Справа № 160/6226/19
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2020-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 березня 2020 року м. Дніпросправа № 160/6226/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: судді-доповідача Чумака С.Ю.,

суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В.,

секретар судового засідання Сколишев О.О.

за участі представника позивача Вітовича О.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 5 листопада 2019 року у справі № 160/6226/19 (суддя І інстанції - Турова О.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позивач звернувся до суду з позовом до Одеської митниці ДФС (ухвалою суду від 12 березня 2020 року замінено на правонаступника Одеську митницю Держмитслужби), в якому просив визнати протиправними та скасувати :

- рішення про коригування митної вартості товарів від 13.02.2019 № UA500060/2019/000012/2;

- картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 13.02.2019р. № UA500060/2019/00143.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 5 листопада 2019 року позов задоволений.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене рішення та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.

В обґрунтування скарги зазначає, що рішення суду першої інстанції прийняте із порушенням вимог норм матеріального та процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи по суті позову. Також вказує, що за митною декларацією поданою позивачем спрацювали критерії УСАУР (автоматична системи керування ризиками). Після здійснення низки заходів по перевірці документів встановлено, що документів подані позивачем до митного оформлення для підтвердження митної вартості товару містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягала сплаті за ці товари. Так, митним органом встановлено, що у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо вартості упаковки або пакувальних матеріалів та робіт пов`язаних з пакуванням як складової частини митної вартості товарів; згідно з Міжнародними правилами інтерпретації комерційних термінів Інкотермс мінімальне страхування має покривати зазначену в договорі ціну плюс 10% (тобто 110 %) і повинно бути обумовлене у валюті договору. Наданий страховий поліс 40-0197-18-00011/3021 від 01.01.2019 не відповідає вищезазначеним умовам. Дата складання страхового полісу 08.01.2019, а дата коносаменту G 31.12.2018 р., що свідчить що вантаж 8 днів прямував маршрутом незастрахований. Також в страховому полісі відсутні печатка та підпис страхувальника. На думку відповідача, позивачем вказані розбіжності під час проведення консультацій не усунуто, не спростовано сумніви митного органу в правильності визначення митної вартості товару за ціною контракту, що обґрунтовано послугувало підставою для митного органу для коригування митної вартості товару та винесення картки відмови в митному оформленні товару.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ

11.03.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» (покупець) та SHANGHAI OMA SAFETY PRODUCTS COMPANY LIMITED, (Китай) (Продавець) укладено контракт на поставку продукції № 2920-DG/CN від 11.03.2015 року (а.с. 111-115).

Відповідно до п. 2.2 контракту ціна на товар розуміється згідно умов FOB-Шанхай, Китай (відповідно до Інкотермс-2000) та включає у себе вартість завантаження товару у Продавця, вартість всіх митних формальностей в країні Продавця, вартість сертифікації товару, вартість пакування, маркування, не включаючи податки та мита на території України, якщо інші умови не зазначені в специфікації.

Специфікацію № 32 від 28.12.2018 к Контракту на поставку продукції № 2920-DG/CN від 11.03.2015 (а.с.118) погоджено продаж товару у загальній кількості 63200 наборів, загальною вартістю 25153,6 дол. США. на умовах поставки FOB-Шанхай, за умови оплати за товар протягом 25 днів від дати видання коносаменту (а.с. 118).

З метою митного оформлення товару, ввезеного згідно з контрактом на поставку продукції №2920-DG/CN від 11.03.2015, декларантом ТОВ «АТБ-маркет» 12.02.2019р. подано до Одеської митниці ДФС митну декларацію № UA500060/2019/003709 (вн. № 6278), відповідно до якої задекларовано набір з 3-х пар робітничих (господарських) трикотажних перчаток (бавовна 65%, поліестер 35%), 189600 пар./63200 наборів. Виробник: SHANGHAI OMA SAFETY PRODUCTS COMPANY LIMITED, (Китай). Країна виробництва: СN. Торгівельна марка: Розумний вибір.

Митна вартість товару, заявленого до митного оформлення, визначена декларантом за методом 1, тобто за ціною договору (контракту) щодо товару, який імпортується (вартість операції).

Для митного оформлення позивачем подані такі документи:

- контракт на поставку продукції № 2920-DG/CN від 11.03.2015;

- Додаткова угода № 1 до контракту від 20.03.2019 (пролонгація);

- Додаткова угода № 2 до контракту від 31.05.2017 (зміна реквізитів);

- специфікація № 32 від 28.12.2018;

- сертифікат якості від 28.12.2018 року;

- пакувальний лист від 28.12.2018;

- інвойс №НМА від 28.12.2018;

- коносамент № G від 31.12.2018;

- автотранспортна накладна № 3793 від 11.02.2019;

-декларація про походження товару № НМА19005 від 28.12.2018;

- свіфт від 21.01.2019;

- рахунок на оплату транспортних послуг з перевезення вантажу (фрахт) Шанхай (Китай) Южний порт (Україна) № 180 від 12.01.2019;

- рахунок на оплату транспортних послуг з перевезення вантажу Южний порт Одеса, транспортно-експедиторські послуги;

- вантажно-розвантажувальні роботи №181 від 12.01.2019;

- страховий сертифікат № 40-0197-18-00011/3021 від 08.01.2019;

- генеральний договір добровільного страхування вантажів № 40-0197-18-00011 від 01.03.2018;

- договір про перевезення № 4108 від 01.01.2018.

При перевірці правильності визначення митної вартості товару, згідно з положеннями ст. 53 МК України, враховуючи заходи, передбачені Методичними рекомендаціями щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджені наказом ДФС від 11.09.2015 № 689, орган доходів і зборів дійшов висновку, що надані до митного оформлення документи містять розбіжності та не містять усіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар.

З метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ, використовуючи право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, та у відповідності п. 2-3 ст. 53 МКУ декларанта зобов`язано протягом додатково надати:

1) копію митної декларації країни відправлення;

2) виписку з бухгалтерської документації;

3) висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Листом від 13.02.2019 року вих. №1 декларантом надано такі документи:

- копія митної декларації країни відправлення № 04405669 від 28.12.2018;

- прайс-лист виробника товару б/н від 12.12.2018;

- страховий поліс № 40-0197-18-00011/3021 від 08.01.2019;

- комерційна пропозиція б/н від 15.12.2018.

Відповідно до положень статті 255 Митного кодексу України відповідачем проведено контроль правильності визначення заявленої декларантом митної вартості.

За результатом проведеної митної оцінки митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 13.02.2020 № UA500060/2019/000012/2.

У зв`язку з прийняттям митним органом рішень про коригування митної вартості, позивачу було оформлено картки відмови у митному оформленні від від 13.02.2020 № UA500060/2019/00143.

У відповідь на рішення про коригування митної вартості товару № UA500060/2019/000012/2 від 13.02.2019 року, ТОВ «АТБ-маркет» до Одеської митниці ДФС надана заява від 26.04.2019 р., вих. № М-2019-2082 (а.с. 39-49) про визначення митної вартості за основним методом та скасування рішення та додатково надано: банківські платіжні документи (платіжне доручення № 65 від 17.01.2019 р.; swift від 21.01.2019 р. до платіжного доручення № 65 від 17.01.2019; заява на купівлю іноземної валюти № 65 від 17.01.2019), банківські платіжні документи, що підтверджують оплату послуг перевезення (платіжного доручення № 433165 від 21.02.2019; платіжного доручення № 433171 від 21.02.2019); акти прийому-передачі виконаних робіт № 166 від 12.02.2019, № 167 від 12.02.2019 від ТОВ «ФЕЙРЛОДЖІКС» до Договору транспортного експедирування № 4108 від 01.01.2018, виписка з бухгалтерської документації (картка рахунку: 63.2 на 01.04.2019), експертний висновок Дніпропетровської ТПП № ГО-825 від 04.04.2019, копія митної декларації країни відправлення № 04405669 від 28.12.2018, прас лист виробника товару б/н від 12.12.2018, комерційна пропозиція б/н від 15.12.2018, страховий поліс № 40-0197-18-00011/3021 від 08.01.2019.

Листом від 15.05.2019 № 4375/10/15-70-61-06-10 митницею повідомлено про неможливість врахування наданих документів для підтвердження первісно заявленої митної вартості та відсутність підстав для скасування рішення про коригування митної вартості (а.с.57-58).

