Справа № 398/19/20
Суддя: Крімченко С. А.
Дата ухвалення: 2020-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/19/20
Провадження №: 2-а/398/23/20
РІШЕННЯ

Іменем України

"19" березня 2020 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді Крімченко С.А., з участю секретаря судового засідання Кулікової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання адміністративний позов ОСОБА_1 до начальника сектору реагування патрульної поліції Онуфріївського відділення поліції Олександрійського відділу поліції ГУНП України в Кіровоградській області Скорика Миколи Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до начальника сектору реагування патрульної поліції Онуфріївського відділення поліції Олександрійського відділу поліції ГУНП України в Кіровоградській області Скорика Миколи Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 03.01.2020 року серія ДП №300860.

Позов обґрунтовує тим, що відповідач виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 03.01.2020 року про притягнення його, позивача, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП .В постанові зазначено , що позивач в смт Павлиш вул Чкалова , керував автомобілем Renault Duster, буксирував причіп , на який був відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Позивач зазначає, що відповідач не мав підстав для зупинки та витребування документів для перевірки. Правил дорожнього руху він не порушував , а також ДТП за його участі не було. Співробітники поліції взагалі не зупиняли його автомобіль, оскільки автомобіль був на узбіччі з вимкненим двигуном. Поліцейські зупинилися поряд та почали вимагати для перевірки посвідчення водія, реєстраційні документи та поліс обов`язкового страхування. Свідком події була ОСОБА_2 , яка була на пасажирському місці та надавала пояснення при розгляді справи, однак дані пояснення не були взяті до уваги. Відповідачем не зазначено та не долученого жодного доказу на підтвердження його вини , не вказано про свідка у постанові.

Позивач в судове засіданні не з`явився, про час, місце і дату судового засідання повідомлений належним чином, через надав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, будь-яких заяв, клопотань не надав.

Відповідно до ч.3 ст.205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, судом встановлено, що начальником сектора реагування патрульної поліції Онуфріївського відділення поліції Олександрійського відділу поліції ГУНП України в Кіровоградській області Скориком М.М. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 03.01.2020 року серія ДП №300860 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в сумі 425 грн. В постанові зазначено, що позивач ОСОБА_3 в смт Павлиш по вул Чкалова , керуючи автомобілем Renault Duster, буксирував причіп , на який був відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

В оскаржуваній постанові позивач вказав « Не згоден з зупинкою працівників поліції, оскільки стояв на узбіччі, на реєстраторі нічого не видно».

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Згідно ч.2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (яким є відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, такі нормативні акти як Закон України "Про Національну поліцію", Правила дорожнього руху України, Кодекс України про адміністративні правопорушення встановлюють чіткий порядок дій суб`єкта владних повноважень, який стосується даних правовідносин.

Зокрема, пункт 2 ч. 1 ст. 32 Закону України "Про Національну поліцію" встановлює, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у випадку якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабміну від 10.10.2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із вимогами чиного законодавства.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальними правилами ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені у статті 251 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до підпункту «г» пункту. 2.1. Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

При цьому, в силу пункту 2.4 на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1.

Слід звернути увагу, що пункт 2.1. ПДР України (підпункт ґ) вказує на те, що документом, який має бути пред`явлений на вимогу поліцейського є поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Отже, зазначений документ має бути не тільки в наявності у водія транспортного засобу, але водій повинен пред`явити зазначений документ на вимогу поліцейського.

Також, відповідно до статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно зі статтею 53 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 №1961-IV, посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Вимога поліцейського щодо пред`явлення водієм документів, зазначених в пункті 2.4 ПДР - кореспондується з обов`язком водія в силу п.2.1 (ґ) пред`явити до перевірки безпосередньо поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Суд бере до уваги Постанову Верховного Суду від 18.04.2018 року, справа № 682/2232/16-а, якою (за подібних обставин) в задоволенні касаційної скарги позивача - відмовлено та залишено без змін рішення суду першої, яким відмовлено в задоволенні позову.

Судом не виявлено будь-яких порушень відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого статтею 280 КУпАП, форма та зміст постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача в повному обсязі відповідають вимогам чинного законодавства, зокрема нормам КУпАП.

Отже, виходячи з зазначених обставин справи, в даному випадку наявна належна доказова база, яка підтверджує факт скоєння Позивачем адміністративного правопорушення та як наслідок обґрунтовує правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності, що в свою чергу свідчить про обґрунтованість прийняття Відповідачем оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення та відсутності підстав для її скасування.

Позивачем не надано доказів на обґрунтування своїх позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 242-246, 286, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до начальника сектору реагування патрульної поліції Онуфріївського відділення поліції Олександрійського відділу поліції ГУНП України в Кіровоградській області Скорика Миколи Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення .

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня складення судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя