Справа № 280/3149/19
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2020-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 березня 2020 року м. Дніпросправа № 280/3149/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченка В.Є., Іванова С.М.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання"

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18.11.2019 р. у справі №280/3149/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання"

до Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

02 липня 2019 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від 08.04.2019 №.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 18.11.2019 р. у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив в апеляційному порядку, посилаючись на необґрунтованість рішення, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що рішення Державної фіскальної служби не відповідає вимогам Порядку №916, та не є рішенням за результатами розгляду скарги позивача на податкове повідомлення-рішення від 08.04.2019р., а відтак рішення контролюючим органом не прийнято. Висновки та доводи Акту перевірки Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 18.03.2019р. № 0663/08-01-50-06/42093239 зроблені без реального дослідження всіх обставин, пов`язаних зі складанням та реєстрацією податкових накладних, без врахування суті проведених операцій та підстав для накладення штрафу, встановлених Податковим кодексом. Висновки Акту перевірки є необґрунтованими та безпідставними, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 08.04.2019р. № незаконним та підлягає скасуванню. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач посилався на те, що згідно з наявною в базах даних Державної фіскальної служби інформацією, камеральною перевіркою були встановлені порушення позивачем термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, що викладено в акті камеральної перевірки № 0536/08-01-50-06/42093239 від 12.03.2019р. Податкове повідомлення рішення від 08.04.2019р. № є правомірним та відповідає нормам чинного законодавства України, а позовні заяви не є обґрунтованими. Відповідач зазначає, що під час розгляду документів позивача та винесення відповідного рішення діяв виключно в рамках чинного законодавства.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 26.04.2018 за номером 1 044614, основним видом діяльності є - торгівля електроенергією (код КВЕД 35.14), перебуває на обліку як платник податків з 26.04.2018 за номером 01 (а.с.27-29).

На підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 та пункту 75.1 статті 75, у порядку статті 76 ПК України фахівцями відповідача проведено камеральну перевірку з питань своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних Товариство з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» з датою виписки січень 2019 року, за результатами якої складено Акт камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності, своєчасності подання податковій звітності, сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість, своєчасності податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №0663/08-01-50-06/42093239 від 18.03.2019 (далі - Акт камеральної перевірки).

Відповідно до висновків Акту камеральної перевірки встановлено порушення вимог пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, а саме - перевищення термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Відповідальність платника податків передбачена пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України та тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 20% від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів (а.с.13-14).

08 квітня 2019 року позивач отримав оскаржуване податкове повідомлення-рішення рішенням № 042905006 від 08 квітня 2019 року, винесене відповідачем на підставі Акту камеральної перевірки №0663/08-01-50-06/42093239 від 18.03.2019, яким до позивача застосовано штраф у загальному розмірі 600396,39 грн. (штраф в розмірі 20% за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних визначених статтею 201 та згідно зі статтею 120-1 Податкового кодексу України за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ 3001982,07 грн.) (а.с.15-17).

15.04.2019р., не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням № 042905006 від 08 квітня 2019 року позивач звернувся до податкового органу зі скаргою. (а.с.11-12)

18 червня 2019 року, підприємство позивача отримало рішення Державної фіскальної служби України від 13 червня 2019 року №27182/6/99-99-11-06-01-25 про результати розгляду скарг, якою сім скарг позивача на податкові повідомлення-рішення, в тому числі і скарга на податкове повідомлення-рішення № 042905006 від 08 квітня 2019 року залишені без задоволення, а сім податкових повідомлень-рішень, в тому числі й податкове повідомлення-рішення № 042905006 - без змін. (а.с.8-10)

Не погодившись з вказаним рішенням позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що Актом камеральної перевірки №0663/08-01-50-06/42093239 від 18.03.2019 встановлено порушення вимог встановлених пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, а саме перевищення термінів реєстрації податкових накладних, розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Суд першої інстанції зазначив, що прийняття контролюючим органом одного рішення за сімома скаргами не виключає того факту, що позивачем порушено терміни реєстрації податкових накладних у відповідному реєстрі. Крім того Державною фіскальною службою України надано оцінку усім скаргам позивача на податкові повідомлення рішення у тому числі й скарзі на податкове повідомлення-рішення № 042905006 від 08 квітня 2019 року.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом першої інстанції вірно встановлено та сторонами не спростовано факт порушення скаржником граничних строків реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Спірним є питання правомірності застосування штрафних санкцій, передбачених п. 1201.1 ст. 120 Податкового кодексу України за порушення граничного терміну реєстрації податкових накладних, які складені за результатами господарських операцій з неплатником податку на додану вартість, а також податкових накладних, реєстрація яких в Єдиному реєстрі податкових накладних не відбулась (чи відбулась з запізненням) у зв`язку з некоректною роботою програмного забезпечення.

Підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення став висновок контролюючого органу про порушення вимог, встановлених п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, а саме: перевищення термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Нормами п. 1201.1 ст. 120 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до положень п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених п. 201.1 цієї статті та/або п. 192.1 ст. 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до п. 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Пунктом 1201.1 ст. 120 Податкового кодексу України передбачено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого ст. 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Системний аналіз ст. 201, п. 1201.1 ст. 120 Податкового кодексу України дає підстави для висновку про те, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Тобто, для звільнення від відповідальності, передбаченої п. 1201.1 ст. 120 Податкового кодексу України, необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Пунктом 16 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України, від 31.12.2015 № 1307, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.01.2016 за №137/28267, встановлено, що таблична частина податкової накладної складається з двох розділів: А і Б.

До розділу Б податкової накладної вносяться дані у розрізі опису (номенклатури) постачання товарів/послуг, зокрема, у графі 8 зазначається код ставки:

20 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за основною ставкою;

7 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за ставкою 7 відсотків;

901 - у разі здійснення операцій з вивезення товарів за межі митної території України, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою;

902 - у разі здійснення операцій з постачання на митній території України товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою;

903 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування.

Як вбачається з матеріалів справи, податкові накладні, які зареєстровані позивачем з порушенням граничного строку, встановленого п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в розділі Б, в графі 8 містять код ставки податку на додану вартість « 20», що свідчить про те, що податкові накладні складені на постачання товарів/послуг для операцій, що оподатковуються податком на додану вартість за основною ставкою

З огляду на це, є необґрунтованим посилання скаржника на невірне тлумачення судом першої інстанції норм п. 1201.1 ст. 120 Податкового кодексу України щодо підстав незастосування до платника штрафних санкцій за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування, оскільки матеріалами справи підтверджено, що скаржник сам визначив у спірних податкових накладних операції, що підлягають оподаткуванню за основною ставкою. Разом із цим, факт порушення граничних термінів реєстрації вказаних податкових накладних скаржником не заперечується. Крім того, позивачем не спростовано факт порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Позивач лише зазначає про те, що таке порушення не впливає на податковий облік та не зачіпає чиїх-небудь прав, зокрема держави.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність застосування контролюючим органом до позивача штрафних санкцій, передбачених п. 1201.1 ст. 120 Податкового кодексу України.

Крім того, доводи скаржника про те, що причиною несвоєчасної реєстрації податкових накладних за результатами господарських операції з контрагентами, які є платниками податку на додану вартість, була некоректна робота програмного забезпечення, безпідставні, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження даного факту. Вказані докази не були надані скаржником ні під час розгляду справи судом першої інстанції, ні під час розгляду справи судом апеляційної інстанції. Як і не були надані докази своєчасного інформування відповідача про вказані обставини.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо безпідставності посилань представника позивача на те, що контролюючий орган порушив порядок розгляду скарги на податкове повідомлення рішення і в одному рішенні розглянув сім скарг, оскільки прийняття контролюючим органом одного рішення за сімома скаргами не виключає того факту, що позивачем порушено терміни реєстрації податкових накладних у відповідному реєстрі. Зазначено, що Державною фіскальною службою України надано оцінку усім скаргам позивача на податкові повідомлення рішення у тому числі й скарзі на податкове повідомлення-рішення №042905006 від 08 квітня 2019 року.

Проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку що доводи викладені в апеляційній скарзі позивача не спростовують висновків суду першої інстанції, яким при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду винесене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, в ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, а висновки щодо встановлених обставин і правові наслідки є вірними, а тому немає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання" - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18.11.2019 р. у справі №280/3149/19 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов