Справа № 360/674/20
Суддя: О.В. Ірметова
Дата ухвалення: 2020-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

19 березня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/674/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Ірметова О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом адвоката Варченко Катерини Григорівни в інтересах ОСОБА_1 до Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов адвоката Варченко Катерини Григорівни в інтересах ОСОБА_1 до Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області, в якому позивач просив суд:

- визнати протиправними дії Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії.

- зобов`язати Марківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 , з 19.12.2019 на підставі статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи на шахті імені 60-річчя СРСР в/о «Свердловантацит» з 22.06.1987 по 30.09.1987, з 14.03.1988 по 18.04.1988, 01.06.1990 по 27.11.1990, з 05.10.1993 по 17.12.1994, період роботи на шахті «Наклонна» в/о «Свердловантрацит» з 06.06.1988 по 13.06.1988; служби в армії з 15.06.1988 по 03.05.1990.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що з 31 липня 2019 року позивач перебуває на обліку в Марківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Луганської області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1 відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», та ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При призначенні пенсії відповідачем до пільгового стажу позивача зараховано лише 14 років 07 місяців 03 днів за даними індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України (форма ОК-5).

19 грудня 2019 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з урахуванням всього пільгового стажу за Списком №1.

Листом №248/Л-14/02.1-33 від 23.12.2019 Марківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Луганської області відмовлено позивачу в перерахунку пенсії та зазначено, що пільговий стаж зараховано лише за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК 5).

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року відкрито провадження у справі та визначено, що справа розглядатиметься без виклику сторін (а.с. 57-58).

02 березня 2020 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 63-72), в обґрунтування якого зазначено, що позивачу з 14.06.2019 в Марківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Луганської області призначено пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Загальний стаж роботи складає 40 років 10 місяців 20 днів, в тому числі стаж за списком №1 складає 14 років 07 місяців 3 дні.

Періоди роботи на шахті ім. 60-річчя СРСР в/о «Свердловантрацит» з 22.06.1987 по 30.09.1987, з 14.03.1988 по 18.04.1988, з 01.06.1990 по 27.11.1990, з 05.10.1993 по 17.12.1994; періоди роботи на шахті «Наклонна» в/о «Свердловантрацит» з 06.06.1988 по 11.06.1988; служба в армії з 15.06.1988 по 28.04.1990 до пільгового стажу, оскільки позивачем не надано довідок, що підтверджують пільговий характер роботи та у зв`язку з відсутністю записів в трудовій книжці про проведення атестації робочих місць.

Також відповідач зазначив, що у разі неможливості отримання необхідних для призначення пенсії документів, які підтверджують певні юридичні факти, зокрема щодо атестації робочих місць, позивач має право звернутися до суду з заявою про встановлення таких юридичних фактів. Позивач до цього часу правом на звернення до суду про підтвердження юридичного факту з питання проведення атестації робочого місця не скористався.

На підставі викладеного відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, суд дійшов до наступного.

Судом встановлено та не заперечується сторонами справи, що позивачу з 14.06.2019 призначено пенсію на пільгових умовах за списком №1 в Марківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Луганської області.

19 грудня 2019 року позивач звернувся до Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області проведення перерахунку його пенсії, зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи на шахті імені 60-річчя СРСР в/о «Свердловантрацит» з 22.06.1987 по 30.09.1987, з 14.03.1988 по 18.04.1988, з 01.06.1990 по 27.11.1990, з 05.10.1993 по 17.12.1994, період роботи на шахті «Наклонна» в/о «Свердловантрацит» з 06.06.1988 по 11.06.1988, служби в Радянській армії з 15.06.1988 по 03.05.1990 та призначення пенсії у відповідності до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (а.с. 11).

Листом Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 23.12.2019 №248/Л-14/02.1-33 повідомлено, що періоди роботи на на шахті імені 60-річчя СРСР в/о «Свердловантрацит» з 22.06.1987 по 30.09.1987, з 14.03.1988 по 18.04.1988, з 01.06.1990 по 27.11.1990, з 05.10.1993 по 17.12.1994, період роботи на шахті «Наклонна» в/о «Свердловантрацит» з 06.06.1988 по 11.06.1988 оскільки позивачем не надано довідок, що підтверджують пільговий характер роботи, а також зазначено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами, які здійснюють свою діяльність на непідконтрольній території України, є недійсним і не створює правових наслідків (а.с. 12-14).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Законом, який відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій є Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 за№ 1788-ХІІ (далі Закон № 1788-ХІІ).

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону № 1788-ХІІ, громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку із втратою годувальника та інших випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію (частина перша та друга статті 7 Закону № 1788-ХІІ).

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування," на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

При цьому, статтею 62 Закону № 1788-ХІІ передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п.З Порядку).

Пунктом 20 Порядку 637 передбачено, що у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

В довідці має бути вказано: період роботи, що зараховується до спеціального стажу: професія або посада, характер роботи: розділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включаються цій період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно трактористів машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

Аналізуючи чинні нормативно-правові акти України, які регулюють умови пенсійного забезпечення, суд дійшов висновку, що положення Порядку № 637 щодо підтвердження стажу роботи, який є спеціальнім по відношенню до Закону № 1788-XII, мають бути застосовані лише у чітко визначених та вичерпних випадках, а саме за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Разом з тим суд повторно наголошує, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка (стаття 62 Закону № 1788-ХП).

Таким чином, уточнюючі довідки мають надаватися в разі, коли взагалі відсутні відомості в трудовій книжці про працю громадян у спірний період.

Відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 (а.с. 15-18), позивач у спірні періоди:

- з 22.06.1987 по 30.09.1987, з 14.03.1988 по 18.04.1988, з 01.06.1990 по 27.11.1990, з 05.10.1993 по 17.12.1994 працював електрослюсарем підземним, гірничим майстром та механіком конвеєрної ділянки з повним робочим днем під землею на шахті імені 60-річчя СРСР в/о «Свердловантрацит», яка перейменована на шахту «Довжанська-Капітальна» в/о в/о «Свердловантрацит» на підставі рішення Свердловського виконкому №144 від 24.04.1992, що підтверджується довідкою №172 від 02.02.2017, виданою ТОВ ДТЕК «Свердловантрацит» (а.с. 50);

- з 06.06.1988 по 11.06.1988 працював гірничим майстром з повним робочим днем під землею на шахті «Наклонна» в/о «Свердловантрацит», правонаступником якої є «Шахта «Харківська» в/о «Свердловантрацит», що підтверджується довідкою №170 від 02.02.2017, виданою ТОВ ДТЕК «Свердловантрацит» (а.с. 48).

При цьому, суд звертає увагу на те, що записи трудової книжки позивача щодо спірних періодів його роботи містять повну інформацію про роботу на пільгових умовах, також містять повні відомості про характер виконуваних позивачем робіт, оскільки зазначеними записами чітко визначено, що у спірні періоди позивач працював на підземних посадах з повним робочим днем під землею.

Враховуючи вищенаведене, посилання відповідача на те, що для підтвердження пільгового стажу позивач повинен був надати уточнюючі довідки підприємства є необґрунтованими та безпідставними.

Крім того, до матеріалів справи позивачем було надано довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що видані Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит» №№166, 167 та 169 від 02.02.2017, якими підтверджується, що позивач у спірні періоди роботи на шахті імені 60-річчя СРСР в/о «Свердловантрацит» та на шахті «Наклонна» в/о «Свердловантрацит» працював за посадами, що передбачені Списком №1 (а.с. 28-29, 46).

Крім того, проведення атестації робочих місць за умовами праці регулюється Порядком про проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 (далі Порядок № 442).

Відповідно до пункту першого Порядку № 442, атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Пунктом 2 Порядку № 442 визначено, що основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 442, атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. До складу комісії включається уповноважений представник виборного органу первинної профспілкової організації, а в разі відсутності профспілкової організації - уповноважена найманими працівниками особа.

