Справа № 824/95/20-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2020-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2020 р. м. Чернівці Справа № 824/95/20-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лелюка О.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради, начальника відділу з питань планування забудови території та підготовки рішень Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради Хропота Сергія Макаровича про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Чернівецької міської ради, начальника відділу з питань планування забудови території та підготовки рішень Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради Хропота Сергія Макаровича про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди.

Позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність посадових осіб Чернівецької міської ради щодо зволікання у виконанні рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року у справі № 824/508/19-а та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 року у справі №824/508/19-а в частині зобов`язання повторного розгляду заяви ОСОБА_1 від 22 листопада 2018 року відповідно до положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, для передачі безоплатно у власність, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,1000 га, яка розташована в АДРЕСА_1 буд АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , із врахуванням висновків суду, які викладені в мотивувальній частині рішення;

- визнати протиправними дії начальника відділу з питань планування забудови території та підготовки рішень Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради Хропота Сергія Макаровича щодо підготовки 2 пункту проекту рішення Чернівецької міської ради №21 від 28 грудня 2019 року «Про розгляд звернень учасників АТО(ООС) про надання дозволів на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» в частині відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,1000 га, у власність за рахунок земель запасу міста для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (код 02.01) за адресою АДРЕСА_4 ;

- визнати протиправними дії начальника відділу з питань планування забудови території та підготовки рішень Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради Хропота Сергія Макаровича щодо підготовки 2 пункту проекту рішення Чернівецької міської ради №21 від 28 грудня 2019 року «Про розгляд звернень учасників АТО(ООС) про надання дозволів на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» в частині надання ОСОБА_1 дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,0500 га, у власність за рахунок земель запасу міста для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (код 02.01) за адресою АДРЕСА_4 ;

- визнати протиправними дії начальника відділу з питань планування забудови території та підготовки рішень Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради Хропота Сергія Макаровича щодо підготовки 2 пункту проекту рішення Чернівецької міської ради №21 від 28 грудня 2019 року «Про розгляд звернень учасників АТО(ООС) про надання дозволів на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» в частині присвоєння земельній ділянці поштову адресу АДРЕСА_5 ;

- зобов`язати Чернівецьку міську раду надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, для передачі безоплатно у власність, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,1000 га, яка розташована в АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 ;

- стягнути з відповідачів моральну шкоду в розмірі 200000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року у справі №824/508/19-а визнано незаконним рішення щодо відмови ОСОБА_1 як учаснику АТО в наданні дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,1 га, що розташована в АДРЕСА_1 буд АДРЕСА_2 та 31, та зобов`язано Чернівецьку міську раду повторно розглянути заяву позивача відповідно до положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року №2768-ІІІ із врахуванням висновків суду, які викладені в мотивувальній частині рішення.

У листопаді 2019 року позивач звертався із запитом до Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради, в якому просив повідомити його про результати розгляду заяви щодо відведення вказаної земельної ділянки. Разом з тим його було повідомлено, що питання щодо надання дозволу на розробку проекту відведення потребує додаткового вивчення та роз`яснень юридичного відділу Чернівецької міської ради. Вказане позивач вважає грубим порушенням його прав та норм чинного законодавства.

Зазначає, що на сайті Чернівецької міської ради у розділі «Проекти рішень міської ради на 30 січня 2020 року» під №21 від 28 грудня 2019 року оприлюднено проект рішення «Про розгляд звернень учасників АТО (ООС) про надання дозволів на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок». При цьому пунктом 2 зазначеного проекту пропонується відмовити ОСОБА_1 у наданні дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,1000 га, у власність за рахунок земель запасу міста для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (код 02.01) за адресою АДРЕСА_5 АДРЕСА_4 ; надати ОСОБА_1 дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,0500 га, у власність за рахунок земель запасу міста для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (код 02.01) за адресою АДРЕСА_5 АДРЕСА_4 ; присвоїти земельній ділянці поштову адресу АДРЕСА_5 .

03 січня 2020 року позивач звернувся із запитом до відповідача з проханням надати інформацію щодо підстав прийняття посадовими особами Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради рішення щодо зменшення удвічі розміру запитуваної позивачем земельної ділянки та надати відомості про посадову особу, яка відповідальна за прийняття такого рішення.

Відповідно до змісту відповіді Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради підставою відмови позивачу у наданні дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,1000 га у власність за рахунок земель запасу міста для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (код 02.01) за адресою АДРЕСА_4 є мета раціонального використання земель запасу міста Чернівці та те, що земельні ділянки, що передаються громадянам в порядку безоплатної приватизації можуть бути в межах 0,1000 га, але не меншою ніж та, що передається на аналогічних умовах іншим учасникам антитерористичної операції. Поряд з цим в листі зазначено, що виконавцем вказаного проекту рішення є начальник відділу з питань планування забудови території та підготовки рішень Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради ОСОБА_2 Сергій Макарович.

Позивач вважає протиправними дії щодо підготовки вказаного проекту рішення. У випадку прийняття такого рішення, на думку ОСОБА_1 , будуть порушені його права, свободи та інтереси.

Вимогу про відшкодування моральної шкоди у сумі 200000 грн позивач пов`язує з нерозглядом його заяв у встановлений законом строк, починаючи з 21 квітня 2015 року, тобто з моменту подання заяви до відповідача про взяття на облік як учасника АТО для отримання земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку.

Просить суд задовольнити адміністративний позов у повному обсязі.

Ухвалою суду від 28 січня 2020 року відмовлено у відкритті провадження у вказаній справі в частині позовних вимог про зобов`язання Чернівецьку міську раду надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, для передачі безоплатно у власність, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,1000 га, яка розташована в АДРЕСА_2 та 31.

Щодо іншої частини позовних вимог, то ухвалою суду від 28 січня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі; вирішено, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше; встановлено строки для подання до суду заяв по суті справи.

Відповідачі подали до суду відзиви на позовну заяву, у яких вказували, що в межах встановленого законодавством строку Департаментом містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради позивачу була надана відповідь, у якій повідомлялось про хід розгляду питання про виділення земельної ділянки. Також вказано, що проект рішення міської ради, який стосується позивача, має статус пропозиції виконавчого органу міської ради, який відповідальний за забезпечення реалізації державної політики в сфері містобудування, архітектури та землекористування, виконання власних делегованих повноважень у сфері будівництва та регулювання земельних відносин. Наголошено на тому, що остаточне рішення приймається Чернівецькою міською радою. При цьому відповідач начальник відділу з питань планування забудови території та підготовки рішень департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради Хропот С.М. - вказав, що ним не було порушено вимоги законодавства під час розгляду звернень позивача, рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року не містило вимог щодо строків розгляду питання щодо відведення землі на користь позивача, а площа визначена згідно рішення Координаційного центру з питань соціальної та психологічної підтримки учасників антитерористичної операції при виконавчому комітету Чернівецької міської ради.

Вважаючи позовні вимоги безпідставними, відповідачі просять суд відмовити у їх задоволенні у повному обсязі.

Правом подання відповіді на відзиви позивач не скористався.

Згідно зі статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Беручи до уваги зміст наведених норм та відсутність обґрунтованих клопотань сторін про розгляд справи в судовому засіданні за їх участю, суд вважає за можливе розглянути дану справу за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження в межах строку, визначеного статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року (справа №824/508/19-а) адміністративний позов ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради, Директора Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради Собко Миколи Степановича про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії - задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Чернівецької міської ради №1683 від 05.03.2019 року в частині відмови у виділенні земельної ділянки ОСОБА_1 для будівництва індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_4 . Зобов`язано Чернівецьку міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22 листопада 2018 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, для передачі безоплатно у власність, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,1000 га, яка розташована в АДРЕСА_4 відповідно до положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 року, №2768-III із врахуванням висновків суду, які викладені в мотивувальній частині цього рішення. У частині зобов`язання директора департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин підготувати та подати на розгляд сесії Чернівецької міської ради проект рішення, яким надати ОСОБА_1 , учаснику АТО, дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва індивідуального житлового будинку за адресою АДРЕСА_4 , орієнтованою площею 0,1000 га та в частині зобов`язання Чернівецьку міську раду прийняти рішення, яким надати ОСОБА_1 , учаснику АТО, дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва індивідуального житлового будинку за адресою АДРЕСА_4 , орієнтованою площею 0,1000 га - у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 року апеляційну скаргу Чернівецької міської ради залишено без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року - без змін.

05 листопада 2019 року позивач звернувся до Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради із заявою, в якій просив винести на розгляд чергової сесії Чернівецької міської ради питання щодо надання позивачу як учаснику АТО земельної ділянки площею 0,1 Га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (код 02.01), що розташована по АДРЕСА_5 між будинками №29 та 31, з урахуванням висновків, викладених у мотивувальній частині рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року у справі №824/508/19-а.

Листом від 22 листопада 2019 року за вих.№З-6491/0-04/01 позивача повідомлено про те, що Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради звернувся до юридичного управління щодо роз`яснень подальших дій Департаменту у вищеозначеному питанні.

22 листопада 2019 року Департаментом містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради направлено на адресу Юридичного управління Чернівецької міської ради листа за вих.№З-6491/0-04/01 з проханням надати роз`яснення щодо подальших дій департаменту у питанні щодо надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,1000 га, для будівництва житлового будинку за адресою АДРЕСА_5 та АДРЕСА_3 .

Листом Юридичного управління Чернівецької міської ради від 11 грудня 2019 року за вих.№630-юр повідомлено наступне.

У рішенні Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року у справі №824/508/19-а зазначено, що при прийнятті рішення щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відсутній адміністративний розсуд, оскільки розсуд передбачає повноваження обирати у конкретній ситуації з правомірних альтернатив відповідний правомірний варіант поведінки/рішення. Прикладом повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосування слів може, або. Разом із цим, судом зазначено, що підстави для відмови у наданні дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки у власність, які зазначені в абзаці 1 частини 7 статті 118 Земельного кодексу України є вичерпними та розширеному тлумаченню не підлягають. А згідно абзацу 1 частини 1 статті 118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Таким чином, за відсутності обставин, які зазначені в абзаці 1 статті 118 Земельного кодексу, департамент містобудівного комплексу та земельних відносин міської ради в межах своєї компетенції має підготувати на розгляд міської ради позитивний для заявника відповідний проект рішення.

Відповідно до змісту листа Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради від 27 листопада 2019 року за вих.№З-116/-04/01-інф. позивача повідомлено, що оскільки питання потребує додаткового вивчення, працівниками управління містобудування та архітектури департаменту направлено лист до юридичного управління міської ради з проханням надати роз`яснення щодо подальших дій департаменту стосовно розгляду питання позивача. Зазначено, що листом від 22 листопада 2019 року позивача проінформовано про хід розгляду його звернення від 05 листопада 2019 року.

На сайті Чернівецької міської ради оприлюднено проект рішення «Про розгляд звернень учасників АТО (ООС) про надання дозволів на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок». Пунктом 2 зазначеного проекту передбачається відмовити ОСОБА_1 у наданні дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,1000 га, у власність за рахунок земель запасу міста для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (код 02.01) за адресою АДРЕСА_4 .

Пунктами 2.1. та 2.1.1. вказаного проекту вказаного рішення передбачено: надати ОСОБА_1 дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,0500 га, у власність за рахунок земель запасу міста для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (код 02.01) за адресою АДРЕСА_5 АДРЕСА_4 ; присвоїти земельній ділянці поштову адресу АДРЕСА_5 .

У зв`язку з наведеним 03 січня 2020 року позивач звернувся до Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради із запитом на інформацію, в якому просив надати вичерпну інформацію на наступні питання:

- на підставі яких документів, матеріалів та, або нормативно-правових актів посадовими особами ДМБК Чернівецької міської ради прийнято рішення щодо зменшення розмірі запитуваної позивачем земельної ділянки;

- надати відомості про посадову особу ДМБК Чернівецької міської ради як відповідальна за прийняття такого рішення;

- надати посадову інструкцію посадової особи ДМБК Чернівецької міської ради як відповідальна за прийняття такого рішення.

Листом від 13 січня 2020 року Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин повідомив позивача про те, що на сайті Чернівецької міської ради у розділі «Проекти рішень міської ради на 30 січня 2020 року» оприлюднено проект рішення «Про розгляд звернень учасників АТО (ООС) про надання дозволів на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок». Зокрема, пунктом 2 зазначеного проекту рішення йому відмовлено у наданні дозволу на складання проєкту відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,1000 га, у власність за рахунок земель запасу міста для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (код 02.01) за адресою АДРЕСА_5 АДРЕСА_4 . Підставою відмови є мета раціонального використання земель запасу міста Чернівці та те, що земельні ділянки що передаються громадянам в порядку безоплатної приватизації мають бути в межах 0,1000 га, але не меншою, ніж та, що передається на аналогічних умовах іншим учасникам антитерористичної операції. Пунктом 2.1 цього ж рішення надано дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,0500 га, у власність за рахунок земель запасу міста для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (код 02.01) за адресою АДРЕСА_5 АДРЕСА_4 .

У листі зазначено, що при розгляді заяв учасників АТО (ООС) Департамент керується пунктом 5 «Порядку розгляду звернень учасників антитерористичної операції, операції Об`єднаних сил на сході України та сімей загиблих учасників антитерористичної операції щодо виділення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва в м. Чернівцях», затвердженого рішенням міської ради VII скликання від 06 листопада 2018 року №1505, зі змінами від 08 листопада 2019 року №1963, яким визначено, що при підготовці проектів рішення на розгляд міської ради департамент повинен врахувати рекомендації координаційного центру з питань соціальної та психологічної підтримки учасників антитерористичної операції. В квітні 2016 року загальними зборами учасників АТО було прийнято спільне рішення про те, що для справедливого розподілу землі в місті Чернівці пропонується учасникам АТО надавати земельні ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку однакової площі - 0,0500 га. Станом на сьогодні, на розгляд сесій міської ради департаментом готуються проекти рішень з питання надання учасникам антитерористичної операції дозволу на складання проектів відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку виключно площею 0,0500 га. Враховуючи, судову практику з розгляду питань виділення земельних ділянок учасникам АТО (ООС) для будівництва, садівництва, ведення особистого селянського господарства, Верховний Суд роз`яснює, що стаття 121 Земельного кодексу України встановлює максимальний розмір земельних ділянок, що можуть бути відведені, а не їх обов`язковий розмір. Органи місцевого самоврядування, діючи в інтересах територіальної громади, мають право розпоряджатися землями комунальної власності з урахуванням будь-яких правомірних цілей, проте вони не можуть ухвалювати правові акти, які не належать до їх повноважень або суперечать закону. З огляду на це, Чернівецька міська рада має право надавати земельні ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку будь-якого розміру, у межах до 0,1000 га, а також встановлювати різні їх розміри для членів територіальної громади і громадян, які до неї належать. Отримання земельної ділянки в межах законодавчо визначеного розміру не є порушенням принципу рівності громадян у конституційних правах і свободах, рівності перед законом, встановленого статтею 24 Конституції України, оскільки в даному разі принцип рівності забезпечується правом усіх громадян України на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності. Розмір же земельної ділянки, що надається може визначатись власником/розпорядником. Вказано, що виконавцем проекту рішення «Про розгляд звернень учасників АТО (ООС) про надання дозволів на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» є начальник відділу з питань планування забудови території та підготовки рішень управління містобудування та архітектури Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин міської ради за погодженням з заступником директора, начальника управління містобудування та архітектури департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин, головним архітектором міста; заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів міської ради; секретарем міської ради; першим заступником директора, начальником управління капітального будівництва департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин міської ради; заступником директора, начальником управління земельних ресурсів Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин міської ради; головою постійної комісії міської ради з питань земельних відносин, архітектури та будівництва; начальником юридичного управління міської ради.

За таких обставин ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду із даним позовом.

У зв`язку з цим суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Згідно частин першої, другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно пунктів 7 9 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг; позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду; відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Таким чином, за положеннями Кодексу адміністративного судочинства України в порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, які безпосередньо порушували права, свободи або інтереси позивача.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист уже порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, а для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що в зв`язку з прийняттям суб`єктом владних повноважень рішення, вчиненню ним дій чи допущенням бездіяльності порушуються права позивача.

Захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Однак в даному випадку оскаржувані позивачем дії начальника відділу з питань планування забудови території та підготовки рішень Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради Хропота С.М. щодо підготовки 2 пункту проекту рішення Чернівецької міської ради №21 від 28 грудня 2019 року «Про розгляд звернень учасників АТО(ООС) про надання дозволів на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» не порушують жодних прав ОСОБА_1 та самі по собі не призводять до будь-яких негативних наслідків для нього. Фактично, оскаржувані позивачем дії носять лише рекомендаційний характер, а запропонований вказаним відповідачем проект рішення мав бути предметом розгляду на сесії Чернівецької міської ради 30 січня 2020 року. Проект рішення міської ради, який стосується позивача, не є актом органу місцевого самоврядування в розумінні положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», має статус пропозиції виконавчого органу міської ради, який відповідальний за забезпечення реалізації державної політики в сфері містобудування, архітектури та землекористування, виконання власних делегованих повноважень у сфері будівництва та регулювання земельних відносин, а остаточне рішення щодо порушеного позивачем питання приймається Чернівецькою міською радою як органом місцевого самоврядування відповідно до норм Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Враховуючи викладене, за відсутності порушених прав позивача оскаржуваними діями, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , пред`явлених до начальника відділу з питань планування забудови території та підготовки рішень Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради ОСОБА_2 С ОСОБА_3 (пункти 2 4 прохальної частини позовної заяви).

