Справа № 826/7026/15
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2020-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 березня 2020 року

Київ

справа №826/7026/15

адміністративне провадження №К/9901/5573/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Усенко Є.А.,

суддів: Желтобрюх І.Л., Гусака М.Б.,

розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - ГУ ДФС) на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2020 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Торгівельно-Енергетична Компанія "Гермес" до ГУ ДФС про визнання противним та скасування податкових повідомлень-рішень, визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

27.02.2020 ГУ ДФС подало до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2020.

За змістом статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України відкриття касаційного провадження обумовлено, зокрема, відповідністю касаційної скарги вимогам цього Кодексу щодо форми і змісту касаційної скарги.

Касаційна скарга підлягає залишенню без руху як така, що подана з порушенням пункту 4 частини другої, частини четвертої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС): у касаційній скарзі не зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав), до касаційної скарги не додано документ про сплату судового збору.

Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, відповідач посилається на правові позиції, викладені у постановах Верховного Суду від 14.01.2020 у справі №826/9925/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бі Ті Ел» до Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ Міндоходів у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, від 28.01.2020 у справі №826/16348/13-а за позовом Малого приватного підприємства «Традиція-98» до Державної податкової інспекції у Оболонському районі ГУ Міндоходів у місті Києві про скасування податкових повідомлень-рішень, та у постанові Верховного Суду України від 22.09.2015 у справі №21-887а15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» до Державної податкової інспекції про скасування податкових повідомлень-рішень. Однак, це не означає про дотримання відповідачем вимог пункту 4 частини другої статті 330 КАС,оскільки в касаційній скарзі не наведено доводів, що суд апеляційної інстанції відступив від висновку Верховного Суду, зробленого в зазначених судових рішеннях стосовно застосування норм матеріального права та в чому полягає такий відступ.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Вимоги пункту 4 частини другої статті 330 КАС та пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС слід розуміти так, що, зазначаючи підставою для касаційного оскарження судового рішення підставу, передбачену пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати постанову Верховного Суду, в якій зроблений висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, якому не відповідає судове рішення апеляційної інстанції, та навести обґрунтування щодо невідповідності висновків суду апеляційної інстанції цій правовій позиції Верховного Суду.

Касаційна скарга відповідача не містить доводів про невідповідність висновку суду апеляційної інстанції щодо застосування норм матеріального права (і яких саме) висновкам Верховного Суду (Верховного Суду України) в зазначених постановах.

Відповідно до частини четвертої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги додаються документ про сплату судового збору, а також копії касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

Документ про сплату судового збору ГУ ДФС до касаційної скарги не додало.

Відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.05.2015 відкрито провадження у цій адміністративній справі. Отже, позивач з адміністративним позовом звернувся до суду у травні 2015 року.

За змістом оскаржуваних судових рішень позовна заява містить вимоги майнового характеру (про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 10.04.2015: №, про збільшення суми грошового зобов`язання з податку прибуток на 5 858 245,00 грн та №, про збільшення суми грошового зобов`язання з податку додану вартість на 7 974 886,50 грн на загальну суму 13 833 131,50 грн).

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» з 1 січня 2015 року встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі 1218 грн.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній станом на момент подання позову) за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру сплачується судовий збір в сумі 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальних заробітних плат .

Отже, ставка судового збору за подання касаційної скарги на судові рішення у цій адміністративній справі становить 9 744,00 грн (13 833 131,50 грн х 2 %) х 200).

Відповідно до частини другої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Зважаючи на викладене, касаційна скарга залишається без руху із наданням десятиденного строку з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, протягом якого скаржник має право надати/надіслати суду касаційної інстанції: заяву, в якій зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав) та документ про сплату судового збору за подання касаційної скарги.

Керуючись статтями 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2020 залишити без руху.

Встановити для усунення зазначених в ухвалі недоліків десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Є.А. Усенко

І.Л. Желтобрюх

М.Б. Гусак ,

Судді Верховного Суду