Справа № 520/605/20
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2020-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

12 березня 2020 р. № 520/605/20

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мельникова Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Дирявої К.І.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Ткаченко Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Харківській області про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд скасувати як незаконну постанову №172133 від 14.01.2020, винесену начальником Управління Укртрансбезпеки у Харківській області Євгеном Шатохіним, про накладання на ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу в сумі 1700,00 грн.

В обґрунтування позову позивача зазначено, що постанова №172133 від 14.01.2020, винесена начальником Управління Укртрансбезпеки у Харківській області Євгеном Шатохіним, є протиправною та такою, що ґрунтується на помилкових висновках посадових відповідача. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 03.02.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене провадження у справі за вищевказаним позовом та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Представником відповідача через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву вказано, що відповідач проти заявленого позову заперечує з огляду на необґрунтованість та недоведеність позовних вимог, у зв`язку з чим останні не підлягають задоволенню.

Представник позивача в судове засідання прибув, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача у судове засідання прибув, проти заявленого позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позов.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 04.12.2019 року на підставі щотижневого графіку проведення рейдових перевірок Управління Укртрансбезпеки у Харківській області у період з 02.12.2019 року по 08.12.2019 року та направлення на перевірку від 02.12.2019 року № 018922, співробітниками Управління Укртрансбезпеки у Харківській області проводилась рейдова перевірка у м. Харкові по вул. Полтавський шлях поблизу будинку 140.

Як свідчать матеріали справи, під час здійснення перевірки перевіряючими було виявлено транспортний засіб RENAULT д/н НОМЕР_1 , яким здійснювалися нерегулярні перевезення пасажирів за маршрутом «Дніпро-Харків».

Також, як вказано представником відповідача під час розгляду справи, під час проведення перевірки зазначеного транспортного засобу було встановлено, що він належить фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 .

При цьому, водій, що перебував за кермом вищезазначеного транспортного засобу, відмовився надавати співробітникам Управління Укртрансбезпеки у Харківській області посвідчення водія. Окрім зазначеного, у водія були відсутні документи, на підставі яких здійснювались перевезення пасажирів, а саме: копія договору із замовником транспортних послуги, копія договору обов`язкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті водія та пасажирів.

Зі змісту наданих представником відповідача пояснень встановлено, що співробітниками Управління Укртрансбезпеки у Харківській області перевірка транспортного засобу позивача проводилась в момент висадки пасажирів, які надали усні пояснення про маршрут руху транспортного засобу. Однак, надати письмові пояснення пасажири відмовились.

У зв`язку з встановленням зазначених порушень перевіряючими особами було складено акт № 188167 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 04.12.2019 р.

Зі змісту наданих представником відповідача пояснень судом встановлено, що водій зі змістом акту № 188167 від 04.12.2019 був ознайомлений, однак від підпису та надання пояснень відмовився, у зв`язку з чим на підставі п. 22 Порядку № 1567 інспекторами до останнього внесено відповідний запис.

Зі змісту наданої в матеріалах справи копії акту № 188167 від 04.12.2019 року вбачається, що під час проведення перевірки виявлено порушення при здійсненні нерегулярних пасажирських перевезень водій не пред`явив для перевірки уповноваженим посадовим особам посвідчення водія відповідної категорії чим порушено ст. 40 Закону України «Про автомобільний транспорт» у тому числі порушення, відповідальність за які передбачено статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» надання послуг з нерегулярних пасажирських перевезень за маршрутом «Дніпро - Харків» без оформлення документів, перелік яких визначено ст. 39 цього Закону, а саме: копії договору із замовником транспортування послуг, копії договору обов`язкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті водія / пасажирів, передбачений п. 61 ПКМУ №176 від 18.02.1997.

Суд зазначає, що відповідно до п. 25 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року №1567 (далі - Порядок №1567), справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Матеріали справи свідчать, що повідомленням № 84772/37/24-19 від 27.12.2019, направленим поштою 27.12.2019 відповідно до списку № 16416 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих поданих у відділення поштового зв`язку № 22 АТ «УКРПОШТА», позивача було викликано на 14.01.2020 року для розгляду справи стосовно акту №188167 від 04.12.2019 року.

Зазначене повідомлення було отримано позивачем 30.12.2019 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу.

Розгляд справи щодо акту № 188167 від 04.12.2019 року було здійснено відповідачем за участі позивача.