Крім цього, відмовляючи у задоволенні вказаної частини позовних вимог, суд також виходить з того, що ОСОБА_4 як посадова особа органу місцевого самоврядування мав повноваження щодо підготовки проекту рішення «Про розгляд звернень учасників АТО (ООС) про надання дозволів на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок». Будучи начальником відділу з питань планування забудови території та підготовки рішень Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради Хропот С.М. при вчиненні оскаржуваних позивачем дій діяв відповідно до Положення про Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради, затвердженого рішенням Чернівецької міської ради VI скликання від 25 вересня 2015 року №1737, яким, зокрема, передбачено, що Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради готує проекти рішень на розгляд міської ради та її виконавчого комітету в межах наданих повноважень.

Отже, відповідач діяв в межах своїх повноважень, чого позивачем у позові не спростовано.

Відносно позовних вимог ОСОБА_1 , пред`явлених до Чернівецької міської ради щодо зволікання у виконанні рішення у справі №824/508/19-а (пункт 1 прохальної частини позовної зави), то такі суд також вважає безпідставними, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем вчинялися дії, спрямовані на виконання судового рішення у названій справі (зокрема, Департаментом містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради було направлено на адресу Юридичного управління Чернівецької міської ради листа з проханням надати роз`яснення щодо подальших дій департаменту у питанні щодо надання ОСОБА_1 дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,1000 га, для будівництва житлового будинку за адресою АДРЕСА_4 ; Юридичним управлінням Чернівецької міської ради надано роз`яснення з указаного питання; відповідною посадовою особою підготовлено проект рішення щодо питання надання ОСОБА_1 дозволу на складання проекту землеустрою відведення земельної ділянки; на 30 січня 2020 року було заплановано розгляд указаного питання позивача на сесії міської ради).

Відтак, твердження та прохання позивача визнати протиправною бездіяльність посадових осіб Чернівецької міської ради щодо зволікання у виконанні рішення у справі № 824/508/19-а є безпідставними та необґрунтованими, а тому ці вимоги задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 , викладених у пункті 5 прохальної частини позовної зави, то, як уже зазначалось вище, ухвалою суду від 28 січня 2020 року відмовлено у відкритті провадження в частині позовних вимог про зобов`язання Чернівецьку міську раду надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, для передачі безоплатно у власність, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,1000 га, яка розташована в АДРЕСА_1 буд АДРЕСА_2 та 31.

Стосовно вимог позивача про стягнення моральної шкоди, то такі задоволенню не підлягають, оскільки є похідними від попередніх позовних вимог, в задоволенні яких суд відмовляє за безпідставністю.

Крім цього, відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди, суд звертає увагу на таке.

Згідно зі статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до частин другої та третьої статті 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно зі статтею 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

За загальними підставами деліктної відповідальності, а також згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» правовою підставою відповідальності за завдану шкоду є правопорушення, складовими елементами якого є: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

При цьому відсутність хоча б однієї складової виключає можливість відшкодування шкоди.

Обов`язковому з`ясуванню при вирішені спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю вони заподіяні), в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить.

Пунктом 9 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Таким чином, обов`язок доказування спричиненої моральної шкоди, її розміру та інших обставин, покладається на особу, що звертається із таким позовом.

За змістом частини першої статті 73 і частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Як вбачається зі змісту позову, вимога про відшкодування шкоди, на думку позивача, пов`язана з тим, що його заяви не розглядаються у встановлений законом строк. Позивач зазначає, що тривалий захист його прав виснажує його, викликає у нього психічне напруження у зв`язку з очікуванням рішення та дискримінацією під час розгляду його заяв порівняно із заявами інших громадян, які належно вирішуються.

Однак під час розгляду справи позивач не надав суду жодних переконливих доказів на підтвердження зазначених обставин та які свідчили би про наявність причинного зв`язку між оскаржуваними діями відповідачів та завданням йому моральної шкоди.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно зі статтями 74-76 Кодексу адміністративного судочинства України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частинами першою-третьою статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивач не довів незаконність оскаржуваних дій. Натомість доводи відповідачів свідчать про безпідставність позову.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 статті 5 Закону України «Про судовий збір», то підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради, начальника відділу з питань планування забудови території та підготовки рішень Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради Хропота Сергія Макаровича про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Оскільки в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 березня 2020 року.

Повне найменування учасників справи:

позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_6 ), відповідачі начальник відділу з питань планування забудови території та підготовки рішень Департаменту містобудівного комплексу Чернівецької міської ради Хропот Сергій Макарович (вул. Б. Хмельницького, буд. 64-А, м. Чернівці), Чернівецька міська рада (м. Чернівці, пл. Центральна, 1).

Суддя О.П. Лелюк