Справа № 1340/6269/18
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2020-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2020 рокуЛьвівСправа № 1340/6269/18 пров. № А/857/1759/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Обрізка І.М., Сеника Р.П.,

з участю секретаря судових засідань Гром І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОККО-Рітейл» до Головного управління ДФС у Київській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

суддя у І інстанції Карп`як О.О.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складення повного тексту судового рішення 22 квітня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОККО-Рітейл» (далі ТОВ «ОККО-Рітейл») звернулося до суду із адміністративним позовом, у якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення (далі ППР) Головного управління ДФС у Київській області (далі ГУ ДФС) № від 03 вересня 2018 року, яким до товариства застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 223592,90 грн за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2019 року у справі № 1340/6269/18 позов було задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив із того, що згідно із листом ПП «Стар Трейд 1» від 07 грудня 2018 року за № 67, який є постачальником сигар «Handelsgold», зазначена на упаковках тютюнових виробів, що проставляється підприємством, ціна не є максимальною роздрібною ціною (далі МРЦ), а рекомендованою роздрібною ціною виходячи з аналізу ринку та купівельної спроможності споживачів. Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду належних і достатніх доказів, які б спростовували твердження позивача та доводили порушення ним законодавства щодо обігу тютюнових виробів.

У апеляційній скарзі ГУ ДПС, яке є правонаступником ГУ ДФС, просило скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позову ТОВ «ОККО-Рітейл» у повному обсязі.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що під час проведення працівниками ГУ ДФС фактичної перевірки магазину на АЗС, що розташований за адресою: Київської область, Макарівський р-н, с. Калинівка, вул. Київська, 3-в та належить ТОВ «ОККО- Рітейл», було встановлено факт реалізації однієї сигари «HANDELSGOLD» з пачки поштучно, загальна кількість сигар в пачці 5 шт., марковані маркою акцизного податку серія АААМ № 016988 від 13/4, виробництва «Арнольд Андре ГмбХ&Ко. КГ» (Німеччина) за ціною 16,80 грн згідно із фіскальним чеком № 00076025 від 10 серпня 2018 року. МРЦ на даний тютюновий виріб, з урахуванням 5 % акцизного податку, має складати не більше 77,17 грн, а отже за одну сигару ціна має становити не більше ніж 15.43 грн. Вказане свідчить про порушення ТОВ «ОККО-Рітейл» приписів статті 11-1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі Закон № 481/95) та правомірність прийнятого ГУ ДФС 03 вересня 2018 року ППР № про застосування до нього штрафних (фінансових) санкцій в сумі 223592,90 грн.

Учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, на виклик апеляційного суду не прибули, що відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із такого.

Як безспірно встановлено судом першої інстанції, ГУ ДФС було проведено фактичну перевірку з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України у сфері виробництва і обігу підакцизної продукції господарської одиниці магазину на АЗС, що розташована за адресою Київська область, Макарівський район с. Калинівка, вул. Київська ТОВ «Окко-Рітейл», результати якої оформлено актом № 355/10-36-40/30841082 від 13 серпня 2018 року.

У ході перевірки контролюючим органом встановлено факт реалізації однієї сигари «Handelsgold» з пачки поштучно за ціною 16,80 грн згідно із фіскальним чеком № 00076025 від 10 серпня 2018 року. Загальна кількість сигар у пачці, маркованої маркою акцизного податку серії АА АМ N016988 від 13/4 виробництва «Арнольд Андре ГмбХ&Ко.КГ» Німеччина, становить 5 штук. При цьому контролюючим органом зроблено висновок, що МРЦ, зазначена виробником на даний тютюновий виріб, з урахуванням 5 % акцизного податку має складати не більше 77,17 грн, а отже за одну сигару ціна повинна становити не більше ніж 15,43 грн, що свідчить про здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від МРЦ на тютюнові вироби, встановлені виробником таких тютюнових виробів, у порушення статті 11-1 Закону № 481/95.

03 вересня 2018 року ГУ ДФС прийнято оспорюване ППР № , яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 223592, 90 грн.

ТОВ «Окко-Рітейл» не погодилося із вказаним рішенням суб`єкта владних повноважень та звернулося за захистом своїх прав до адміністративного суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до приписів частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до приписів підпункту 14.1.106 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі ПК) МРЦ це ціни, встановлені на підакцизні товари (продукцію з урахуванням усіх видів податків (зборів). Акцизний податок з реалізованих суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів не включається до максимальної роздрібної ціни. Максимальні роздрібні ціни на підакцизні товари (продукцію) встановлюються виробниками або імпортерами товарів (продукції) шляхом декларування таких цін у порядку, встановленому цим Кодексом. Продаж суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, на які встановлюються максимальні роздрібні ціни, не може здійснюватися за цінами, вищими за максимальні роздрібні ціни, збільшені на суму акцизного податку з роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Положеннями статті 11-1 Закону № 481/95-ВР також передбачено, що встановлена виробником або імпортером максимальна роздрібна ціна на тютюнові вироби наноситься на пачку, коробку або сувенірну коробку тютюнових виробів разом з датою їх виготовлення.

Максимальна роздрібна ціна за пачку, коробку або сувенірну коробку наноситься визначеним виробником способом у визначеному виробником місці і складається з її цифрового виразу та скороченого найменування грошової одиниці України.

Дата виготовлення наноситься визначеним виробником способом у визначеному виробником місці і складається із шести цифр, перші дві з яких означають день, наступні дві - місяць, останні дві - рік такої дати.

Нанесення максимальної роздрібної ціни та дати виготовлення на упаковку тютюнових виробів, призначених для вивезення (експортування) за межі митної території України, здійснюється згідно з умовами відповідної угоди на експорт.

Підпунктом 14.1.252 пункту 14.1 статті 14 ПК встановлено, що тютюновими виробами є сигарети з фільтром або без фільтру, цигарки, сигари, сигарили, а також люльковий, нюхальний, смоктальний, жувальний тютюн, махорка та інші вироби з тютюну чи його замінників для куріння, нюхання, смоктання чи жування.

Відповідно до пункту 215.1 статті 215 ПК тютюнові вироби відносяться до підакцизних товарів. Перелік підакцизних товарів, які описано та класифіковано згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі УКТЗЕД), та ставки акцизного податку, за якими обчислюється акцизний податок з таких товарів, встановлено пунктом 215.3.2 статті 215 ПК.

Приписами пункту 221.1 статті 221 ПК встановлено, що обчислення сум акцизного податку з тютюнових виробів здійснюється одночасно за адвалорними та специфічними ставками.

Підпунктом 214.1.1 пункту 214.1 статті 214 ПК визначено, що у разі обчислення акцизного податку із застосуванням адвалорних ставок базою оподаткування є вартість реалізованого товару, виробленого на митній території України/ввезеного на митну територію України товару, за встановленими виробником/імпортером максимальними роздрібними цінами на товари (продукцію), з урахуванням податку на додану вартість та акцизного податку.

Адвалорна ставка на рівні 12 відсотків встановлена лише на сигарети, які класифікуються за кодами 2402 20 90 10 та 2402 20 90 20 УКТ ЗЕД (підпункт 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 ПК України).

Пунктом 220.1 статті 220 ПК передбачено, що встановлення МРЦ на підакцизні товари (продукцію) здійснюється виробником або імпортером товарів (продукції) шляхом декларування таких цін. При цьому встановленні виробником або імпортером МРЦ на підакцизні товари (продукцію) повинні наноситися на споживчу упаковку таких товарів разом з датою їх виробництва. (пункт 220.11 статті 220 ПК).

Виходячи із наведених правових норм апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що у роздрібній мережі продаж сигарет (з фільтром, без фільтру) здійснюється за цінами, не вищими за МРЦ, збільшеними на суму акцизного податку з роздрібної торгівлі підакцизних товарів. Разом із тим, продаж інших тютюнових виробів у роздрібній мережі здійснюється за цінами, рівень яких визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням податку на додану вартість та акцизного податку (крім акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів) та акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, що становить 5 відсотків вказаної вартості.

При цьому суд першої інстанції обґрунтовано в силу приписів частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» врахував правову позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 10 травня 2018 року у справі № 826/12133/16.

Відповідно до листа ПП «Стар Трейд 1» від 07 грудня 2018 року за № 67, який є постачальником сигар «Handelsgold», зазначена на упаковках тютюнових виробів, що проставляється підприємством ПП «Стар Трейд 1», ціна не є МРЦ, а рекомендованою роздрібною ціною.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Частиною 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У пункті 110 рішення Європейського суду з прав людини від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97) Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».

Одночасно апеляційний суд вважає за можливе врахувати позицію Європейського суду з прав людини, яку він висловив у справі «Федорченко та Лозенко проти України» (заява № 387/03, 20 вересня 2012 року, п.53), відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом», тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

Підсумовуючи наведене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Підстав для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог частини 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України немає.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 310, 316, 320, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2019 року у справі № 1340/6269/18 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді І. М. Обрізко
Р. П. Сеник
Постанова у повному обсязі складена 18 березня 2020 року.