Справа № 340/225/20
Суддя: Т.М. Кармазина
Дата ухвалення: 2020-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2020 року м. Кропивницький Справа № 340/225/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кармазиної Т.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (письмового провадження) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, третя особа - Великоандрусівська сільська рада Світловодського району Кіровоградської області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 20.01.2020 року №11-1139/14-20-СГ, яким йому відмовлено у затвердженні документації із землеустрою та надання земельної ділянки із кадастровим номером :02:000:9015 у користування, площею 19,3847 га із цільовим призначенням для ведення фермерського господарства яка розташована на території Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області;

- зобов`язати відповідача затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки із кадастровим номером :02:000:9015, для подальшої передачі йому в оренду строком на 10 років, площею 19,3847 га із цільовим призначенням для ведення фермерського господарства яка розташована на території Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ним, у встановленому законодавством порядку, було здійснено розроблення та погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із кадастровим номером :02:000:9015, для подальшої передачі йому в оренду строком на 10 років, площею 19,3847 га із цільовим призначенням для ведення фермерського господарства яка розташована на території Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області. Зазначав, що він неодноразово звертався до відповідача з відповідними заявами про затвердження даного проекту землеустрою. Однак, такі заяви були залишені без задоволення з підстав, які суперечать Земельному кодексу України, зокрема, на переконання позивача, оскаржуваним наказом відповідачем протиправно відмовлено у затвердженні документації із землеустрою та надання земельної ділянки із кадастровим номером :02:000:9015 у користування, площею 19,3847 га., оскільки відповідач в даному наказі посилається на те, що він не є розпорядником даної земельної ділянки. Позивач вважає, що такі дії відповідача не відповідають вимогам діючого законодавства, оскільки передача земель з державної власності в комунальну допускається лише після проведення інвентаризації, яка не була проведена, як зазначено самим відповідачем.

Згідно наданого до суду відзиву на позов, відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зважаючи на правомірність та обґрунтованість прийнятого відповідачем наказу, оскільки відсутні будь-які порушення прав та інтересів позивача. На думку відповідача, спірна земельна ділянка із кадастровим номером :02:000:9015 у користування, площею 19,3847 га відноситься до комунальної власності, а тому управління правомірно відмовило позивачу в затвердженні документації із землеустрою. Стосовно не проведення інвентаризації земель вказав, що на момент прийняття наказу щодо затвердження документації із землеустрою щодо інвентаризації земель державної власності від 25.07.2018 р., земельна ділянка була сформована та розроблений проект землеустрою, а тому сформована земельна ділянка, відомості щодо якої внесені до ДЗК не потребувала окремої інвентаризації (а.с.116-122).

Ухвалою суду від 28.01.2020 в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову за його адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області відмовлено (а.с.52-53).

Ухвалою судді від 14.02.2020 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) учасників справи (а.с.62-63).

04.03.2020 відповідачем подано до суду клопотання про зупинення провадження у справі на підставі п.5 ч.2 ст.236 КАС України, до набрання законної сили судовим рішення по справі №688/2908/16-ц (провадження № 14-28 цс 20), що знаходиться на розгляді Великої Палати Верховного Суду.

Крім того, представником позивача 05.03.2020 подано до суду клопотання про зупинення провадження у справі на підставі п.3 ч.1 ст.236 КАС України, до набрання законної сили судовим рішення по цивільній справі №401/309/20 (провадження №2/401/365/20), що знаходиться на розгляді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області.

Ухвалою суду від 06.03.2020 в задоволенні клопотань представників сторін про зупинення провадження у справі відмовлено (а.с.138-139).

Дослідивши докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що 02.01.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 19,3847 га із кадастровим номером :02:000:9015, із цільовим призначенням для ведення фермерського господарства, для подальшої передачі йому в оренду строком на 10 років, яка розташована на території Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області (а.с.107).

Наказом від 20.01.2020 №11-1139/14-20-СГ відповідачем відмовлено позивачу у затвердженні проекту землеустрою, оскільки вказана земельна ділянка відноситься до земель комунальної власності, тому відповідно до статті 122 Земельного кодексу України, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області не є розпорядником даної земельної ділянки (а.с.22).

Не погодившись з таким наказом, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ст.14 Конституції України та ст.373 Цивільного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізовується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону.

Статтею 3 Земельного кодексу України встановлено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, вказаним Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Так, частинами 1, 2, пункту "а" частини 3 статті 22 Земельного кодексу України визначено, що землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

До земель сільськогосподарського призначення належать: сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Згідно з частинами 1, 2 статті 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Статтею 123 Земельного кодексу України встановлено порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування.

Так, відповідно частини 1 статті 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Відповідно частини 4 статті 123 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Згідно частини 6 статті 123 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

За приписами частини 14 статті 123 Земельного кодексу України підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду (ч.15 ст.123 Земельного кодексу України).

Таким чином, єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідно до частини 1 статті 117 Земельного кодексу України передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

У рішенні органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність зазначаються кадастровий номер земельної ділянки, її місце розташування, площа, цільове призначення, відомості про обтяження речових прав на земельну ділянку, обмеження у її використанні.

На підставі рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність складається акт приймання-передачі такої земельної ділянки.

Рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність разом з актом приймання-передачі такої земельної ділянки є підставою для державної реєстрації права власності держави, територіальної громади на неї.

При цьому, за правилами частини 1 ст.125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (ст.126 Земельного кодексу України).

