаеродромної території Ужгородській міській раді надіслана 15.01.2019 року, а містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки на об`єкт будівництво житлово-офісної будівлі по вул. Вузька, 13, м. Ужгород, видані Управлінням містобудування та архітектури Ужгородської міської ради 23.10.2018 року, в подальшому в які були внесені зміни від 27.11.2018 року. Зазначені обставини вказують на відсутність протиправною бездіяльності Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради щодо погодження умов забудови, використання землі і споруд та здійснення будівництва з Державіаслужбою. Крім того, містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки № 38 від 23.10.2017 року, затверджені наказом № 106-М від 28.11.2018 року відповідають Генеральному плану, видані у порядку, встановленому законодавством, а отже не підлягають скасуванню.

Що стосується реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт, зазначає, що при розгляді даного повідомлення, в подальшому змін у повідомлення, відповідно до Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", Порядку № 466, було перевірено повноту даних, наданих замовником та внесено інформацію, зазначену у повідомленні до реєстру, та передано Держарбудінспекції для присвоєння відповідного реєстраційного номера, що спростовує твердження позивача щодо протиправності дій при реєстрації вказаного повідомлення.

Крім того, звертає увагу, що Сертифікат Аеродрому "Ужгород" № АП 06-01, яким було визначено клас (код) аеродрому Г та, відповідно, встановлено приаеродромну територію у розмірі 50 кілометрів, був введений в дію 30.03.2019 року при цьому, рішення Державіаслужби № 173 датоване 14.03.2019 року, тобто, посилання позивача на вказаний документ, як на підставу припинення будівництво та необхідність отримати відповідні погодження та висновки - є безпідставним.

Також, зазначає, що під повідомленням про початок виконання будівельних робіт за № ЗК59, відповідно до однієї із позовних вимог щодо якого ставиться питання про скасування, згідно інформації з Єдиного реєстру, значиться об`єкт реконструкція житлового будинку та будівництво господарських будівель, що розташований у м. Берегово, вул. Вузька, 13. Управління державного архітектурно-будівельного контролю Ужгородської міської ради здійснює свою діяльність виключно в межах територіальної одиниці міста Ужгорода, відповідно не володіє інформацією, що стосується повідомлення № ЗК59.

Ухвалою суду від 23.01.2020 року розгляд адміністративної справи було відкладено, оскільки, як встановлено судом, кореспонденція суду, що направлялася відповідачеві 1 поверталася з відміткою пошти "адресат відсутній", та, як вбачається із наявної в матеріалах справи копії містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва офісно-житлової будівлі по АДРЕСА_1 , замовником якого є ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ), що проживає за адресою: АДРЕСА_3 що також підтверджено відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. А отже, з метою належного повідомлення відповідача 1 про розгляд адміністративної справи, всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи, судом направлено кореспонденцію за адресою, що вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Баранинці, вул. Ужгородська, 4.

Разом з тим, направлена за вказаною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресою Юрик Дмитра Васильовича кореспонденція суду, на адресу суду не повернулась.

Таким чином, у даному випадку поштове відправлення не вручене з незалежних від суду причин, у зв`язку з відсутністю відповідача за адресою, зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У той же час, виходячи з положень ч. 4 ст. 124, ч. 1 ст. 127 КАС України повістка в силу закону вважається врученою належним чином, а відповідач - належним чином повідомленим про розгляд справи, у тому числі з дотриманням строку, встановленого ч. 3 ст. 126 КАС України.

Відтак, суд констатує, що в судове засідання сторони по справі не з`явилися, при цьому були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Разом з тим, позивачем подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника Державіаслужби.

Вирішуючи питання про доцільність участі в судовому засіданні представників сторін, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 року, постановою КМУ від 11.03.2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" (з урахуванням змін внесених постановою КМУ від 16.03.2020 року № 215) установлено з 12.03. до 03.04.2020 року на всій території України карантин, заборонивши: відвідування закладів освіти її здобувачами; з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 р. до 3 квітня 2020 р. проведення всіх масових (культурних, розважальних, спортивних, соціальних, релігійних, рекламних та інших) заходів, у яких бере участь понад 10 осіб, крім заходів, необхідних для забезпечення роботи органів державної влади та органів місцевого самоврядування; з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 р. до 3 квітня 2020 р. роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності і діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту.

