Справа № 200/1584/20-а
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2020-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2020 р. Справа№200/1584/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка Олега Миколайовича при секретарі судового засідання Купріян В.Ю. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, відповідно до якого просив суд: визнати протиправною бездіяльність Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не зарахування до пільгового стажу періоди роботи в ШБУ №12 тресту «Красноармійськшахтобуд» з 14.11.1994 року по 12.07.1995 року, на підприємстві ВАТ ГМУ «Монтажник» з 05.01.1998 року по 03.08.1999 року, в ВАТ «Вуглебуд» з 07.02.2004 року по 06.03.2004 року та АТ «Ждановкавугілля» з 14.0.2004 року по 10.12.2004 року та зобов`язати Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне стахування» від 17.03.2016 року з зарахуванням до пільгового стажу періоди роботи в ШБУ №12 тресту «Красноармійськшахтобуд» з 14.11.1994 року по 12.07.1995 року, на підприємстві ВАТ ГМУ «Монтажник» з 05.01.1998 року по 03.08.1999 року, в ВАТ «Вуглебуд» з 07.02.2004 року по 06.03.2004 року та АТ «Ждановкавугілля» з 14.0.2004 року по 10.12.2004 року.

17.03.2016 року позивач звернувся до відповідача за призначенням пенсії за віком.

З 17.03.2016 року позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком.

В грудні 2019 року позивач звернувся до відповідача з заявою щодо надання інформації про призначення пенсії.

22.01.2020 року відповідачем надано відповідь за № 149/Б-02.01-03, в якій зазначено, що при призначенні пенсії не зараховано до пільгового стажу періоди роботи в ШБУ № 12 тресту «Красноармійськшахтобуд» з 14.11.1994 року по 12.07.1995 року, на підприємстві ВАТ ГМУ «Монтажник» з 05.01.1998 року по 03.08.1999 року, в ВАТ «Вуглебуд» з 07.02.2004 року по 06.03.2004 року та АТ «Ждановкавугілля» з 14.0.2004 року по 10.12.2004 року, так як вказані періоди на вказаних підприємствах не підтверджено довідками про пільговий характер роботи, які вказують на повну зайнятість роботи під землею та наказами про результати атестації робочих місць згідно ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Позивач вважає, що відповідачем при призначенні пенсії не враховано довідку Міжгалузевого регіонального архіву № 139 від 14.06.2016 року про період роботи в ШБУ № 12 тресту «Красноармійськшахтобуд», оскільки підприємство ліквідоване.

Відтак, позивач вважає, що пільговий характер виконуваної ним в спірні періоди роботи в повній мірі підтверджений трудовою книжкою, бездіяльність щодо не зарахування спірних періодів до пільгового стажу протиправною.

Ухвалою від 17 лютого 2020 року суд відкрив провадження у справі, призначивши до розгляду на 16 березня 2020 року за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

11 березня 2020 року представник відповідача надав засобами поштового зв`язку через канцелярію суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив відмовити у задоволені позовних вимог.

Суд дослідивши подані матеріали справи встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , місце реєстрації, згідно паспортних даних: АДРЕСА_1 .

З 17.03.2016 року позивач перебуває на обліку Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області як отримувач пенсії, призначеної відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

17.06.2016 року за наслідками розгляду заяви позивача Управлінням Пенсійного фонду України в м. Димитрові прийнято рішення № 643 від 17.06.2016, яким позивачу відмовлено в зарахуванні до пільгового стажу періоди роботи в ШБУ №12 тресту «Красноармійськшахтобуд» з 14.11.1994 року по 12.07.1995 року, на підприємстві ВАТ ГМУ «Монтажник» з 05.01.1998 року по 03.08.1999 року, в ВАТ «Вуглебуд» з 07.02.2004 року по 06.03.2004 року та АТ «Ждановкавугілля» з 14.0.2004 року по 10.12.2004 року.

В грудні 2019 року позивач звернувся до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області, яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 № 988 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» реорганізовано шляхом об`єднання Покровського управління Пенсійного фонду України у Донецькій області та Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області, із заявою щодо надання інформації про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, згідно ч. 2 статті 114 Закону України від 09.07.2003 року № 1058- ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

22.01.2020 року відповідачем надано позивачу відповідь, в якій повідомлено, що спірні періоди не зараховані до пільгового стажу через відсутність довідок, що підтверджують пільговий характер роботи, повну зайнятість роботи під землею та відсутність наказів про атестацію робочих місць.

Позивачем надано до суду індивідуальні відомості про застраховану особу на ім`я позивача з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування форми ОК-5 за період з 1999 року по 2007 року.

Відповідачем надано до суду копії рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові № 634 від 17.06.2016 року про відмову зарахування пільгового стажу та пенсійної справи позивача, у тому числі, заяви позивача про призначення/перерахунок пенсії від 2016 року (дата відображена нечітко).

Відомості щодо наявного страхового стажу підтверджуються трудовою книжкою НОМЕР_3 від 23 травня 1988 року.

Відтак, спірні періоди роботи позивача підтверджуються записами в трудовій книжці, зокрема:

-№ 14 від 14.11.1994 року, на підставі наказу №242/к від 16.11.1994 року, прийнятий електрослюсарем підземним 3 розряду з повним робочим днем в Шухтобудівельне управління № 12 Треста «Красноармійськшахтобуд»;

-№ 15 від 12.07.1995 року, на підставі наказу №114/к від 13.07.1995 року, звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України;

-№ 20 від 05.01.1998 року, на підставі наказу №2к від 05.01.1998 року, прийнятий електрослюсарем підземним 3 розряду з повним робочим днем в шахті в ДВАТ ГМУ «Монтажник»;

-№21 від 03.08.1999 року, на підставі наказу №18/к від 16.08.1999 року, звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України;

-№ 24 від 07.02.2004 року, на підставі наказу №11/к від 06.02.2004 року, прийнятий електрослюсарем підземним 3 розряду підземним з повним робочим днем в шахті на дільницю ШТ ВАТ «Укрвуглебуд».

-№ 25 від 06.03.2004 року, на підставі наказу №22/к від 09.03.2004 року, звільнений за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України;

-№ 26 від 14.04.2004 року, на підставі наказу №125/к від 14.04.2004 року, прийнятий електрослюсарем 3 розряду з повним робочим днем під землею в АТ «Ждановкавугілля»

-№ 27 від 10.12.2004 року,на підставі наказу №4/к від 05.01.2005 року,звільнений за власним бажанням за статтею 38 КЗпП України.

Згідно ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, обставини в частині не зарахування спірних періодів до пільгового стажу, визнаються відповідачем, та підтверджуються відповідними доказами, а тому не викликають у суду обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, що відповідно до ч. 1 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства, є підставою для звільнення від доказування.

Надаючи правову оцінку діям суб`єкта владних повноважень, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 1 Конституції України Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава.

Стаття 3 Конституції України, відповідно, гарантує, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Офіційне тлумачення положення статті 1 Конституції України міститься у рішенні Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25 січня 2012 року, згідно якого Основними завданнями соціальної держави є створення умов для реалізації соціальних, культурних та економічних прав людини, сприяння самостійності і відповідальності кожної особи за свої дії, надання соціальної допомоги тим громадянам, які з незалежних від них обставин не можуть забезпечити достатній рівень життя для себе і своєї сім`ї.

Відповідно до частин першої та другої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року, пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», винятково цим Законом визначається, зокрема, пенсійний вік чоловіків і жінок, після досягнення якого особа має право на призначення пенсії за віком.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Стаття 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлює, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом 2.3 п. 2 Інструкції про порядок ведення трудової книжки працівників, затвердженої спільним Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту України №58 від 29.07.1993, передбачено порядок заповнення трудової книжки. Записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Статтею 44 Закону №1058-ІУ передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону №1058-1У встановлено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Як вже зазначалось вище, відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у пій встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За змістом цієї норми вбачається, що необхідність надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників виникає при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно з п. 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно п.20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

За приписами ч. 3 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Суд звертає увагу, що саме відповідачу Законом надано право щодо отримання відповідних документів від підприємств, організацій і окремих осіб (у тому числі позивача, але не виключно), видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевірка обґрунтованості їх видачі, достовірності поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню тощо.

Пункт 4.2 розділу IV Порядку подання та оформлення документів для призначення

(перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 25.11.2005 № 22-1 передбачає, що орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

З аналізу зазначених норм чинного законодавства вбачається, що використання норм постанови №637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.

Щодо не зарахування до пільгового стажу спірних періодів роботи позивача через відсутність наказів про атестацію робочих місць, суд зазначає наступне.

Факт роботи позивача у спірні періоди підтверджений належним чином та сторонами не оспорюється, спірним є питання щодо зарахування вказаних періодів до пільгового стажу позивача.

Згідно роз`яснення Міністерства соціального захисту населення Українита Міністерства праці України за №01-3/406-02-2 від 10.05.1994, під повним робочим днем вважається виконання роботи в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (далі - Порядок №383), встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з пунктом 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком № 442 та Методичними рекомендаціями.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Питання атестації робочих місць врегульовано Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442.

При цьому вбачається, що працівник, який працює на посаді, віднесеній до відповідного Списку, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділений будь-якими повноваженнями або обов`язками, які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Крім того, суд зазначає, що відсутність можливості отримати документи про проведення атестації робочих місць через ліквідацію підприємства або розташування такого підприємства на території, яка станом на момент вирішення питання про призначення пенсії непідконтрольна українській владі, є обставинами, які не залежать від волі та свідомості позивача, але впливають на його права в бік їх обмеження.

Тому, суд дійшов висновку, що відмовляючи працівнику в зарахуванні спірного періоду до пільгового стажу, відповідач фактично покладає відповідальність за їх відсутність та неможливість отримати такі документи на позивача.

Великою палатою Верховного суду викладено в постанові від 19.02.2020 року по справі № 520/15025/16-а висновок, непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

В означений постанові Верховний суд наголосив, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Враховуючи викладені висновки, навіть непроведення аттестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, тим більш, коли пільговий стаж в повній мірі підтверджено трудовою книжкою.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджено протиправність дій відповідача щодо незарахування до пільгового стажу позивача періодів роботи в ШБУ №12 тресту «Красноармійськшахтобуд» з 14.11.1994 року по 12.07.1995 року, на підприємстві ВАТ ГМУ «Монтажник» з 05.01.1998 року по 03.08.1999 року, в ВАТ «Вуглебуд» з 07.02.2004 року по 06.03.2004 року та АТ «Ждановкавугілля» з 14.0.2004 року по 10.12.2004 року.

Однак, суд зазначає, що він не наділений повноваженнями обчислювати дійсний загальний та спеціальний стаж позивача, у зв`язку з чим відсутні підстави для зобов`язання відповідача зарахувати спірні періоди роботи до пільгового чи страхового стажу та проведення перерахунку, оскільки перерахунок пенсії позивача є обумовленим Законом наслідком відновлення порушених прав позивача щодо незарахування спірного періоду до пільгового стажу.

Тому адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії; нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Системний аналіз даної статті дає підстави дійти до висновку, що у ній містяться два строкових обмеження стосовно виплат пенсії за минулий час: три роки - для особи, яка не отримувала нараховану пенсію з власної вини; без обмеження строку - для особи, яка не отримувала нараховану пенсію з вини відповідного суб`єкта владних повноважень.

Правовий висновок щодо неможливості застосовувати шестимісячний строк звернення до адміністративного суду у справах з вимогами, пов`язаними з виплатою компенсаторної складової доходу, та у справах з вимогами, пов`язаними з виплатою інших складових доходу та доходу в цілому, до якого належить пенсія, викладений в постанові Верховного Суду від 24 квітня 2018 року по справі № 646/6250/17 (адміністративне провадження № К/9901/2128/18).

Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. TheUnitedKingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02). Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Таким чином, враховуючи те, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом та сприяти реальному відновленню порушеного права, беручи до уваги приписи ст. 9 КАС України, приймаючи до уваги відзив на позовну заяву відповідача, докази наявні у матеріалах справи, а також з аналізу норм чинного законодавства, суд приходить висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог та скасування рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області про відмову зарахування пільгового стажу від 17.06.2016 року №634, в частині не зарахування до пільгового стажу періодів роботи позивача в ШБУ №12 тресту «Красноармійськшахтобуд» з 14.11.1994 року по 12.07.1995 року, на підприємстві ВАТ ГМУ «Монтажник» з 05.01.1998 року по 03.08.1999 року, в ВАТ «Вуглебуд» з 07.02.2004 року по 06.03.2004 року та АТ «Ждановкавугілля» з 14.0.2004 року по 10.12.2004 року.

У відповідності до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З огляду на те, що даний адміністративний позов позивачем було подано до суду виключно у зв`язку з діями відповідача, які судом визнано неправомірними, суд дійшов висновку щодо стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача в повному обсязі.

Керуючись Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85323, Донецька область, м. Мирноград,вул. Центральна, 13, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85323, Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна, 13, ) щодо не зарахування до пільгового стажу періодів роботи ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 )в ШБУ №12 тресту «Красноармійськшахтобуд» з 14.11.1994 року по 12.07.1995 року, на підприємстві ВАТ ГМУ «Монтажник» з 05.01.1998 року по 03.08.1999 року, в ВАТ «Вуглебуд» з 07.02.2004 року по 06.03.2004 року та АТ «Ждановкавугілля» з 14.0.2004 року по 10.12.2004 року.

Рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області про відмову зарахування пільгового стажу ОСОБА_1 від 17.06.2016 року №634, в частині не зарахування до пільгового стажу періодів роботи позивача в ШБУ №12 тресту «Красноармійськшахтобуд» з 14.11.1994 року по 12.07.1995 року, на підприємстві ВАТ ГМУ «Монтажник» з 05.01.1998 року по 03.08.1999 року, в ВАТ «Вуглебуд» з 07.02.2004 року по 06.03.2004 року та АТ «Ждановкавугілля» з 14.0.2004 року по 10.12.2004 року - скасувати.

Зобов`язати Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України (85323, Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна, 13, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про призначення пенсії за віком у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне стахування» від 17.03.2016 року щодо зарахування до пільгового стажу періодів роботи в ШБУ №12 тресту «Красноармійськшахтобуд» з 14.11.1994 року по 12.07.1995 року, на підприємстві ВАТ ГМУ «Монтажник» з 05.01.1998 року по 03.08.1999 року, в ВАТ «Вуглебуд» з 07.02.2004 року по 06.03.2004 року та АТ «Ждановкавугілля» з 14.0.2004 року по 10.12.2004 року з урахуванням висновків суду.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85323, Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна, 13, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 )суму судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Вступну та резолютивну частини складено та підписано 16 березня 2020 року

Повний текст рішення складено та підписано 23 березня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя О.М. Кониченко