Справа № 420/3275/19
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2020-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/3275/19
Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді доповідача Кравця О.О.
судді Домусчі С. Д.
судді Коваля М.П.
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року по справі № 400/3275/19 прийнятого у відкритому судовому засіданні у складі судді Потоцької Н.В. за адміністративним позовом Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 Юрій ОСОБА_3 ; Департамент культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської області, Управління державного архітектурно - будівельного контролю Одеської міської ради про приведення приміщення у попередній стан та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Управління культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської області, Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень, стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

I. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ І РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ:

30.05.2019 року Приморська районна адміністрація Одеської міської ради звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просила суд зобов`язати ОСОБА_1 привести самовільно реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 шляхом демонтажу самовільно влаштованого балкону та замуруванням дверного прийому в стіні вказаного будинку.

09.07.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, та просив визнати протиправними дії Приморської районної адміністрації Одеської міської ради щодо звернення з вимогою про приведення квартири АДРЕСА_1 в первинний стан; стягнути з Приморської районної адміністрації Одеської міської ради моральну шкоду у розмірі 150 000 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року адміністративний позов Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_4 ; Департамент культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської області; Управління державного архітектурно - будівельного контролю Одеської міської ради про приведення приміщення у попередній стан - задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт НОМЕР_1 від 28.12.2007 року) привести самовільно реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 у первинний стан.

В іншій частині вимог було відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Управління культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської області, Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень, стягнення моральної шкоди - відмовлено.

II. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ , УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ АПЕЛЯНТА ТА ІНШИХ УЧАСНИКІВ АПЕЛЯЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ:

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що судом 1-ї інстанції було порушено норми матеріального права та просив його скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що факт виконання будівельних робіт ОСОБА_1 з реконструкції квартири без отримання права на їх виконання не є доведеним відповідачем , самовільно зведена стіна відсутня, так як вона була зведена в умовах крайньої необхідності відповідно до вимог ст.18 КАС України, а постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.10.2019 року по справі №522/3191/19 була прийнята за іншим предметом спору, між іншими сторонами

20.02.2020 року до апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, в якому вказано , що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року прийнято законно та з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

III. ПРОЦЕДУРА АПЕЛЯЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ:

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 04.03.2020 р.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст.124 -127 КАС України, сторони до судового засідання не з`явились, представник позивача та третя особа подали письмові заяви щодо розгляду справи за їхньою відсутністю, тому враховуючи вимоги постанови КМУ від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» , якою введено карантин на усій території України з 12 березня до 3 квітня 2020 р., відповідно до ст.311 КАС України апеляційний суд продовжує розгляд справи у письмовому провадженні .

Апеляційний суд, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав:

IV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Судом першої інстанції було встановлено , що 21.12.2018 року на адресу Голови Приморської районної адміністрації ОМР надійшли документи із доповідною запискою (вхід.№01-11/2603 від 22.12.2018 року) від житлово-комунального сервісу «Порто-Франківський», якою повідомлено що власником квартири АДРЕСА_1 самовільно виконані роботи із заміни матеріалу зовнішньої стіни приміщення кухні на пінобетон на другому поверсі, а також улаштування між флігелями швелерів в стіну та майданчика, обшитого дошками. Житлово-комунальним сервісом «Порто-Франківський» поставлено питання про прийняття розпорядження про приведення у первинний стан.

15.01.2019 року за вихід.№01-11/2603/1 Приморською районною адміністрацією ОМР на адресу в.о. начальника управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради направлено повідомлення про виявлені факти проведення будівельних робіт з реконструкції квартири АДРЕСА_1

22.01.2019 року Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на адресу Приморської районної адміністрації ОМР надійшов лист №01-10/7-3, яким підтверджено, що ОСОБА_1 виконуються будівельні роботи з реконструкції квартири за адресою: АДРЕСА_2 без отримання права на виконання таких робіт, та вказується на порушення ч.1 ст.34 та абз.1 ч.2 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної документації» та абз.2 п.5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого Постановою КМУ №466 від 13.04.2011 року.

01.03.2019 року Приморською районною адміністрацією ОМР, розглянувши документи КП «Порто-Франківський» та інформацію Управління ДАБК ОМР за №01-10/7-3 було прийняте розпорядження № 90, яким зобов`язано ОСОБА_1 привести до первинного стану реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 .

12.03.2019 року комісією КП ЖКС «Порто-Франківський» у складі: начальника виробничої дільниці №3 ОСОБА_5 , майстра виробничої дільниці №3 ОСОБА_6 , майстра виробничої дільниці №3 ОСОБА_7 здійснено спробу вручення Розпорядження від 01.03.2019 року ОСОБА_1 , однак він відмовився від отримання.

Факт виконання будівельних робіт ОСОБА_1 з реконструкції квартири без отримання права на їх виконання також встановлений рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 15 серпня 2019 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.10.2019 року по справі №522/3191/19,згідно з яким судами було встановлено, що ОСОБА_1 виконував будівельні роботи з реконструкції квартири за адресою: АДРЕСА_2 , а саме : з влаштування нової балконної плити шляхом монтажу металевих двотаврів у влаштовані отвори в несучих зовнішніх стінах даного будинку, а також вже виконані будівельні роботи з розширення віконного блоку шляхом демонтажу підвіконної частини в зовнішній несучій стіні будинку, та влаштування замість нього дверного блоку для виходу на новий влаштований балкон,без отримання права на виконання таких робіт, чим порушив ч. 1 ст. 34 та абз. 1 ч. 2 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та абз. 2 п. 5 порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України за № 466 від 13.04.2011 року.

Будівля за адресою: : м.Одеса, вул.Базарна, АДРЕСА_3 , належить до об`єктів культурної спадщини, рішенням Одеського облвиконкому від 27.12.1991 р. № 580 прийнята під охорону держави, як пам`ятка архітектури та містобудування місцевого значення («Будинок прибутковий Севастопуло», поч. XX ст.). Наказом Міністерства культури і туризму України від 20.06.2008 р. № 728/0/16-08 занесена до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за категорією місцевого значення, охоронний номер: 88-Од. розташована в межах Центрального історичного ареалу м. Одеси, на території комплексної охоронної зони історичного центру.

Актом огляду будівлі-пам`ятки від 11 червня 2019 року, складеним спеціалістом Управління культури, національностей,релігії та охорони об`єктив культурної спадщини ОДА було встановлено , що з боку двору будівлі за адресою: : м.Одеса, вул.Базарна, 48, на фасаді на рівні другого та третього поверхів вбудовані приміщення .

Висновок Управління з питань охорони об`єктів культурної спадщини Одеської міської ради щодо відповідного проекту реконструкції квартири за адресою: АДРЕСА_2 , - відсутній, але вказаний об`єкт не належить до об`єктів охорони культурної спадщини.

V. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ОЦІНКА СУДУ

(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин):

(1) Оцінка аргументів учасників справи і висновку суду першої інстанції

Відповідно до частин першої та другої статті 319 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Частиною другою статті 383 ЦК України передбачено право власника квартири на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Реконструкція об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" (стаття 9 Закону України "Про архітектурну діяльність" у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Користування квартирами приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України (стаття 179 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК) у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 4 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року N 572 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року N 45, передбачено, що власники приміщень житлових будинків мають право на переобладнання і перепланування балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, гуртожитку, з дозволу власника будинку (квартири) та органу місцевого самоврядування, що видається в установленому порядку.

Стаття 152 ЖК і пункт 1.4.1 Правил утримання жилих будинків і прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства N 76 від 17 травня 2005 року, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачають, що вказаний дозвіл на переобладнання і перепланування приміщень у жилих будинках видає виконавчий комітет місцевої ради відповідно до законодавства.

Згідно з частиною першою статті 60 Закону N 280/97-ВР у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, територіальним громадам міст належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, житловий фонд, нежитлові приміщення, інше майно та майнові права.

Відповідно до частини 5 статті 16 Закону N 280/97-ВР у вказаній редакції від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правоможності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду (частина п`ята статті 60 Закону N 280/97-ВР у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Спори щодо здійснення вказаних у частині п`ятій статті 60 Закону N 280/97-ВР повноважень стосовно володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності є приватноправовими та мають розглядатися за правилами цивільного судочинства. Проте, позивач Приморська районна адміністрація Одеської міської ради мотивував позов ні порушенням його майнових прав чи інтересів або майнових прав чи інтересів територіальної громади міста Одеси відповідачем, а здійсненням конрольних функцій , як суб`єктом владних повноважень.

Позов обґрунтований порушеннями ст.26 Закону України « Про охорону культурної спадщини», п.2 ст.26 Закону України « Про регулювання містобудівної діяльності», статті 31,73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі також - Закон N 280/97-ВР), статті 9 Закону України "Про архітектурну діяльність", статті 376 Цивільного кодексу України, статті 179 ЖК, пункту 1.4.1 Правил утримання жилих будинків і прибудинкових територій.

Згідно з частиною четвертою статті 50 КАС України у редакції, чинній на час розгляду справи судами першої й апеляційної інстанцій, громадяни України можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень як у випадках, прямо вказаних у цій статті, так і в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до частини сьомої статті 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється, зокрема, шляхом контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, проектної документації (пункт 6 частини першої статті 7 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Контроль за дотриманням містобудівного законодавства є одним з головних напрямів містобудівної діяльності (абзац 14 статті 2 Закону України "Про основи містобудування" у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Державний контроль у сфері містобудування здійснюється, зокрема, органами місцевого самоврядування (частина перша статті 24 Закону України "Про основи містобудування" у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Виконавчі органи міських рад - це органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються міськими радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами (абзац 11 статті 1 Закону N 280/97-ВР у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Виконавчі органи міських рад належать до уповноважених органів містобудування та архітектури (абзац 7 частини першої статті 13 Закону України "Про архітектурну діяльність" у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Органи місцевого самоврядування здійснюють свою діяльність у сфері містобудування та архітектури відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (частина третя статті 13 зазначеного Закону).

До відання виконавчих органів міських рад, зокрема, належать делеговані повноваження зі здійснення контролю за технічним станом, використанням та утриманням об`єктів нерухомого майна усіх форм власності (підпункт 2 пункту "б" статті 30 Закону N 280/97-ВР), а також здійснення контролю за використанням житлового фонду (підпункту 5 пункту "б" вказаної статті).

Вказані делеговані повноваження конкретизовані у ЖК: згідно з пунктами 1 і 2 частини першої статті 15 та частиною першою статті 30 ЖК виконавчі органи міських рад у межах і в порядку, встановлених законодавством, на території міста, району в місті здійснюють державний контроль за використанням і схоронністю житлового фонду; керують житловим господарством, забезпечують належний технічний стан, капітальний і поточний ремонт житлового фонду, що є у віданні ради.

Такий державний контроль має завданням забезпечити додержання всіма суб`єктами, зокрема, правил користування житловим фондом і утримання його в технічно справному стані (стаття 29 ЖК).

За змістом пункту 12 частини першої статті 15 і статті 154 ЖК виконавчі комітети міських рад здійснюють контроль за утриманням будинків і квартир, що належать громадянам.

Крім того, до компетенції виконавчих органів міських рад у сфері містобудування належать забезпечення в установленому законом порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації під час планування та забудови відповідних територій (підпункт 3 ("б") частини першої статті 31 Закону N 280/97-ВР; абзац 9 частини першої статті 14 Закону України "Про основи містобудування" у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

З питань делегованих повноважень, передбачених підпунктом "б" частини першої статті 31 Закону N 280/97-ВР, виконавчі органи сільських, селищних, міських рад підконтрольні відповідним органам виконавчої влади (частина четверта статті 13 Закону України "Про архітектурну діяльність" у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

На час подання позову позивач діяв на підставі Положення про Приморську районну адміністрацію Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 1934-VII від 26.04.2017р. "Про затвердження Положення про виконавчі органи Одеської міської ради".

Згідно з пунктом 1.1 цього Положення позивач є виконавчим органом Одеської міської ради та створюється нею з метою реалізації функцій місцевого самоврядування на території Приморського району міста Одеси згідно із Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Відповідно до підпункті «а» пункту 2.8 Положення про Приморську районну адміністрацію Одеської міської ради до повноважень позивача належить, зокрема, здійснення заходів щодо виявлення на території району фактів самовільного будівництва або реконструкції та вирішує питання щодо знесення самочинно побудованих об`єктів або приведення самочинно реконструйованих об`єктів у первинний стан .

Відповідно до підпункті «а» пункту 2.13 Положення про Приморську районну адміністрацію Одеської міської ради до повноважень позивача у галузі забезпечення законності, правопорядку, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян райадміністрація належить: звернення до суду з позовами до фізичних та юридичних осіб, які обмежують права та законні інтереси територіальної громади, та з інших питань в межах своїх повноважень;

З огляду на наведені приписи ЖК, Законів України та Положення про Приморську районну адміністрацію Одеської міської ради позивач у сферах містобудування та житлово-комунального господарства має владні повноваження зі здійснення контролю за технічним станом, використанням, утриманням і схоронністю об`єктів житлового фонду усіх форм власності. І для виконання цих повноважень наділений правом звернення до суду з відповідними позовами.

Регулювання деяких правовідносин у вказаних сферах приписами ЖК не свідчить про те, що спір між сторонами є приватноправовим (житловим).

Відповідно до ст.8 Конституції України, ст.6 КАС України та ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року ,суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року (надалі Конвенція) , була ратифікована Законом України N 475/97-ВР від 17.07.97, та відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Згідно ч.1 ст.6 Конвенції , кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції , кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які, на її думку, є необхідними для здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Отже, вищевказана норма гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і в оцінці дотримання «справедливого балансу» в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за яких майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується.

Першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (див., серед багатьох інших джерел, рішення у справі «Колишній Король Греції та інші проти Греції» (Former King of Greece and Others v. Greece) [ВП], заява № 25701/94, пп. 79 та 82, ЄСПЛ 2000-XII).

Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення ЄСПЛ у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

(2) Висновки суду апеляційної інстанції :

Апеляційний суд вважає , що повноваження зі здійснення контролю за технічним станом, використанням, утриманням і схоронністю об`єктів житлового фонду передбачають не лише виявлення факту правопорушення, притягнення винуватої особи до юридичної відповідальності, але також припинення цього правопорушення й усунення його негативних наслідків, зокрема на виконання владного управлінського припису.

Відтак, конкретні публічні правовідносини не завершуються фіксацією факту адміністративного правопорушення та притягненням винуватої особи до юридичної відповідальності, а продовжують існувати до моменту припинення правопорушення, усунення його негативних наслідків, виконання владного припису або визнання його незаконним і скасування.

Оскільки відповідач добровільно не виконав розпорядження повноважного органу місцевого самоврядування та не усунув допущених порушень,та не привів до первинного стану реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 . позивач як суб`єкт владних повноважень на виконання управлінських функцій зі здійснення контролю за технічним станом, використанням, утриманням і схоронністю об`єктів житлового фонду будь-якої форми власності звернувся до суду з позовом про зобов`язання відповідача до вчинення дій з приведення самочинно реконструйованого балкону приватної квартири до попереднього стану, який підлягає задоволенню частково , так як суб`єктом владних повноважень належними, достовірними, достатніми та допустимими доказами доведено факт виконання будівельних робіт ОСОБА_1 з реконструкції квартири АДРЕСА_1 , без отримання права на їх виконання та позивачем, як органом влади виправдано свої дії, а позовної вимоги про демонтаж самовільно влаштованого балкону за замурування дверного пройму в стіні вказаного будинку, не підлягають задоволенню, так як є порядком виконання рішення, який відповідно до ст.378 КАС України, застосовується у разі встановлення обставин, які ускладнюють виконання рішення, за відповідною заявою.

З цих же підстав не підлягають задоволенню зустрічні позовні вимоги відповідача про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень, стягнення моральної шкоди , так як належними, достовірними, достатніми та допустимими доказами ОСОБА_1 не був доведений факт виконання відновлюваних будівельних робіт з капітального ремонту квартири АДРЕСА_1 .

Аналогічна правова позиція ,зазначена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2018 р. по справі N 520/10754/14-ц ( провадження 14-108цс18)

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і апеляційним судом відхиляються за необґрунтованістю.

Судом 1-ої інстанції повно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки, викладених у рішенні суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, правильно застосовані та додержані норми матеріального та процесуального права , справу розглянуто повноважним складом суду, суд не приймав рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі , судове рішення прийнятне та підписано суддею , який зазначений у судовому рішенні

Апеляційний суд, враховуючи принципи верховенства права, належного врядування, презумпції правомірності дій платника податків , практику ЄСПЛ , як джерело права, правові позиції Верховного суду , вважає, що свавільне втручання у право відповідача мирно володіти майном , яке підлягає захисту згідно статті 1 Першого протоколу Конвенції, - було відсуне та доходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та зміни або скасування рішення суду 1-ої інстанції та відсутність підстав для зміни розподілу судових витрат в порядку ч.6 ст.139 КАС України

Керуючись ст.8,19,55 Конституції України, ст. 6 та ст.1 Першого протоколу Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, ст. 3,6,7,139,242,292,308,311,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року-залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття ,та може бути, у разі відповідності вимогам ст.328 КАС України, оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом 30-ти днів

Повне рішення складене та підписане 18.03.2020 року

Головуючий суддя Кравець О.О.
Судді Домусчі С.Д. Коваль М.П.