Водночас, з метою запобігання поширенню гострих респіраторних захворювань та коронавірусу COVID-19, який віднесено до особливо небезпечних інфекційних хвороб, враховуючи постанову КМУ від 11.03.2020 року № 211 та лист Ради суддів України від 16.03.2020 року № 9рс-186/20, рішенням зборів суддів Закарпатського окружного адміністративного суду від 17.03.2020 року відповідно до наказу Закарпатського окружного адміністративного суду від 17.03.2020 року Про тимчасові заходи попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19 з 17.03.2020 року на період дії карантинних заходів: вхід осіб до приміщення суду дозволено в кількості не більше однієї людини, іншим відвідувачам рекомендовано очікувати своєї черги за межами приміщення суду або скористатися іншими засобами подачі документів (електронна пошта, "Електронний суд", факсимільний зв`язок, поштове відправлення або кур`єрська доставка); самостійне переміщення учасників судового процесу та інших осіб по суду не допускається. Суддям рекомендовано з 17.03.2020 року на період карантинних заходів: зупинити розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участі учасників судового процесу та припинити їх пропуск до залів судових засідань; здійснювати розгляд справ за відсутності учасників судового процесу у випадках, передбачених нормами КАС України ( письмове провадження, спрощене провадження без виклику осіб, спрощене та позовне провадження у справах, у яких явка представників не визнана обов`язковою), або за умови надання учасниками заяв про розгляд справи за їх відсутності. У випадку неподання такої заяви - відкладати судові засідання на дату після завершення карантинних заходів.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності. До відміни карантину його територію можуть залишити особи, які пред`явили довідку, що дає право на виїзд за межі території карантину. Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

У відповідності до приписів ст. 32 вказаного Закону, обмежувальні протиепідемічні заходи встановлюються місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування за поданням відповідного головного державного санітарного лікаря у разі, коли в окремому населеному пункті, у дитячому виховному, навчальному чи оздоровчому закладі виник спалах інфекційної хвороби або склалася неблагополучна епідемічна ситуація, що загрожує поширенням інфекційних хвороб. Обмеженням підлягають ті види господарської та іншої діяльності, що можуть сприяти поширенню інфекційних хвороб. Види і тривалість обмежувальних протиепідемічних заходів встановлюються залежно від особливостей перебігу інфекційної хвороби, стану епідемічної ситуації та обставин, що на неї впливають.

Водночас, з огляду на вищевикладене та з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19, задля захисту життя та здоров`я учасників справи, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності представників сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 22.02.2019 на адресу Державної авіаційної служби України (далі Державіаслужба) надійшов акт обстеження приаеродромної території аеродрому "Ужгород" щодо питань забудови, виявлення фактів будівництва без висновків експлуатанта аеродрому та Державіаслужби України від 11.02.2019 року № 01, затверджений в.о. директора Закарпатського обласного комунального підприємства "Міжнародний аеропорт Ужгород" 11.02.2019 року (далі ЗОКП "Міжнародний аеропорт Ужгород") (а.с.49 55 Т.1).

Як вбачається із зазначеного акту обстеження, таке було проведено у період з 15.11.2018 року по 25.01.2019 року за участі представників СБУ в Закарпатській області на підставі наказу від 14.11.2018 року № 102.

Відповідно до п. 3 акту, при обстеженні приаеродромної території на предмет виявлення фактів будівництва з порушенням вимог Порядку погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації, були здійснені виїзди на об`єкти будівництва, що ведуться без узгодження з експлуатантом аеродрому, провайдером аеронавігаційного обслуговування, без погодження Державіаслужби, серед яких, за адресою: АДРЕСА_1 13 вид об`єкта будівництво офісно-житлової будівлі, забудовник/власник ОСОБА_1 .

На підставі акту обстеження приаеродромної території аеродрому "Ужгород" щодо питань забудови, виявлення фактів будівництва без висновків експлуатанта аеродрому та Державіаслужби України від 11.02.2019 року № 01, враховуючи здійснення будівництва на приаеродромній території аеродрому "Ужгород" без попереднього погодження місця розташування і висоти такого об`єкта будівництва з експлуатантом аеродрому, відповідними органами, органами місцевого самоврядування, Державіаслужбою винесено рішення № 173 від 14.03.2019 року про припинення будівництва (діяльності, передбаченої частиною другою статті 69 Повітряного кодексу України) на приаеродромній території, яким Державіаслужба вимагала негайно припинити будівництво за адресою: АДРЕСА_1 , що здійснюється ОСОБА_1 , АДРЕСА_4 до вирішення питання щодо можливості та умов подальшого будівництва відповідно до законодавства. Окрім того, керівника або уповноважену особу зазначеної юридичної особи зобов`язано невідкладно вжити заходів щодо погодження місця розташування та висоти об`єкта на приаеродромній території у відповідно до вимог пунктів 56, 57, 60 Положення про використання повітряного простору України та у спосіб, передбачений Порядком погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації (а.с.25 Т.1).

В подальшому, 04.04.2019 року Державіаслужбою на адресу Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі ДАБІ України), Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області, Ужгородської міської ради та Управління державного архітектурно-будівельного контролю Ужгородської міської ради (далі Управління ДАБК) були скеровані звернення щодо надання копій документів, які дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт та/або засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, по об`єкту будівництва за адресою: м. Ужгород, вул. Вузька, 13. Окрім того, в зазначеному зверненні Державіаслужба просила зазначених суб`єктів владних повноважень в межах компетенції вжити заходи, спрямовані на припинення будівництва без передбачених чинним законодавством України погоджень, про результати яких додатково повідомити уповноважений орган (а.с.26-29, 32-35 Т.1).

Однак, зазначеними у зверненні адресатами витребувані документи надані не були.

Листом № 1007-1-18/471 від 18.04.2019 року Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області повідомило, що відповідно до законодавчих змін з 10.09.2016 року функції державного архітектурно-будівельного контролю на території м. Ужгород здійснює Управління ДАБК Ужгородської міської ради, з огляду на що з приводу порушених у зверненні питань рекомендовано звернутися до уповноваженого органу (а.с.41-42 Т. 1).

Листом № 1210/03-06 від 06.05.2019 року Виконавчий комітет Ужгородської міської ради повідомив Державіаслужбу про те, що суб`єктами правовідносин на предмет погодження наміру забудови та здійснення будівництва на приаеродромній території є Державіаслужба, експлуатант аеродрому, орган місцевого самоврядування, яким надані вихідні дані для проектування, а також фізичні та юридичні особи, які здійснюють будівництво в межах приаеродромної території, оскільки саме на етапі видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки вчиняються зазначені дії. Разом з тим, функції державного архітектурно-будівельного контролю здійснюються на етапі виконання підготовчих та будівельних робіт, а також прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів. Тому органи державного архітектурно-будівельного контролю на вказаному етапі забудови вправі перевіряти тільки наявність у замовника будівництва містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, належним чином розробленої проектної документації на будівництво, проходження такою експертизи у разі її обов`язковості, здійснення будівельних робіт у відповідності до проектних рішень та будівельних норм, а також вихідних даних на проектування. Отже, не погодження наміру забудови у порядку, визначному Повітряним кодексом України, у разі відсутності посилання на необхідність здійснення такого в містобудівних умовах та обмеженнях не може бути належною підставою для відмови забудовнику у видачі дозвільних документів (а.с.36-40 Т.1).

У відповідь на скероване Державіаслужбою звернення листом від 23.05.2019 року Управління містобудування та архітектури повідомило, що при наданні містобудівних умов та обмежень перевіряється відповідність цільового і функціонального призначення земельної ділянки містобудівній документації на місцевому рівні, якою в даному випадку є генеральний план м. Ужгорода, затверджений рішенням ХХІХ сесії Ужгородської міської ради ІV скликання № 313 від 04.06.2004 року, яким передбачено перенесення регулярних рейсів на аеродром "Мукачево" та скорочення злітно-посадкової смуги аеродрому "Ужгород". Проте на момент надання зазначених містобудівних умов та обмежень експлуатантом аеродрому не було надано графічні матеріали схеми планувальних обмежень та схеми меж приаеродромної території, які б візуалізували необхідні обмеження (а.с.30-31 Т.1).

Вважаючи протиправними дії Юрик Д.В. та вищезазначених суб`єктів владних повноважень щодо видачі дозвільних документів та здійснення будівництва на приаеродромній території без погодження з експлуатантом аеродрому та уповноваженим органом з питань цивільної авіації, оскільки такі можуть призвести до негативних наслідків в результаті можливої авіаційної події, враховуючи невиконання рішення Державіаслужби у добровільному порядку у встановлені строки, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Правові основи діяльності в галузі авіації встановлені Повітряним кодексом України № 3393-VI від 19.05.2011 року (далі ПК України).

Відповідно до преамбули ПК України, державне регулювання діяльності в галузі авіації та використання повітряного простору України спрямоване на гарантування безпеки авіації, забезпечення інтересів держави, національної безпеки та потреб суспільства і економіки у повітряних перевезеннях та авіаційних роботах.

Згідно п. 1 Положення про Державну авіаційну службу України (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №520 від 08.10.2014 року, далі Положення 520) Державна авіаційна служба (Державіаслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури, який реалізує державну політику у сфері цивільної авіації та використання повітряного простору України та є уповноваженим органом з питань цивільної авіації.

До основних завдань Державіаслужби, відповідно до п.п. 4 п. 3 Положення 520, відноситься здійснення державного контролю та нагляду за безпекою цивільної авіації, нагляду за забезпеченням аеронавігаційного обслуговування. Зазначене також кореспондується з нормами ст. 5 ПК України.

