Справа № 161/16411/19
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2020-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2020 рокуЛьвівСправа № 161/16411/19 пров. № А/857/2477/20

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Кузьмича С.М., Шавеля Р.М.

при секретарі судового засідання: Волошин М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.02.2020 року (рішення ухвалене о 15:30 хв. у м. Луцьку судом у складі головуючого судді Плахтій І.Б.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2019 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти №2 батальйону №1 УПП у Волинській області Ляшука І.В., в якому просив скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1537713 від 20.09.2019 винесену інспектором роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Волинській області Ляшуком І.В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що 20.09.2019 відносно нього було винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. В постанові зазначено, що 20.09.2019 о 03 год. 49 хв. по вул. Винниченка в м. Луцьку водій керував транспортним засобом без увімкненого ближнього світла фар в темну пору доби. Однак, зазначене в постанові не відповідає фактичним обставинам, інспектор нічим не міг довести порушення, лише посилався на свого напарника, який це бачив. Просив позов задоволити.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.02.2020 року адміністративний позов задоволено. Скасовано постанову інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Ляшука Ігоря Вікторовича від 20 вересня 2019 року серії ЕАК № 1537713 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Рішення суду першої інстанції оскаржило Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України, фіксування процесу не здійснювалося оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з постанови серії ЕАК № 1537713 від 20.09.2019, що ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, оскільки 20.09.2019 о 03 год. 49 хв. по вул. Винниченка в м. Луцьку водій керував транспортним засобом без увімкненого ближнього світла фар в темну пору доби. На позивача накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність, в тому числі, за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами.

Статтею 251 КУпАП установлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Проте, про такі докази в оскаржуваній постанові не зазначено.

Апеляційним судом встановлено та вбачається з наданого відповідачем відеозапису з нагрудної камери, що судом не встановлено порушення позивачем ОСОБА_1 ПДР України, а також, вказаним відеозаписом не зафіксовано факту руху транспортного засобу, під керуванням ОСОБА_1 та того, що при цьому водій не увімкнув на транспортному засобі ближнє світло фар в темну пору доби.

Згідно відеозапису нагрудного реєстратора інспектора поліції встановлено, що на даному відеозаписі зафіксована лише процедура розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Факту порушення позивачем Правил дорожнього руху України даний відеозапис не містить, а інших доказів правомірності та законності постанови відповідачем не надано.

Таким чином судова колегія апеляційного суду вважає, що доводи сторони відповідача ґрунтуються на оціночних судженнях. Адже, безпосередніх, належних та допустимих доказів (фіксації) правопорушення суду не надано.

Висновок інспектора УПП про наявність правопорушення на підставі оціночного судження, керуючись при цьому лише візуальним сприйняттям обставин та власним переконанням є недопустим.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, відповідачем на підтвердження своїх заперечень не надано суду жодних належних та допустимих доказів наявності в діях позивача адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та вини позивача в його вчиненні як то: пояснень свідків, показань технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України залишити без задоволення, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.02.2020 року у справі №161/16411/19 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.

Постанова остаточна та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді С. М. Кузьмич
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 18.03.2020р.