Не погоджуючись з рішенням відповідача про коригування митної вартості товарів та карткою відмови, позивач звернувся із цим позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не мав достатніх обґрунтованих сумнівів у правильності визначення митної вартості декларантом за ціною контракту. Суд виходив з того, що під час розгляду справи відповідач не підтвердив належними та допустимими доказами, а також аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари. Вказане, на думку суду, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості товару.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ

Відповідно до частини першої статті 53 Митного кодексу України (далі МК України) у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно з ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У той же час, відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до частини першої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

З наведеного вбачається, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено тощо.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Згідно з положеннями статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною другою статті 57 МК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Відповідно до ч. 3 ст. 57 МК України, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Отже, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості і з цією метою мають повноваження витребувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару у разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.

Згідно з рішеннями про коригування митної вартості від 13.02.2020 № UA500060/2019/000012/2 підставою для його прийняття є результат митного контролю щодо правильності визначення митної вартості товарів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, та перевірки наявності або відсутності застережень щодо застосування методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) згідно статті 54 Митного кодексу України.

У результаті такого контролю встановлено таке:

1) у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо вартості упаковки або пакувальних матеріалів та робіт пов`язаних з пакуванням як складової частини митної вартості товарів;

2) згідно з Міжнародними правилами інтерпретації комерційних термінів Інкотермс мінімальне страхування має покривати зазначену в договорі ціну плюс 10% (тобто 110 %) і повинно бути обумовлене у валюті договору. Наданий страховий поліс 40-0197-18-00011/3021 від 01.01.2019 не відповідає вищезазначеним умовам. Дата складання страхового полісу 08.01.2019, а дата коносаменту G 31.12.2018 р., що свідчить що вантаж 8 днів прямував маршрутом незастрахований. Також в страховому полісі відсутні печатка та підпис страхувальника.

Судом встановлено, що підставою для витребування у декларанта додаткових документів послугувало спрацювання профілю ризику за напрямком митної вартості, а також виявлення митним органом в наданих позивачем документах розбіжностей: згідно з п. 2.2. зовнішньоекономічного договору (контракту) від 11.03.2015 № 2920-DG/GN витрати на упаковку та маркування включені до вартості товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару , внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

Оцінивши доводи відповідача з приводу виявлених розбіжностей у наданих для митного оформлення товару документах, суд вважає вказані доводи необґрунтованими, оскільки виявлені відповідачем розбіжності не є такими, що можуть свідчити про неправильність визначення декларантом митної вартості товару.

Так, поставка товару здійснювалася на підставі контракту на поставку продукції № 2920-DG/CN від 11.03.2015 року, укладеного між ТОВ «АТБ-Маркет» (покупець) та SHANGHAI OMA SAFETY PRODUCTS COMPANY LIMITED, (Китай) (Продавець).

Відповідно до п. 2.2 контракту ціна на товар розуміється згідно умов FOB-Шанхай, Китай (відповідно до Інкотермс-2000) та включає у себе вартість завантаження товару у Продавця, вартість всіх митних формальностей в країні Продавця, вартість сертифікації товару, вартість пакування, маркування, не включаючи податки та мита на території України, якщо інші умови не зазначені в специфікації.

Отже, умовами контракту 2920-DG/CN від 11.03.2015року визначено, що ціна на товар вже включає в себе вартість пакування, у зв`язку із чим відсутні підстави для окремого додавання вартості упаковки до ціни, що фактично сплачена за товар, при визначенні митної вартості товару, а, отже, вартість пакування не є витратами, які понесені покупцем (позивачем).

Специфікацію № 32 від 28.12.2018 к Контракту на поставку продукції № 2920-DG/CN від 11.03.2015 року (а.с. 118) погоджено продаж товару у загальній кількості 63200 наборів, загальною вартістю 25153,6 дол. США. на умовах поставки FOB-Шанхай, за умови оплати за товар протягом 25 днів від дати видання коносаменту.

Таким чином, доводи відповідача про те, що у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні відомості щодо цієї складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару, не відповідають дійсності. При цьому законодавство не містить вимог щодо обов`язку сторін контракту зазначати в ньому числове значення витрат на пакування, як правильно вказав і суд першої інстанції.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 20.03.2018 у справі № 815/4132/17 та від 06.03.2019 у справі №815/3142/17.

Стосовно доводів митного органу, що наданий позивачем на підтвердження витрат на страхування страховий поліс від 01.01.2019 № 40-0197-18-00011/3021 не відповідає вимогам Інкотермс, відповідно до яких мінімальне страхування має покривати зазначену в договорі ціну плюс 10% (тобто 110 %) і повинно бути обумовлене у валюті договору, апеляційний суд вказує таке.

Згідно з Розділом 9 «Терміни» Інкотермс 2000 існують два види умов поставки, які передбачають обов`язкове страхування, а саме поставки за умовами CIF та CIP.

Так, поставка товарів на підставі контракту на поставку продукції № 2920-DG/CN від 11.03.2015, укладеного між ТОВ «АТБ-Маркет» (покупець) та SHANGHAI OMA SAFETY PRODUCTS COMPANY LIMITED, (Китай) (Продавець) здійснювалася на умовах FOB.

Відповідно до Інкотермс 2000 для поставки на умовах FOB страхування товару не є обов`язковим, тому при такій поставці сторони контракту самі вирішують чи бажають вони здійснити страхування та в якій мірі.

Відповідно до страхового сертифікату 01.01.2019 №40-0197-18-00011/3021 ТОВ «АТБ-маркет» у добровільному порядку здійснило страхування товару із співвідношенням страхової суми до страхової вартості 100%, тобто позивач самостійно на власний розсуд вирішив здійснити страхування товару, у зв`язку з чим до нього не можна застосовувати правила, які є чинними для обов`язкового страхування товару.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність доводів відповідача, що здійснене позивачем страхування в порушення вимог Інкотермс є меншим ніж 110%, оскільки вимоги Інкотермс, якими передбачено, що мінімальне страхування має покривати зазначену у договорі ціну плюс 10% (тобто 110%) стосуються виключно таких умов поставки як CIF та CIP. Разом з тим, якщо б навіть поставка відбувалася на умовах терміну Інкотермс, який передбачав би обов`язок страхування у розмірі 110% (наприклад, CIF), то на практиці це означало б, що витрати на страхування вже включені до ціни товару.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 826/6346/16.

Крім цього, 01.03.2018 між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» (страховик) та ТОВ «АТБ-Маркет» (страхувальник) укладено генеральний договір добровільного страхування вантажів № 40-0197-18-00011 (а.с. 116).

Страховиком 08.01.2019 виписано страховий сертифікат № 40-0197-18-00011/3021 на товар, пред`явлений для митного оформлення, із визначенням вартості витрат страхувальника на страхування в розмірі 236,98 грн. (а.с.117).

Отже, генеральний договір добровільного страхування вантажів № 40-0197-18-00011 укладено між двома українськими підприємствами (резидентами), тому відповідно до ст. 99 Конституції України та ст.192 ЦК України підлягає виконанню у грошовій одиниці України гривні, вимога ж митного органу про визначення валюти страхування в іноземній грошовій одиниці (долар США) прямо суперечить нормам ст. 19 Закону України «Про страхування», якою передбачено, що страхувальники-резиденти мають вносити платежі лише у національній валюті, а страхова виплата здійснюється тією валютою, яка передбачена договором страхування, як правильно вказав суд першої інстанції.

Зазначене спростовує доводи митного органу, що страхування мало здійснюватися у валюті зовнішньоекономічного контракту.

Апеляційний суд наголошує, що факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування відповідачем, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не можуть слугувати підставою для відмови в митному оформленні товару.

За таких підстав колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені Митним кодексом України, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість та її складові. Натомість контролюючий орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню 2-г резервного методу.

Як у відзиві на позов, так і в апеляційній скарзі відповідач вказує, що за митними деклараціями поданими позивачем спрацювали критерії УСАУР (автоматична системи керування ризиками).

З цього приводу апеляційний суд наголошує, що спрацювання системи управління ризиками є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів.

ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені Митним кодексом України, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість та її складові, а факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування відповідачем, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не можуть слугувати підставою для відмови в митному оформленні товару, відтак прийняті відповідачем спірні рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митних декларацій є протиправними та підлягають скасуванню.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, відповідно до ст. 316 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Оскільки за приписами ч. 1 статті 310 КАС України апеляційний розгляд здійснено за правилами спрощеного позовного провадження, справа згідно з ч. 4 ст. 257 КАС України не відноситься до таких, які не можуть бути розглянуті за вказаними правилами, то судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Повний текст судового рішення складений 17 березня 2020 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 242, 243, 257, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 5 листопада 2019 року у справі № 160/6226/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач С.Ю. Чумак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко