Справа № 520/8796/19
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2020-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 р. Справа № 520/8796/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Любчич Л.В.

суддів: Спаскіна О.А. , Перцової Т.С.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

представник позивача Казьонний Р.В.

представник відповідача Шамілова Л.Ш ., Зекова С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.11.2019, суддя Єгупенко В.В., 61022, майдан Свободи, 6, Харків, повний текст складено 06.11.19 по справі № 520/8796/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промімпекс"

до Головного управління ДФС у Харківській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю Промімпекс ( далі- ТОВ «Проміпекс», позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області ( далі - ГУ ДФС у Харк.обл, відповідач), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 01.08.2019 № 1 про збільшення ТОВ «Промімпекс» грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 1 385 626,25 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 01.08.2019 № 1, видане ГУ ДФС у Харківській обл. про збільшення ТОВ «Промімпекс» грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 1 385 626,25 грн.

Не погодившись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що господарські операції ТОВ «Проміпекс» реально не відбулися, оскільки відсутні дані складського обліку, акти прийому - передачі товарів, у зв`язку з чим не встановлено осіб відповідальних за облік, зберігання та відпуск товарів. Відсутні докази отримання підприємством «Проміпекс» навантажувачів від ТОВ «Авернірбуд», що свідчить про не переміщення товарів. Відсутні відомості про виробника товару або походження товару, який був предметом договору поставки №0410/2 від 04.10.2017, договору про надання послуг №0501/1 від 05.01.2018 та договору поставки №б/н від 27.12.2017. Зазначив, що не можливо встановити фізичні, технічні та технологічні можливості ТОВ «Промімпекс» до вчинення придбання/реалізації товару, а отже і підтвердити реальність здійснення господарських операцій позивача з ТОВ «Агро-Пульс» за січень-березень 2018 року. Також не можливо встановити пункт навантаження товарів, розвантаження товарів, приміщення для зберігання товарів, а отже і підтвердити реальність здійснення господарських операцій між ТОВ «Промімпекс» та ТОВ «Агро Пульс Сервіс» за липень 2018 року.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року апеляційну скаргу залишено без руху.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2020 року відкрито апеляційне провадження по справі.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2020 року закінчено підготовку адміністративної справи до розгляду та призначено у відкритому судовому засіданні.

27 січня 2020 року на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Позивач зазначив, що суд першої інстанції дійшов правильних висновків щодо доведеності реальності спірних господарських операцій належними допустимими доказами. Вказав, що ГУ ДФС у Харківській області не надало до суду як першої, так і апеляційної інстанції жодного доказу, який спростовує викладене, що свідчить про необґрунтованість апеляційної скарги та законність рішення суду першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та відзиві на неї, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом були встановлені наступні обставини, які не оспорені сторонами.

ГУ ДФС у Харківській обл. було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Промімпекс» з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість щодо господарських взаємовідносин з контрагентами-постачальниками «ТОВ «Агро-Пульс» за січень - березень 2018 року, ТОВ «Агро Пульс Сервіс» за липень 2018 року, а також даних щодо подальшої реалізації та /або використання у власній господарській діяльності придбаних товарів (робіт, послуг).

За результатами проведеної перевірки 26.06.2019 контролюючим органом було складено акт № 2196/20-40-14-21-08/30754152.

За висновками складеного акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення 1 від 01.08.2019.

Згідно висновків акту перевірки від 26.06.2019 № 2196/20-40-14-21-08/30754152 встановлено порушення ТОВ «Промімпекс» абз. «а» п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України (далі - ПК України), що призвело до завищення податкового кредиту всього у сумі 1 108 501,00 грн., в тому числі за січень 2018 року в сумі 191 177,00 грн., за лютий 2018 року в сумі 10 001,52 грн., за березень 2018 року в сумі 116 937,98 грн., за липень 2018 року в сумі 790 384,50 грн. В результаті чого занижено суму податку на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України, всього у сумі 1 108 501,00 грн., в тому числі за січень 2018 року в сумі 191 177,00 грн., за лютий 2018 року в сумі 10 001,52 грн., за березень 2018 року в сумі 116 937,98 грн. та за липень 2018 року в сумі 790 384,50 грн. Перевіркою ТОВ «Промімпекс» не підтверджено реальність здійснення господарських операцій по взаємовідносинах з контрагентами-постачальниками, а саме за звітний період декларування ПДВ: січень березень 2018 року на суму ПДВ 318 116,50 грн., по взаємовідносинах з ТОВ «Агро-пульс»; липень 2018 року на суму ПДВ 790 384,50 грн. по взаємовідносинах з ТОВ «Агро Пульс Сервіс».

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що господарські операції між ТОВ «Промімпекс» та ТОВ «Агро - Пульс », «Агро Пульс Сервіс» підтверджені первинними документами, а доводи відповідача є безпідставними, необґрунтованими та не доводять відсутність реальності їх здійснення.

Суд апеляційної інстанції з даним висновком суду погоджується з огляду на наступне.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що господарська діяльність це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними або оформленими з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями.

Згідно з ч.2 ст. 3 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Частинами 1 та 2 цього Закону передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Таким чином, відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватися відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Таким чином, наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту, і вказана обставина є визначальною для дослідження судами під час вирішення цієї справи.

Згідно з положеннями ПК України, для отримання права сформувати податковий кредит із сум податку на додану вартість, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник податку на додану вартість повинен мати належним чином оформлені податкові накладні, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначений для використання у власній господарській діяльності.

Під час судового розгляду встановлено, що позивач за період, що перевірявся, мав господарські взаємовідносини з ТОВ «Агро Пульс Сервіс» та ТОВ «Агро-Пульс».

На підтвердження реальності вчинених господарських операцій позивачем були надані договори та первинні бухгалтерські документи.

Так, між ТОВ «Промімпекс» (покупець) та ТОВ «Агро Пульс Сервіс» (продавець) було укладено договір поставки б/н від 27.12.2017, відповідно до якого продавець зобов`язується передати у власність покупцю товар в кількості і асортименті згідно специфікацій або накладних, які є невід`ємною частиною цього договору, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити товар у строк і в розмірі, передбаченому цим договором.

Згідно п.5.1 Договору передача ( прийом-здача) товару здійснюється на складі продавця.

Поставка товару за вказаним договором підтверджується видатковими накладними №56 від 02.07.2018, № 57 від 03.07.2018, № 58 від 04.07.2018 № 59 від 05.07.2018, № 60 від 06.07.2018, № 66 від 25.07.2018.

Оплата товару за рахунками № АП 000000200 від 02.07.2018, № АП 000000210 від 25.07.2018 підтверджено платіжними дорученнями № 426 від 26.07.2018, № 504 від 13.08.2018, № 647 від 11.10.2018, № 498 від 10.08.2018, № 507 від 15.08.2018.

Зазначений вище товар ТОВ «Промімпекс» частково реалізувало ТОВ «Тендертрейдбуд» (Код ЄРДПОУ 37892395)

Інша частина товару знаходилась на балансі ТОВ «Промімпекс», що підтверджується копією наданою оборотно - сальдової відомості.

Між ТОВ « Промімпекс» ( Покупець) та ТОВ «Агро-Пульс» ( Продавець) було укладено договір поставки № 0410/2 від 04.10.2017». Відповідно до п.1.1. договору ТОВ «Агро-Пульс» (продавець) зобов`язався передати на умовах даного договору у власність покупця ТОВ «Промімпекс» товарно-матеріальні цінності, а покупець зобов`язався прийняти товар та сплатити його повну вартість на умовах, передбачених даним договором.

Згідно п.1.3 договору місцем поставки товару є склад продавця.

Предметом даного договору є рулон х/к травлений, розчинник, стрічка поліпропіленова з липким шаром, рідка ґрунтовка на основі складних поліефірів.

Пункт 5.2 договору визначає, що приймання - передача товару оформлюється видатковою накладною.

Виконання умов вказаного правочину підтверджується видатковими накладними № 9 від 04.01.2018, № 15 від 17.01.2018, № 16 від 18.01.2018, № 21 від 02.02.2018, № 29 від 22.03.2018, № 30 від 23.03.2018, платіжними дорученнями № 20 від 19.01.2018, № 20 від 19.01.2018, № 165 від 30.03.2018, № 51 від 05.02.2018, № 57 від 07.02.2018, № 38 від 25.01.2018, № 40 від 25.01.2018, № 45 від 30.01.2018, № 36 від 25.01.2018, № 24 від 22.01.2018.

Крім того, між ТОВ «Промімпекс» (замовник) та ТОВ «Агро Пульс» ( виконавець) було укладено договір №0501/1 про надання послуг з монтажу автомобілерозвантажувача У-АРГ-1760 від 05.01.2018.

Відповідно до п.1.1 договору, в порядку та на умовах цього договору, виконавець зобов`язується за завданням замовника надавати послуги з монтажу автомобілерозвантажувача У-АРГ-1760 (L основної форми = 17 м, г/п - 60 т., без бокової платформи, а замовник зобов`язується прийняти та оплачувати надані послуги.