Пунктом 10 Порядку № 442 передбачено, що результати атестації використовуються для розроблення заходів щодо покращення умов праці і оздоровлення працівників та під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств, установ та організацій, обґрунтування пропозицій про внесення змін до списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (36-2003-п ) (далі - Списки) при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпунктів "а", "б" статті 13 та статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" регулюється Порядком застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (36-2003-п ) (далі - Списки) при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі Порядок № 383).

Відповідно до пункту 4 Порядку № 383, атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Згідно із підпунктом 4.1 пункту 4 Порядку № 383, зазначена постанова (442-92-п) набула чинності з 21.08.92. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Відповідно до підпункту 4.2 пункту 4 Порядку № 383, результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

Згідно із підпунктом 4.3 пункту 4 Порядку № 383, якщо у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Позивачем на підтвердження пільгового стажу у спірні періоду роботи було надано накази «Про проведення атестації робочих місць» №314 від 28.02.1995 по шахті «Довжанська-капітальна» в/о «Свердловантрацит» та №357 від 17.04.1995 по шахті «Харківська» в/о «Свердловантрацит», де працював позивач, яким підтверджується право позивача на пенсію за списком №1 за професіями, на яких позивач працював (а.с. 45, 47).

При цьому, суд зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит», яке є правонаступником виробничого об`єднання «Свердловантрацит», перереєстровано за адресою: 93400, Луганська обл., місто Сєвєродонецьк, вулиця Гоголя, будинок 24А, тобто на підконтрольній українській владі території.

Отже, посилання відповідача щодо неприйняття документів на статтю 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є необґрунтованими.

Щодо позовних вимог про зарахування до пільгового стажу позивача періоду його служби в Радянській армії з 15.06.1988 по 03.05.1990, суд зазначає таке.

Також відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з трудової книжки позивача, у період з 06.06.1988 по 13.06.1988 він працював гірничим майстром з повним робочим днем під землею на шахті «Наклонна» в/о «Свердловантрацит», тобто за професією, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

При цьому, 13.06.1988 позивача було звільнено з займаної посади у зв`язку з його призовом до Радянської армії.

Отже, у розумінні частини першої статті 8 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», позивач має право на зарахування до його пільгового стажу часу проходження служби в Радянській армії з 15.06.1988 по 03.05.1990.

Враховуючи вище викладене, а також беручи до уваги те, що трудова книжка та подані позивачем довідки та накази містять усі необхідні відомості про пільговий характер праці позивача у спірні періоди його роботи, суд дійшов висновку, що у відповідача були відсутні підстави їх не враховувати.

Вирішуючи питання щодо наявності у позивача права на перерахунок пенсії у відповідності до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», суд виходить з такого.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Як вбачається з рішення Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області №05 від 22.11.2019, стаж роботи позивача за списком №1 складає 14 років 07 місяців 03 дні (а.с. 21).

При цьому, враховуючи встановлені судом обставини та висновки суду, щодо того, що до пільгового стажу позивача (список №1) підлягають зарахуванню спірні періоди його роботи та служби з 22.06.1987 по 30.09.1987, з 14.03.1988 по 18.04.1988, 01.06.1990 по 27.11.1990, з 05.10.1993 по 17.12.1994, з 06.06.1988 по 13.06.1988; з 15.06.1988 по 03.05.1990, які дають підстави для перерахунку позивачу пенсії у відповідності до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Статтею 8 Закону № 1058-IV закріплено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг. Так, відповідно до пункту 1 частини першої цієї статті право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Статтею 44 Закону № 1058-IV встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною п`ятою статті 45 Закону № 1058-IV визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган ПФУ та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи рішення щодо про призначення або про відмову у призначенні пенсії позивачу не приймалось.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою правління ПФУ від 25.11.2005 № 22-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846; далі Порядок № 22-1).

Відповідно до пункту 1.5 Порядку № 22-1 заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім`ї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії.

