Справа № 240/9141/19
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2020-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 240/9141/19
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Токарева М.С.
Суддя-доповідач - Франовська К.С.
17 березня 2020 року

м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Франовської К.С.
суддів: Кузьменко Л.В. Совгири Д. І. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій щодо непроведення нового розрахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням індексації, яку він отримав за час проходження служби за рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 29.11.2018 у справі №0640/4600/18 відповідно до довідки №1247 від 27.05.2019 та зобов`язання нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні з урахуванням індексації, отриманої за час проходження служби за рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 29.11.2018 у справі №0640/4600/18 відповідно до довідки №1247 від 27.05.2019.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нездійснення ОСОБА_1 нового розрахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням індексації, яку він отримав за час проходження служби за рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 29.11.2018 у справі №0640/4600/18 відповідно до довідки №1247 від 27.05.2019.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні з урахуванням індексації, яку він отримав за час проходження служби по рішенню Житомирського окружного адміністративного суду від 29.11.2018 по справі №0640/4600/18 відповідно до довідки відповідно до довідки №1247 від 27.05.2019 з урахуванням проведених виплат.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповноти з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову в задоволені позову.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановив суд, позивач проходив військову службу у Збройних Силах України та під час проходження військової служби перебував на фінансовому забезпеченні Військової частини НОМЕР_1 .

Як встановлено судом, наказом командира 30 окремої гвардійської механізованої бригади від 23.11.2017 №229-рс ОСОБА_1 звільнено з військової служби за станом здоров`я.

Наказом командира військової частини від 23.11.2017 №134 позивача виключено зі списків особового складу частини та всіх видів грошового забезпечення.

На час звільнення позивачу не виплатили індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 до 23.11.2017 р., тому він звернувся до суду. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 29.11.2018 у справі №0640/4600/18 визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 з 01.01.2016 до 23.11.2017 та зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 до дня звільнення - 23.11.2017.

При звільненні, військова частина НОМЕР_1 розрахувала розмір одноразової грошової допомоги та виплатила позивачу одноразову грошову допомогу без урахування індексації.

Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 від 27.05.2019 №1247 позивачу була нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 23.11.2017 згідно рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29.11.2018 року по справі № 0640/4600/18 в сумі 37532,69 грн.

На заяву позивача про здійснення нового розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням індексації, отримав лист від 12.06.2019 №3821, яким повідомлено, що включення індексації грошового забезпечення до одноразової грошової допомоги при звільненні законом не передбачено. Відтак, підстави для здійснення нового розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні та нової виплати, немає.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що неврахування індексації грошового забезпечення у складі грошового забезпечення позивача, з якого нараховано одноразову грошову допомогу при звільненні є протиправним, оскільки відповідно до приписів Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", Порядку проведення індексації грошових доходів населення, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби. Крім того, право позивача на індексацію грошового забезпечення встановлено і судовим рішенням, яке набуло чинності та виконано.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно із абз. 1 ч. 2 ст. 15 Закону №2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років, одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 3 липня 1991 року №1282-XII "Про індексацію грошових доходів населення", згідно зі статтею 1 якого індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

За приписами ст. 18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 05.10.2000 №2017-III індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі ст. 19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення" від 17 липня 2003 року №1078 (далі - Порядок №1078), згідно з п.4 якого індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Відповідно до абз. 8 п. 4 Порядку №1078 у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

З аналізу чинного законодавства вбачається, що індексація грошового забезпечення як складова грошового забезпечення військовослужбовців є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті,таким чином в врахуванні при визначенні розміру одноразової грошової допомоги при звільненні.

Таким чином, індексація є складовою місячного грошового забезпечення військовослужбовця і повинна включатися до розрахунку грошової допомоги при звільненні.

Даний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 10.05.2019 у справі №820/5285/17.

Як зазначалось, відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 від 27.05.2019 №1247 позивачу була нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 23.11.2017 згідно рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29.11.2018 року по справі № 0640/4600/18 в сумі 37532,69 грн.

Частиною 4 ст. 78 КАС України вказано, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Натомість відповідачем не доведено правомірність своїх дій.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відмовляючи позивачу у проведенні нового розрахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні із врахуванням сум індексації, відповідач діяв протиправно. При цьому, належним способом захисту порушеного права є зобов`язання військової частини нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні з урахуванням індексації, яку позивач отримав за час проходження військової служби по рішенню Житомирського окружного адміністративного суду від 29.11.2018 року по справі № 0640/4600/18 в сумі 37532,69 грн. та з урахуванням раніше виплачених сум.

Доводи апеляційної скарги про пропущення позивачем строку звернення до суду є безпідставними.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що дотримання строку звернення до суду з адміністративним позовом є однією з обов`язкових передумов ефективності адміністративних проваджень щодо строку розгляду адміністративних справ, оскільки захист прав, свобод та інтересів осіб безпосередньо залежить від меж їх реалізації у часі. Провадження в адміністративних судах, як спосіб захисту таких прав, базується на процесуальних принципах та забезпечується чітко регламентованими строками. Дотримання вказаних строків впливає на права та обов`язки учасників адміністративних правовідносин, спонукаючи їх до своєчасного здійснення наданих їм прав чи виконання покладених на них обов`язків.

Строк звернення до адміністративного суду - це строк, в межах якого особа, яка має право на позов, може звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав у публічно-правових відносинах .

Як вбачається із змісту позовної заяви, до суду вона надійшла та зареєстрована 02 липня 2019 року.

На думку скаржника, строк для звернення до суду з даним позовом розпочав перебіг з дати вручення позивачу копії наказу №134 від 23.11.2017 року про звільнення з військової служби.

Проте, такий висновок є помилковим, з огляду на те, що про порушення права на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням сум індексації грошового забезпечення, позивачу стало відомо з листа т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 №3821 від 12 червня 2019 року, яким відмовлено у перерахунку суми ОГД з урахуванням сум індексації за рішенням суду від 29.11.2018 року по справі № 0640/4600/18.

При цьому, зазначене рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29.11.2018 року набрало чинності на підставі ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду 09 квітня 2019 року.

Отже, правові підстави для висновку про пропущення ОСОБА_1 строку звернення до суду з даним позовом, відсутні.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятого рішення не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 17 березня 2020 року.

Головуючий Франовська К.С.

Судді Кузьменко Л.В. Совгира Д. І.