Згідно з п.3.2. договору здавання послуг виконавцем та приймання їх результатів замовником оформлюється актом приймання - передачу наданих послуг, який підписується повноважним представниками сторін після завершення робіт або певного етапу роботи.

Виконання вказаного договору підтверджується рахунком на оплату № АП 000000084 від 05.03.2018, актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 72 від 05.03.2018, довіреністю № 31 від 20.03.2018, платіжним дорученням № 85 від 23.02.2018, товарно-сальдовими відомостями по рахунку 202 за 01.01.2018-17.12.2018, № 202 за 2018, за липень 2018 року грудень 2018 року, за 01.01.2018-17.12.2018, 27.03.2019, січень 2018 року вересень 2018 року.

Вищезазначені первинні документи відповідають вимогам ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", дефектів форми, змісту або походження не мають.

На момент здійснення господарських операцій контрагенти позивача зареєстровані в установленому законом порядку.

Враховуючи вище зазначені правові норми та обставини справи, колегія суддів вважає правомірними висновки суду першої інстанції, що господарські операції між ТОВ «Промімпекс» та ТОВ «Агро - Пульс», ТОВ «Агро Пульс Сервіс» підтверджені первинними документами, а тому позивачем правомірно сформовано податковий кредит з ПДВ за цими операціями.

Посилання апелянта на те, що директор ТОВ «Агро-Пульс» є ОСОБА_1 є одночасно керівником, головним бухгалтером та засновником ще декількох суб`єктів господарської діяльності та фізичною особою-підприємцем, що унеможливлює процес керівництва усіма підприємствами, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки будь-яких доказів фіктивності вище зазначених контрагентів позивача до суду не надано відповідачем.

Доводи апеляційної скарги щодо ненадання позивачем оборотно-сальдової відомості631 по контрагенту ТОВ «Агро Пульс» за січень-березень 2018 року колегія суддів вважає такими, що не спростовують правомірності висновків суду першої інстанції щодо реальності даних господарських відносин.

Крім того, колегія суддів зазначає про помилковість доводів апелянта щодо неможливості встановлення фізичних, технічних та технологічних можливостей для вчинення ТОВ «Промінвест» та ТОВ «Агро - Пульс» реальних господарських операцій за січень - березень 2018 року, оскільки позивачем надані всі необхідні первинні документи обліку, доведена наявність управлінського і технічного персоналу, складських приміщень, а також інших умов для здійснення підприємницької діяльності.

Також колегія суддів не приймає до уваги, в обґрунтування правомірності прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, посилання апелянта на наявність кредиторської заборгованості у позивача перед ТОВ «Агро Пульс Сервіс» оскільки право віднесення сум до податкового кредиту можливе по першій із подій, а саме придбання товару (послуг).

Враховуючи індивідуальність юридичної відповідальності суб`єктів господарювання за вчинені порушення колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу посилання апелянта на не встановлення виробника або походження товару через придбання ТОВ «Агро Пульс Сервіс» товару у ТОВ «Руфекс» дещо відмінного від тих, що були в подальшому реалізовані на адресу контрагента-покупця.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ Авенірбуд».

Між ТОВ «Промімпекс» (Орендар) та ТОВ «Авенірбуд» (Орендодавець» було укладено договір №7/1 від 27.12.2017 оренди навантажувачів.

На підставі даного договору ТОВ «Авенірбуд» передав у строкове платне користування навантажувачі у кількості трьох штук.

Місцем надання послуг, згідно умов даного договору є, в тому числі і склад ТОВ «Промімпекс», розташований в м. Харкові по пров. вишневому 3.

На підтвердження фактичного виконання умов даного договору позивачем надані копії договору оренди, акти приймання-передачі майна та акти надання послуг.

Крім того, позивачем, на підтвердження оренди складських приміщень ним та контрагентами ТОВ «Агро-Пульс», ТОВ «Агро Пульс Сервіс» надано договір оренди складських приміщень по провулку Вишневому 3 в м. Харкові .

Посилання апелянта на нереальність господарської операції з ТОВ «Авенірбуд», через ненадання останнім відповіді на запит ГУ ДФС у Харківській обл. колегія суддів вважає безпідставними, оскільки чинним законодавством визначено індивідуальну відповідальність суб`єктів господарювання за вчинені порушення .

Ухвалюючи дане судове рішення колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення "Серявін та інші проти України") та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України"(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вище зазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші доводи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, відтак, відсутні підстави для його скасування.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року по справі № 520/8796/19 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.А. Спаскін Т.С. Перцова
Постанова складена в повному обсязі 26.03.2020