Спірні правовідносини в даній адміністративній справі виникли з приводу не погодження місця розташування об`єкта будівництва, діяльність якого може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних засобів цивільної авіації, розташованого на приаеродромній території, з експлуатантом аеродрому та Державіаслужбою.

Визначення поняттю "приаеродромна територія" надано в п. 84 ст. 1 ПК України, відповідно до якого такою є обмежена регламентованими розмірами місцевість навколо зареєстрованого згідно із встановленим порядком аеродрому (вертодрому) або постійного злітно-посадкового майданчика, до якої встановлені спеціальні вимоги щодо розташування різних об`єктів, а їх висота контролюється з урахуванням умов безпеки маневрування, зльоту та заходу на посадку повітряних суден.

Пунктом 1.5 Порядку погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації, затвердженого наказом Міністерство інфраструктури України № 721 від 30.11.2012 р. (далі Порядок), встановлено, що для аеродромів класів А, Б, В, Г приаеродромна територія визначається колом з радіусом 50 км від КТА; класів Д, Е і некласифікованих - 25 км від КТА, вертодромів - 12 км від КТА, для злітно-посадкових майданчиків - 2,5 км від КТМ.

Порядок здійснення будівництва на приаеродромній території регламентується нормами ст. 69 ПК України. Так, згідно частин 1 та 2 цієї статті встановлено, що будівлі і природні об`єкти, розташовані на приаеродромній території, не повинні становити загрози для польотів повітряних суден. На приаеродромній території запроваджується особливий порядок здійснення діяльності, яка може вплинути на безпеку авіації та створити перешкоди для роботи наземних засобів зв`язку, навігації та спостереження. До такої діяльності належать, в тому числі, будівництво.

Зазначене узгоджується також з п. 1.5 Порядку, відповідно до якого на приаеродромних територіях встановлюються спеціальні вимоги до розташування об`єктів, а їх висотне положення контролюється, виходячи із умов безпеки маневрування, зльоту та посадки відповідно до чинного законодавства.

При цьому, нормами п. 146 Положення про використання повітряного простору України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 року за № 401 (далі Положення 401) (чинного на момент видачі ОСОБА_1 містобудівних умов та обмежень на будівництво за адресою: АДРЕСА_1 та в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) було встановлено, що умови розташування, будівництва, реконструкції та маркування об`єктів, що можуть створити загрозу безпеці повітряного руху, погоджуються з Міноборони, Державіаслужбою, Украерорухом та РДЦ. Розташування та будівництво об`єктів, дійсна висота яких перевищує 50 метрів, погоджуються з Міноборони, Державіаслужбою, Украерорухом.

Згідно п. 147 Положення 401 в Державіаслужбі підлягає погодженню вибір майданчиків для проектування, будівництва, розширення, реконструкції і технічного переобладнання: 1) аеродромів, постійних та тимчасових злітно-посадкових майданчиків; 2) об`єктів у межах смуг повітряних підходів до аеродромів, а також поза межами цих смуг у радіусі 10 кілометрів від контрольної точки аеродрому (КТА); 3) об`єктів заввишки 50 метрів і більше стосовно висоти аеродрому на відстані від 10 до 30 кілометрів від КТА; 4) ліній зв`язку, електропередачі, вибухонебезпечних, радіотехнічних, світлотехнічних та інших об`єктів (залізничних колій, автомобільних шляхів, кар`єрів тощо), які можуть створити перешкоди в функціонуванні аеродрому, його радіотехнічних засобів або радіотехнічних пристроїв повітряних трас незалежно від їх розміщення; 5) об`єктів заввишки 50 метрів і більше незалежно від їх розміщення; 6) об`єктів з викидом відкритого полум`я, газів та диму, діяльність яких може призвести до погіршення видимості в районах аеродромів незалежно від їх розміщення; 7) вибухонебезпечних об`єктів незалежно від їх розміщення.

Відповідно до змісту п. 1 Положення 401 норми такого поширюються на діяльність державних органів, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і підпорядкування, пов`язану з використанням повітряного простору, яка може загрожувати безпеці польотів повітряних суден та інших літальних апаратів.

Відповідно до п. 150 Положення 401 підприємства, установи та організації, заінтересовані в розміщенні об`єктів у районах аеродрому, повинні погоджувати таке розміщення з відповідними державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, яким належать або підпорядковані ці аеродроми.

Отже, вимогами чинного на момент видачі містобудівних умов та обмежень забудови законодавства з питань безпеки авіації був передбачений обов`язок державних органів, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і підпорядкування здійснювати погодження з уповноваженими органами умови розташування, будівництва, реконструкції та маркування об`єктів, що можуть створити загрозу безпеці повітряного руху, у випадках, якщо такі відповідають встановленим критеріям.

В подальшому постановою Кабінету Міністрів України від 06.12.2017 року № 954 скасовано Положення 401 та затверджено нове Положення про використання повітряного простору (відповідно до норм якого позивач зобов`язав у рішенні № 173 від 14.03.2019 року ОСОБА_1 отримати погодження, далі Положення 954).

Так, нормами п. 56 Положення 954 визначено, що місце розташування і висота об`єктів на приаеродромній території та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації, погоджуються з керівником експлуатанта аеродрому, Державіаслужбою або Міноборони (відповідно до компетенції).

Дія такого Положення поширюється на фізичних та юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми та підпорядкованості за напрямами діяльності у галузі авіації, використання повітряного простору та діяльність яких створює або потенційно може створювати небезпеку повітряному руху, перешкоди для роботи наземних засобів зв`язку, навігації та спостереження.

До об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів та роботу засобів зв`язку, навігації та спостереження, у розумінні п. 57 Положення 954, віднесено наступні об`єкти будівництва та реконструкції: аеродроми, вертодроми, постійні злітно-посадкових майданчики; об`єкти, що перетинають поверхні обмеження перешкод аеродромів, вертодромів, постійних злітно-посадкових майданчиків; об`єкти заввишки 45 і більше метрів відносно контрольної точки аеродрому в радіусі до 50 кілометрів; повітряних ліній електрозв`язку та електропостачання, вибухонебезпечних, радіотехнічних, світлотехнічних та інших об`єктів (залізничних колій, автомобільних шляхів, об`єктів з викидом відкритого полум`я, газів та диму, діяльність яких може призвести до погіршення видимості в районах аеродромів, тощо), які можуть створити загрозу безпеці повітряного руху або перешкоджати роботі аеродрому чи засобів зв`язку, навігації та спостереження (радіотехнічного забезпечення), незалежно від їх розміщення; об`єкти незалежно від їх розміщення заввишки 100 і більше метрів над земною поверхнею.

Відповідно до п. 60 Положення 954 підприємства, установи та організації, заінтересовані в розміщенні об`єктів на приаеродромній території, повинні погоджувати таке розміщення з експлуатантом аеродрому, відповідними державними органами, органами місцевого самоврядування та дотримуватися умов погодження будівництва, відтак, вимогами Положення 954 передбачений обов`язок фізичних та юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми та підпорядкованості здійснювати погодження об`єктів будівництва та реконструкції у випадках, якщо такі відповідають встановленим критеріям.

Відповідно до п. 2.1 Порядку, погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації, здійснює Державіаслужба України з урахуванням висновку експлуатанта аеродрому (вертодрому) щодо погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації, з умовами, що забезпечують необхідний рівень безпеки польотів у районі аеродрому та на приаеродромних територіях, форма якого наведена в додатку 2 до цього Порядку, а також висновку провайдера аеронавігаційного обслуговування щодо погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації, форма якого наведена в додатку 3 до цього Порядку, які повинні бути отримані заявником.

Процедура погодження здійснюється фахівцями Державіаслужби України на підставі Заявки, яка реєструється в день її надходження (п. 2.3 Порядку).

Предметом даного адміністративного позову, в частині, що стосується ОСОБА_1 , є зобов`язання вказану фізичну особу виконати рішення Державіаслужби від 14.03.2019 року № 173 та знести самочинне будівництво за адресою: АДРЕСА_1 .

З приводу вказаних позовних вимог суд зазначає наступне.

Рішенням Державіаслужби від 14.03.2019 року № 173 ОСОБА_1 зобов`язано негайно припинити будівництво за адресою: АДРЕСА_1 , а також невідкладно вжити заходи щодо погодження місця розташування та висоти об`єкта на приаеродромній території відповідно до вимог пунктів 56, 57, 60 Положення 954 та у спосіб, передбачений Порядком.

Відповідно до ч. 10 ст. 69 ПК України, органи виконавчої влади, юридичні та фізичні особи незалежно від форми власності, які допустили порушення порядку діяльності, зазначеної в частині другій цієї статті, містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, зобов`язані згідно з рішенням уповноваженого органу з питань цивільної авіації припинити будівництво чи діяльність, зазначену в частині другій цієї статті, до вирішення питання щодо можливості та умов подальшого будівництва відповідно до законодавства.

Отже, норми чинного законодавства встановлюють обов`язковість рішень Державіаслужби, що стосуються припинення будівництва, у разі недотримання законодавства у сфері авіаційної безпеки.

Разом з тим, необхідною умовою можливості виконання зазначеного рішення Державіаслужби є наявність такого об`єкта будівництва.

Визначення поняттю "об`єкт будівництва" надано в Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів, затвердженому наказом Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України за № 45 від 16.05.2011 року, відповідно до якого таким є будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси та/або частини, лінійні об`єкти інженерно-транспортної інфраструктури.

Згідно положень Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" №3038-VI від 17.02.2011 року (далі Закон), забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва. При цьому, проектування та будівництво об`єктів, відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону, здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: отримання замовником або проектувальником вихідних даних; розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; затвердження проектної документації; виконання підготовчих та будівельних робіт; прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Отже, початком здійснення будівельних робіт є отримання замовником вихідних даних, якими в розумінні положень Закону є містобудівні умови та обмеження.

Судом встановлено, що Управлінням містобудування та архітектури Ужгородської міської ради надано ОСОБА_1 містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки № 38 від 23.10.2017 року, наказом № 106-М від 28.11.2018 року до яких затверджено внесення змін, на проектування об`єкту "Будівництво житлово-офісної будівлі" по АДРЕСА_1 .

01.12.2017 року ОСОБА_1 до Відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Ужгородської міської ради подано повідомлення про початок виконання будівельних робіт, зареєстроване за № ЗК 15.

12.01.2019 року ОСОБА_1 подано до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Ужгородської міської ради повідомлення про зміну даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт № ЗК 39, де замовником ОСОБА_1 були внесені зміни в повідомлення № ЗК 15.

З огляду на зазначене, з метою прийняття рішення з приводу позовної вимоги про знесення самочинного будівництва суд повинен дослідити правову сутність такого поняття.

Так, самочинним будівництвом, в розумінні ст. 376 Цивільного кодексу України, є житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Тобто необхідною умовою для визнання будівництва самочинним є, в першу чергу, наявність певного збудованого або такого, що перебуває в процесі будівництва, предмета матеріального світу.

Позивачем, з метою доведення факту здійснення ОСОБА_1 будівництва за зазначеною адресою без погодження уповноваженого органу, долучено акт обстеження приаеродромної території. Разом з тим, суд не вважає такий акт належним та достатнім в розумінні норм КАС України доказом, оскільки жодних документальних підтверджень здійснення будівельних робіт за вказаною адресою такий не містить.

Доказами, відповідно до ст. 72 КАС України, в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 73 КАС України), достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 75 КАС України).

Разом з тим, акт обстеження (окрім посилань на те, що при обстеженні приаеродромної території на предмет виявлення фактів будівництва з порушенням законодавчих вимог були здійснені виїзди на об`єкти будівництва, що ведуться без узгодження) жодних доказів на підтвердження факту здійснення будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1 не містить.

Рішення № 173 від 14.03.2019 року прийнято виключно на підставі відомостей акту обстеження, складеного комісією за участю експлуатанта аеродрому.

З цього приводу суд зазначає, що за правилами, встановленими ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Однак, звернувшись до суду з даним адміністративним позовом, позивач не дотримався вищезазначеної процесуальної норми та не довів належними та допустимими доказами обґрунтованість заявлених до ОСОБА_1 позовних вимог, відтак, суд констатує відсутність підстав для задоволення позову в цій частині.

Щодо звернених до Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради позовних вимог суд зазначає наступне.

Згідно ч. 3 ст. 69 ПК України визначення умов забудови, використання землі і споруд та здійснення діяльності, зазначеної в частині другій цієї статті, на приаеродромній території здійснюється органами місцевого самоврядування згідно із законом за погодженням з експлуатантом аеродрому та уповноваженим органом з питань цивільної авіації.

Разом з тим, ч. 4 ст. 69 ПК України встановлює також обов`язок експлуатанта аеродрому або постійного злітно-посадкового майданчика чи уповноваженої ним особи доводити до відома відповідних органів місцевого самоврядування, на території здійснення повноважень яких знаходиться земельна ділянка, яка повністю чи частково належить до приаеродромної території, інформацію про розміри приаеродромної території. При цьому встановлено, що розмір приаеродромної території залежить від розмірів аеродрому та визначається авіаційними правилами України.

Одночасно згідно ч. 5 ст. 69 ПК України передбачено, що для запобігання порушенню умов погодження, незаконному будівництву експлуатант аеродрому повинен здійснювати контроль за станом приаеродромної території.

Таким чином, провівши правовий аналіз вищезазначених законодавчих норм у їх взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що необхідною передумовою погодження органом місцевого самоврядування умов забудови, використання землі і споруд з експлуатантом аеродрому та уповноваженим органом з питань цивільної авіації є інформування експлуатантом аеродрому такого суб`єкта владних повноважень про розміри приаеродромної території.