Згідно з пунктом 1.7 Порядку № 22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Пунктом 2.8 Порядку № 22-1 визначено, що поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Відповідно до пункту 4.1 Порядку № 22-1 що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

Згідно з пунктом 4.2 Порядку № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (пункт 4.3 Порядку № 22-1).

Також пунктом 4.10 Порядку № 22-1 передбачено, що не пізніше 10 днів після надходження всіх необхідних документів для виплати пенсії орган, що призначає пенсію, повинен їх розглянути та прийняти відповідне рішення, яке оформлюється розпорядженням. Надані документи та заява зберігаються в пенсійній справі.

Отже, після отримання відповідної заяви від позивача про призначення пенсії відповідач повинен був розглянути цю заяву та прийняти мотивоване рішення.

Суд зазначає, що зміст заяви позивача про перерахунок його пенсії від 19.12.2019 (а.с. 11) очевидно дає змогу оцінити намір заявника.

В даному випадку відмовивши позивачу в розгляді його заяви по суті, шляхом прийняття відповідного рішення, відповідач допустив надмірний формалізм, наслідком чого стало порушення прав та інтересів позивача, як пенсіонера (верстви населення, яка навпаки потребує особливої уваги з боку держави в частині дотримання конституційних гарантій).

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд зазначає таке.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, в прохальній частині позовної заяви позивач просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії позивачу..

Враховуючи те, що відповідачем не приймалось відповідне рішення про відмову в перерахунку пенсії позивачу, а тому фактично відповідач не відмовляв в перерахунку пенсії.

Зважаючи на встановлені судом обставини справи, враховуючи те, що в матеріалах справи достатньо документів для здійснення відповідачем перерахунку пенсії позивачу, суд встановив, що порушення прав позивача відбулося внаслідок протиправної бездіяльності щодо не зарахування до пільгового стажу позивача спірних періодів його роботи, тому належним способом захисту порушеного права в даному випадку є визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не зарахування спірних періодів роботи позивача та зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії позивачу з дати подання ним відповідної заяви 19.12.2019.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з обранням належного способу захисту порушеного прав позивача.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Позивачем при подачі позову був сплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн, що підтверджується квитанцією №12 від 07.02.2020 (а.с. 7).

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 840,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 32, 77, 78, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов адвоката Варченко Катерини Григорівни в інтересах ОСОБА_1 до Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо не зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 , період його служби в Радянській армії з 15.06.1988 по 03.05.1990 та періоди його роботи з 22.06.1987 по 30.09.1987, з 14.03.1988 по 18.04.1988, з 01.06.1990 по 27.11.1990, з 05.10.1993 по 17.12.1994 на шахті імені 60-річчя СРСР виробничого об`єднання «Свердловантрацит», та з 06.06.1988 по 13.06.1988 на шахті «Наклонна» виробничого об`єднання «Свердловантрацит».

Зобов`язати Марківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області (ідентифікаційний код: 41247405, місцезнаходження: 92400, Луганська обл., Марківський район, селище міського типу Марківка, вул. Центральна, будинок 20) провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрований: АДРЕСА_1 ) відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», на підставі поданої заяви про перерахунок пенсії від 19.12.2019, зарахувавши до його пільгового стажу період його служби в Радянській армії з 15.06.1988 по 03.05.1990 та періоди його роботи з 22.06.1987 по 30.09.1987, з 14.03.1988 по 18.04.1988, з 01.06.1990 по 27.11.1990, з 05.10.1993 по 17.12.1994 на шахті імені 60-річчя СРСР виробничого об`єднання «Свердловантрацит», та з 06.06.1988 по 13.06.1988 на шахті «Наклонна» виробничого об`єднання «Свердловантрацит».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (ідентифікаційний код: 41247405, місцезнаходження: 92400, Луганська обл., Марківський район, селище міського типу Марківка, вул. Центральна, будинок 20) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрований: АДРЕСА_1 ), витрати зі сплати судового збору в сумі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 коп.).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Ірметова