Судом встановлено, що наказом від 26.09.2018 №11-6309/14-18-СГ Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області передано Великоандрусівській сільській раді у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 2293,4730 га, згідно з актом приймання-передачі, в тому числі і земельну ділянку із кадастровим номером :02:000:9015, площею 19,3847 га із цільовим призначенням для ведення фермерського господарства яка розташована на території Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області (а.с.78-96)

Згідно інформації з Державного земельного кадастру та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - земельна ділянка із кадастровим номером :02:000:9015, площею 19,3847 га, сформована та зареєстрована як об`єкт речового права, комунальна власність, власником якого є Великоандрусівська сільська рада Світловодського району Кіровоградської області (а.с.48, 124-126)

Статтею 12 Земельного кодексу України встановлено те, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

У комунальній власності перебувають:

а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності;

б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Частина 1 ст.122 ЗК України визначає, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Отже, вирішення питань про передачу земель територіальної громади у власність чи користування є виключним правом сільських, селищних, міських рад як суб`єктів права власності на землю.

Водночас, частиною алгоритму передачі земель сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад, визначеного статтею 117 Земельного кодексу України є державна реєстрація такого права власності територіальної громади на таку земельну ділянку, яка здійснюється на підставі рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у комунальну власність.

Після державної реєстрації такого права у відповідача немає жодних правових підстав ухвалювати рішення про розпорядження відповідною земельною ділянкою, у тому числі і застосовувати процедуру прийняття такого рішення, визначену ст.123 Земельного кодексу України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність у відповідача, станом на час винесення оскаржуваного наказу від 20.01.2020 №11-1139/14-20-СГ, повноважень щодо розпорядження земельною ділянкою із кадастровим номером :02:000:9015, площею 19,3847 га.

Щодо доводів представника позивача про непроведення інвентаризації земель, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог статті 35 Закону України "Про землеустрій" інвентаризація земель проводиться з метою встановлення місця розташування об`єктів землеустрою, їхніх меж, розмірів, правового статусу, виявлення земель, що не використовуються, використовуються нераціонально або не за цільовим призначенням, виявлення і консервації деградованих сільськогосподарських угідь і забруднених земель, встановлення кількісних та якісних характеристик земель, необхідних для ведення державного земельного кадастру, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і прийняття на їх основі відповідних рішень органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

У разі виявлення при проведенні інвентаризації земель державної та комунальної власності земель, не віднесених до тієї чи іншої категорії, віднесення таких земель до відповідної категорії здійснюється органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування на підставі відповідної документації із землеустрою, погодженої та затвердженої в установленому законом порядку.

Порядок проведення інвентаризації земель затверджується Кабінетом Міністрів України.

Інвентаризація масиву земель сільськогосподарського призначення проводиться з такими особливостями:

а) підставою для проведення інвентаризації масиву земель сільськогосподарського призначення є:

для земель державної власності - рішення органу виконавчої влади, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою;

в інших випадках - рішення сільської, селищної, міської ради, на території якої знаходиться масив;

б) при проведенні інвентаризації масиву земель сільськогосподарського призначення здійснюються заходи щодо:

внесення до Державного земельного кадастру відомостей про сформовані земельні ділянки, відомості про які не внесені до Державного земельного кадастру;

формування невитребуваних (нерозподілених) земельних ділянок;

формування земельних ділянок сільськогосподарського призначення під польовими дорогами;

формування земельних ділянок сільськогосподарського призначення під полезахисними лісовими смугами та іншими захисними насадженнями, які обмежують масив та земельні ділянки, розташовані уздовж масиву.

Так, наказом Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 25.07.2018 №11-5437/14-18-СГ затверджена проектна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель державної власності відносно несформованих земельних ділянок (а.с.74-77).

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2012 р. №513 затверджений Порядок проведення інвентаризації земель (чинний на час проведення інвентаризації відповідачем), далі - Порядок №513, який встановлює вимоги до проведення інвентаризації земель під час здійснення землеустрою та складення за її результатами технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель (далі - технічна документація).

Пунктом 7 Порядку №513 визначено, що вихідними даними для проведення інвентаризації земель є, зокрема відомості з Державного земельного кадастру в паперовій та електронній формі, у тому числі Поземельної книги; книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі; файлів обміну даними про результати робіт із землеустрою.

Відповідно до частини 1 ст.79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Частинами 3, 4 ст. 79-1 Земельного кодексу України передбачено, що сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Відповідно до частин 9,10 ст.79-1 Земельного кодексу України земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Таким чином, враховуючи те, що земельна ділянка із кадастровим номером :02:000:9015, площею 19,3847 га, є сформованою та зареєстрованою як об`єкт речового права, суд дійшов висновку про відсутність порушень у діях відповідача щодо непроведення інвентаризації такої земельної ділянки.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у ході розгляду справи судом встановлено прийняття відповідачем оскаржуваного наказу на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, порушень прав позивача не допущено.

Надавши оцінку фактичним обставинам справи, враховуючи те, що судом встановлено відсутність порушення відповідачем вимог законодавства України, що регулює спірні правовідносини, під час прийняття оскаржуваного наказу, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання даного наказу протиправним та його скасування, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Зважаючи на вимоги ст.139 КАС України, а також з урахуванням ухвалення рішення в інтересах відповідача, підстави для стягнення судових витрат на користь позивача відсутні.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (25030, м. Кропивницький, вул. Академіка Корольова, 26, ), третя особа - Великоандрусівська сільська рада Світловодського району Кіровоградської області (27520, Кіровоградська область, Світловодський район, с. Велика Андрусівка, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Т.М. Кармазина