Матеріали справи свідчать, що позивачем під час розгляду справи стосовно акту № 188167 від 04.12.2019 року було надано пояснення до зазначеного акту, відповідно до яких повідомлено, що під час проведення перевірки невідомий водій, нібито надавав послуги з нерегулярних пасажирських перевезень без договору із замовником транспортних послуг та без договору обов`язкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті, однак ким саме є замовник послуг з позивачу не відомо. Також позивачем було вказано, що він є суб`єктом господарювання, проте не займається наданням послуг з нерегулярних перевезень пасажирів та не має на балансі ніяких транспортних засобів. При цьому, позивачем було вказано, що йому належить автомобіль RENAULT д/н НОМЕР_1 , але 04.12.2019 о 16.648 годині він не перебував за кермом зазначеного транспортного засобу за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях 140 та не здійснював жодних перевезень і з інспекторами, якими було проведено перевірку, не зустрічався. В той же час, позивачем вказано, що ймовірним є перебування транспортного засобу на парковці супермаркета, де і було переписано номерні знаки.

Матеріали справи свідчать, що начальником Управління Укртрансбезпеки у Харківській області Євгеном Шатохіним 14.01.2020 року за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт стосовно позивача винесено постанову №172133 про застосовано адміністративно-господарського штрафу, відповідно до якої до позивача штраф у розмірі 1700,00 грн. з огляду на те, що 04.12.2019 року о 16:48, за адресою Харківська обл., м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 140 допущено порушення ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч. ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»,

Позивач, вважаючи зазначену постанову протиправною, звернувся до суду з даним позовом.

Суд зазначає, що відповідно до абз. 3 п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 442 від 10.09.2014 року "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади", Державна інспекція України з безпеки на наземному транспорті була реорганізована шляхом злиття з Державною інспекцією України з безпеки на морському та річковому транспорті, та утворено Державну службу України з безпеки на транспорті.

Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 року затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, відповідно до пункту 1 якого Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Підпунктами 2, 15, 27, 54, 58, 62 пункту 5 даного Положення передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань:

здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті;

здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування;

здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю;

проводить перевірки за додержанням суб`єктами господарювання, фізичними особами та юридичними особами вимог законодавства про транспорт;

здійснює контроль наявності, видачу дозвільних документів на здійснення перевезень та контроль відповідності виду перевезення, що фактично здійснюється;

здійснює інші повноваження, визначені законом.

Згідно з пунктом 8 вказаного Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Відповідно до п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 592 від 26.06.2015 року "Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті", були утворені територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3, зокрема управління Укртрансбезпеки у Харківській області.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені в Законі України "Про автомобільний транспорт" № 2344-III від 05.04.2001 року, з змінами і доповненнями (далі - Закон № 2344-III).

Статтею 5 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Частиною 11 статті 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

В розумінні статті 1 Закону № 2344-III автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями.

Судовим розглядом справи було встановлено, що під час виконання щотижневого графіку проведення рейдових перевірок Управлінням Укртрансбезпеки у Харківській області 04.12.2019 року у м. Харкові по вул. Полтавський шлях поблизу будинку 140 було виявлено транспортний засіб RENAULT д/н НОМЕР_1 , яким здійснювалися нерегулярні перевезення пасажирів за маршрутом «Дніпро-Харків».

Суд зазначає, що відповідно до приписів ст. 39 Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Документи для нерегулярних пасажирських перевезень: для автомобільного перевізника - ліцензія, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг, інші документи, передбачені законодавством України.

Як передбачено приписами п. 51 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 р. № 176 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2007 р. № 1184) (далі - Правила №176), нерегулярні перевезення пасажирів здійснюються на підставі замовлення юридичною або фізичною особою автобуса як разові перевезення організованої групи пасажирів за визначеним маршрутом згідно з договором про замовлення транспортного засобу.

Відповідно до п.52 Правил №176 до нерегулярних перевезень належать: туристично-екскурсійні; весільні та святкові; ритуальні; одноразові перевезення до місць відпочинку; інші перевезення, що не заборонені пунктом 55 цих Правил.

Згідно із положеннями п. 55 Правил №176 замовлення юридичною або фізичною особою автобуса для нерегулярних перевезень здійснюється шляхом укладення з автомобільним перевізником письмового договору про замовлення транспортного засобу.

Як передбачено приписами п. 56 Правил №176 договір на здійснення нерегулярних перевезень, що укладається між юридичною або фізичною особою та автомобільним перевізником у письмовій формі, повинен містити дату і час здійснення перевезень, початковий та кінцевий пункти маршруту, маршрут перевезення і державний реєстраційний номер транспортного засобу та мету поїздки.

Відповідно ло приписів п. 58 Правил №176 під час здійснення нерегулярних перевезень пасажирський автомобільний перевізник забезпечує в установленому законодавством порядку страхування пасажирів.

Приписами п. 61 Правил №176 передбачено, що під час здійснення нерегулярних перевезень водій повинен мати копію договору автомобільного перевізника із замовником послуг і копію договору обов`язкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті.

Суд зазначає, що процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням суб`єктами господарювання ліцензійних умов, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, а також диспетчерського контролю за роботою автомобільних перевізників визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567 (далі - Порядок № 1567).

Відповідно до пункту 4 Порядку № 1567 державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Пунктом 13 Порядку № 1567 передбачено, що графік проведення рейдових перевірок складається та затверджується наказом Укртрансінспекції або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.

За приписами п. 14 Порядку № 1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Згідно пункту 21 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Пунктом 22 Порядку № 1567, передбачено, що акт перевірки - це документ де фіксуються виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства, норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом.

Занесення будь-якої інформації до акту перевірки на підставі припущень є не допустимим так як може повністю змінити або нівелювати зміст виявленого порушення.

Під час розгляду справи судом встановлено, що перевіряючими в акті №188167 від 04.12.2019 року зафіксовано, що під час проведення перевірки виявлено порушення при здійсненні нерегулярних пасажирських перевезень. В той же час, у акті зазначено, що водій не пред`явив для перевірки уповноваженим посадовим особам посвідчення водія відповідної категорії, чим порушено ст. 40 Закону України «Про автомобільний транспорт», та виявлено порушення, відповідальність за які передбачено статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме надання послуг з нерегулярних пасажирських перевезень за маршрутом «Дніпро - Харків» без оформлення документів, перелік яких визначено ст. 39 цього Закону, а саме: копії договору із замовником транспортування послуг, копії договору обов`язкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті водія / пасажирів, передбачений п. 61 ПКМУ №176 від 18.02.1997.

Водночас, зі змісту наданих позивачем під час розгляду справи щодо акту №188167 від 04.12.2019 року повідомив, що за адресою перевірки не перебував, жодних послуг з нерегулярних перевезень не надавав та надання таких не здійснює.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З аналізу вищевикладеної норми вбачається, що саме на відповідача покладено обов`язок доказування правомірності своїх рішень, дій та бездіяльності.

Під час розгляду справи встановлено, що відповідач, заперечуючи проти позову, на підтвердження встановлення порушень вказано, що водій, який перебував за кермом належного позивача транспортного засобу не надав водійського посвідчення.

Однак, суд зазначає, що вказана обставина не дає підстав стверджувати, що вказаний водій має відношення до належного позивачу транспортного засобу та здійснення останнім нерегулярних перевезень.

Також суд зазначає, що зі змісту наданих представником відповідача пояснень вбачається зазначення останнім обставин того, що співробітниками Управління Укртрансбезпеки у Харківській області перевірка транспортного засобу позивача проводилась в момент висадки пасажирів, які надали усні пояснення про маршрут руху транспортного засобу. Однак, надати письмові пояснення пасажири відмовились.

При цьому, у судовому засіданні судом було допитано в якості свідків перевіряючих, якими було проведено перевірку 04.12.2019 року. Зазначеними особами було надано свідчення, якими підтверджено пояснення представника відповідача.

Надаючи оцінку зазначеним доказам, суд зазначає, що останні не підтверджують доводи представника відповідача та не є належними і обґрунтованими, оскільки до суду не надано жодного доказу на підтвердження викладених в акті обставин, а саме не надано фото- або відеофіксації, належним чином оформлених пояснень пасажирів транспортного засобу, які як було повідомлено суду свідками були присутні під час проведення перевірки, а також не надано доказів виклику перевіряючими поліції задля встановлення особи водія, відтак не можуть бути підтвердженням викладених у акті №188167 від 04.12.2019 року обставин стосовно виявлених порушень позивача.

Таким чином, суд приходить до висновку, що висновки, викладені в акті №188167 від 04.12.2019 року, не підтверджено жодними доказами.

Оскільки зазначені висновки було покладено відповідачем в основу постанови №172133 від 14.01.2020, винесеної начальником Управління Укртрансбезпеки у Харківській області Євгеном Шатохіним, про накладання на ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу в сумі 1700,00 грн., то суд приходить до висновку, що в розумінні положень ч.2 ст. 77 КАС України відповідачем до суду не надано доказів правомірності спірної постанови.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування постанови №172133 від 14.01.2020, винесену начальником Управління Укртрансбезпеки у Харківській області Євгеном Шатохіним, про накладання на ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу в сумі 1700,00 грн.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Харківській області (просп. Перемоги, буд. 14, м. Київ, 01135) про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову №172133 від 14.01.2020, винесену начальником Управління Укртрансбезпеки у Харківській області Євгеном Шатохіним, про накладання на ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу в сумі 1700,00 грн.

Стягнути на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код - НОМЕР_2 ) сплачену суму судового збору у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (просп. Перемоги, буд. 14, м. Київ, 01135, код ЄДРПОУ - 39816845).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 17 березня 2020 року.

Суддя Мельников Р.В.