З матеріалів справи вбачається, що ЗОКП "Міжнародний аеропорт Ужгород" повідомило Ужгородську міську раду про розміри приаеродромної території тільки 15.01.2019 року, скерувавши на адресу такого лист № 27/01-15 (а.с.58-59 Т. 1). Окрім того, відповідно до відомостей листа-відповіді Державної авіаційної служби України від 06.08.2019 року на адвокатський запит ОСОБА_2 , інформація щодо погодження зон обмеження житлової забудови навколо аеродрому з Ужгородською міською радою в Державіаслужбі відсутня (а.с.179-180 Т. 1).

Під час розгляду даної адміністративної справи позивачем вказана обставина спростована не була.

Отже, станом на день видачі ОСОБА_1 містобудівних умов та обмежень забудови за адресою: АДРЕСА_1 23.10.2017 року - до органу місцевого самоврядування не була доведена інформація про розміри приаеродромної території.

Зазначені обставини вказують на відсутність протиправної бездіяльності Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради щодо погодження умов забудови, використання землі і споруд та здійснення будівництва за адресою: АДРЕСА_1 з Державіаслужбою.

Розглядаючи обґрунтованість позовних вимог, які стосуються визнання протиправності дій Управління містобудування та архітектури щодо видачі містобудівних умов та обмежень забудови та їх скасування, суд виходить з наступного.

Ч. 3 ст. 29 Закону (в редакції, чинній на момент видачі містобудівних умов та обмежень) встановлено, що містобудівні умови та обмеження надаються відповідними спеціально уповноваженими органами містобудування та архітектури на безоплатній основі.

Згідно п. 2.2 Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства № 109 від 07.07.2011 року (далі - Порядок 109, в редакції, чинній станом на день виникнення спірних правовідносин), для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовником додаються: засвідчена в установленому порядку копія документа про право власності (користування) земельною ділянкою; ситуаційний план (схема) щодо місцезнаходження земельної ділянки (у довільній формі); викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000; кадастрова довідка з містобудівного кадастру (у разі наявності); черговий кадастровий план (витяг із земельного кадастру - за умови відсутності містобудівного кадастру); фотофіксація земельної ділянки (з оточенням); містобудівний розрахунок з техніко-економічними показниками запланованого об`єкта будівництва.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 29 Закону, розгляд заяви і надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову у їх наданні здійснюються спеціально уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом семи робочих днів з дня реєстрації заяви. Рішення про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень приймається у разі невідповідності намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Тобто, єдиною підставою для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень згідно законодавчих норм, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, була невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні.

Порядком 109 передбачено, що до складу розділу "Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки" входять, в тому числі, відомості стосовно планувальних обмежень (зони охорони пам`яток культурної спадщини, зони охоронюваного ландшафту, межі історичних ареалів, прибережні захисні смуги, санітарно-захисні та інші охоронювані зони).

Таким чином, планувальні обмеження є складовою частиною містобудівних умов та обмежень та без врахування всіх передбачених законодавством вимог містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки не можуть вважатися такими, що відповідають вимогам законодавства.

Приймаючи рішення з приводу правомірності дій органу місцевого самоврядування щодо видачі оскаржених містобудівних умов та обмежень, суд виходить із мотивів та обґрунтувань позивача, а саме щодо видачі таких без надання погодження Державіаслужби.

Під час розгляду даної адміністративної справи судом встановлено, що на момент видачі оскаржених містобудівних умов та обмежень до відома органу місцевого самоврядування не було доведено інформацію про розміри приаеродромної території, тому суд не може самостійно робити припущення про те, що Управлінню містобудування та архітектури Ужгородської міської ради очевидно було відомо, що земельна ділянка за адресою: м. Ужгород, вул. Вузька, 13 знаходиться у межах приаеродромної території ЗОКП "Міжнародний аеропорт Ужгород".

Жодних доказів на спростування вказаної обставини позивачем надано не було.

З огляду на наведені обставини суд констатує, що позовні вимоги до Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради задоволенню також не підлягають.

Що стосується звернених до ДАБІ України позовних вимог, суд зазначає наступне.

Нормами ч. 1 ст. 35 Закону (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що після набуття права на земельну ділянку замовник може виконувати підготовчі роботи, визначені будівельними нормами, державними стандартами і правилами, крім винесення інженерних мереж та видалення зелених насаджень, з повідомленням органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до ч. 4 ст. 35 Закону, реєстрацію декларації про початок виконання підготовчих робіт здійснює орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п`яти робочих днів з дня отримання декларації.

Разом з тим, ч. 3 ст. 35 Закону передбачено, що зареєстрована декларація про початок виконання підготовчих робіт не дає права на виконання будівельних робіт.

Механізм набуття права на виконання підготовчих робіт унормований положеннями Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №466 від 13.04.2011 р. (далі Порядок №466) (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Так, зокрема згідно п. 16 Порядку №466 замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних процедур у будівництві до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю два примірники декларації за формою, наведеною у додатках 4, 5, 6 до цього Порядку.

При цьому відповідальність за повноту і достовірність даних, зазначених у поданій декларації про початок виконання підготовчих робіт, та виконання підготовчих робіт з порушенням вимог, відповідно до ч. 10 ст. 35 Закону, несе замовник.

Проаналізувавши форму декларації про початок виконання підготовчих робіт, затверджену постановою Кабінету Міністрів України № 466 від 13.04.2011 року, у розрізі обов`язкових до зазначення замовником відомостей, суд дійшов висновку, що така не передбачає необхідність зазначення інформації про погодження об`єкта будівництва з Державіаслужбою.

Нормами п. 17 Порядку № 466 встановлено обов`язок органу державного архітектурно-будівельного контролю протягом п`яти робочих днів з дня надходження до нього декларації перевіряти повноту даних, зазначених у декларації, та здійснювати дії щодо внесення інформації, зазначеної у декларації, до реєстру.

Окрім того, згідно п. 18 Порядку № 466 орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає з письмовим обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації, декларацію про початок виконання підготовчих робіт замовникові (його уповноваженій особі) для усунення виявлених недоліків, якщо у декларації не відображено інформації щодо замовника, назви чи адреси об`єкта, документа, що підтверджує право власності чи користування земельною ділянкою (крім випадків, визначених пунктом 7 цього Порядку), або щодо осіб, відповідальних за проведення технічного нагляду, та осіб, які розробили проект виконання підготовчих робіт.

Зазначене кореспондується також з ч. 6 ст. 35 Закону, відповідно до якої інспекції державного архітектурно-будівельного контролю повертають декларацію про початок виконання підготовчих робіт замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації.

Отже, провівши правовий аналіз законодавчих норм, що регулюють порядок реєстрації декларації про початок виконання підготовчих робіт, суд дійшов висновку, що функції органу ДАБІ при здійсненні вказаних реєстраційних дій зводяться виключно до перевірки повноти даних, зазначених в такій відповідно до затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 466 від 13.04.2011 року форми. Разом з тим, чинне на момент видачі оскарженої декларації законодавство не передбачало права органу ДАБІ вимагати надання будь-яких інших документів або ж перевіряти інші відомості, що не передбачені зазначеною постановою, в тому числі, щодо наявності в замовника погодження Державіаслужби.

З огляду на вищезазначене, суд не вбачає в діях Управління ДАБІ щодо реєстрації повідомлення на початок підготовчих робіт № ЗК 15, а в подальшому, повідомлення про зміну даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт № ЗК 39, жодних порушень чинного законодавства, а тому такі визнанню протиправними не підлягають.

При цьому, що стосується вимоги позовної заяви про визнання протиправними дій Управління державної архітектурно будівельної інспекції у Закарпатській області щодо видачі повідомлення про початок виконання будівельних робіт № ЗК 59, по об`єкту будівництва за адресою: м. Ужгород, вул. Вузька, 13, та її скасування, суд зазначає наступне.

Із наданого позивачем витягу із офіційного сайту ДАБІ про дозвільні документи за параметрами пошуку: Вузька, 13, вбачається наявність повідомлення про початок будівельних робіт 12-2017 ЗК 15 СС1 Будівництво офісно-житлової будівлі; Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Вузька, 13 та повідомлення про початок будівельних робіт 11-2017 ЗК 59 СС1 Реконструкція житлового будинку та будівництво господарських будівель; АДРЕСА_3 . АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 .

Разом з тим, позивачем не доведено, а судом в ході дослідження наявних в матеріалах справи доказів, не встановлено будь-якого взаємозв`язку між зазначеними об`єктами будівництва, відтак, в задоволенні даної позовної вимоги слід відмовити.

Згідно ст. 139 КАС України, судові витрати не стягуються та за рахунок бюджету не компенсуються.

Керуючись ст. ст. 5, 19, 77, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову Державної авіаційної служби України (01135, м. Київ, пр. Перемоги, буд. 14 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 4 код НОМЕР_1 ), Виконавчого комітету Ужгородської міської ради (Управління державного архітектурно-будівельного контролю) (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Небесної Сотні, 4 ), Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Небесної Сотні, 4 ), третя особа - Закарпатське обласне комунальне підприємство "Міжнародний аеропорт Ужгород" (88017, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Собранецька, 145 ) про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

2. Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 255 КАС України, та може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення, а в разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини рішення - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Рейті