Справа № 540/2209/19
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2020-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2020 р.м.ОдесаСправа № 540/2209/19
Головуючий в 1 інстанції: Варняк С.О.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Джабурії О.В.,

Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій, рішення та бездіяльності суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

22 жовтня 2019 року представник ОСОБА_1 на підставі довіреності звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у Херсонській області щодо не поновлення пенсії ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у поновленні пенсії ОСОБА_1 , викладене в листі від 16.04.2019 року;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Херсонській області провести поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 з 07.10.2009 року відповідно до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів.

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставністю відмови відповідача у поновленні виплати пенсії позивачу. Позивач зазначає, що пенсію йому призначено, проте зупинено виплату у зв`язку з його виїздом на постійне проживання в Ізраїль. Вказує, що заява про поновлення виплати пенсії повністю відповідає Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, заява може подаватись уповноваженим представником. Вважає, що до спірних правовідносин не повинні застосовуватися строки звернення до суду, оскільки право має бути відновлене з часу прийняття рішення Конституційного суду України від 07.10.2009 року № 25-рп/2009.

Відповідач заперечував проти позову, зазначаючи, що позивачу відмовлено у призначенні пенсії на законних підставах в зв`язку з порушенням останнім Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV, який передбачає особисте звернення особи за поновленням пенсії в органи Пенсійного фонду з наданням оригіналу паспорту з відповідною реєстрацією на території України та інших документів. Відповідач звертає увагу, що надана позивачем копія паспорту для виїзду за кордон серія НОМЕР_1 , виданого 14.12.1998 року свідчить про його дійсність до 14.12.2018 року. Крім того, надані ОСОБА_1 копії документів не завірені належним чином. Позивач не звертався особисто із заявою на запит пенсійної справи, а отже у відповідача відсутні будь-які підстави для витребування архівної справи з органів, що призначили йому пенсію. Також безпідставними та необґрунтованими є вимоги щодо проведення індексації та компенсації втрати частини доходів при поновлені виплати пенсії. Крім того, позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду, що відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України свідчить про необхідність залишення позову без розгляду.

Представник позивача надав до суду відповідь на відзив в якій зазначав, що при зверненні із заявою про поновлення пенсії ОСОБА_1 надавалася нотаріально засвідчена та апостильована копія паспорта громадянина України для виїзду за кордон, що підтверджується супровідним листом від 29.09.2017 року (т.1 а.с.129). Даний паспорт містить інформацію про особу позивача, місце його проживання та вік, як того вимагає п. 2.9 Порядку №22-1. Крім того, зняття особи з реєстрації в Україні не позбавляє її громадянства України та права на отримання пенсії в Україні. Представник позивача зазначає, що 29.09.2017 року до управління ПФУ разом з особистою заявою ОСОБА_1 подано всі необхідні оригінали документів для огляду та засвідчення копій. 21.02.2019 року відповідачу також надісланий оригінал заяви про витребування пенсійної справи. На підставі наведеного відзив відповідача жодним чином не спростовує доводів позовної заяви.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Херсонської області щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 , викладені в листі №1228/03-04 від 16.04.2019 року. Зобов`язано ГУ ПФУ в Херсонській області (73005, м. Херсон, вул. 28 Армії, буд.6, ) провести поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з 16.04.2019 року відповідно до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з проведенням індексації, відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" і компенсацією втрати частини доходів, відповідно до Закону України "Про компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати". В інший частині позовних вимог відмовити.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ГУ ПФУ в Херсонській області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення та прийняти нове, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зокрема апелянт зазначає, що судом першої інстанції не з`ясовано підстави відмови в поновлені виплати пенсії позивачу. 25.02.2019 року до ГУ ПФУ в Херсонській області надійшло письмове звернення про поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 з 07.10.2009 року, до якого додано копію заяви про поновлення виплати пенсії від 06.07.2017 року (надано копію з нотаріально посвідчених документі замість нотаріально засвідченої копії). Також позивач особисто не звертався із заявою на запит пенсійної справи, а до відповідача подано копію заяви про витребування пенсійної справи, що свідчить про відсутність підстав щодо її витребування з органів, які призначили пенсію. Без пенсійної справи поновлення пенсії неможливе. Крім того, строк дії паспорта позивача сплинув 14.12.2018 року, а отже підстав для виконання оскаржуваного рішення суду першої інстанції відсутні. В іншому посилається на доводи, що містилися у відзиві на позовну заяву.

Представник позивача подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що апеляційна скарга ГУ ПФУ в Херсонській області підлягає залишенню без задоволення в зв`язку із необґрунтованістю його доводів.

Крім того, не погодившись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, позивач через свого представника В.Меламеда також подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення в частині збільшення строку, з якого має бути поновлена виплата пенсії позивачу, із визначенням дати 07.10.2009 року. Зокрема апелянт зазначає, що суд першої інстанції помилково ототожнив строки, встановлені для поновлення пенсії, зі строками встановленими для подання позову до суду. Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» чітко встановлено, що за наявності вини органу пенсійного фонду поновлення виплати пенсії за минулий час відбувається без обмеження будь-яким строком. Отже при встановлені протиправності дій органу пенсійного фонду щодо його незаконної відмови у поновлені пенсії однозначно слідує поновлення пенсії без обмеження будь-яким строком.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення в зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю доводів апелянта.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ГУ ПФУ в Херсонській області підлягає задоволенню, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

Копіями наявних в матеріалах справи трудових книжок ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджується його трудовий стаж в період з 01 грудня 1966 року по 27 серпня 1998 року (т.1 а.с. 61-68, 80).

18.02.1999 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживав за адресою: АДРЕСА_3 , виїхав на постійне місце проживання до Ізраїлю, де з 04.08.2004 року перебуває на консульському обліку в Посольстві України в Державі Ізраїль (т.1 а.с. 43, 46)

З серпня 1998 року ОСОБА_1 по досягненні пенсійного віку та наявності страхового стажу 25 років призначена пенсія за вислугу років, виплата якої припинена у зв`язку з переїздом на постійне місце проживання до іншої країни.

29.09.2017 року довірена особа позивача подала до Генічеського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області заяву про поновлення ОСОБА_1 пенсії за віком, додавши до неї наступні документи: копію довіреності, копію паспорту, копію ідентифікаційного коду, трудову книжку від 05.12.1966 року та трудову книжку від 01.08.1973 року, оригінал апостильованої заяви про поновлення пенсії та особистої декларації, що підписана особисто позивачем, підпис якого завірено нотаріально (т.1 а.с. 126).

04.10.2017 року Генічеське об`єднане управління Пенсійного фонду України Херсонської області листом № 2270/02 повідомило представника ОСОБА_1 про те, що заява про поновлення пенсії подається особою особисто або його законним представником, а також про необхідність подання заяви на запит пенсійної справи за новим місцем проживання, яка подається пенсіонером особисто до органу, що призначає пенсію за новим місцем проживання (реєстрації) (т.1 а.с. 130).

Не погоджуючись з листом Генічеського об`єднаного управління ПФУ Херсонської області від 04.10.2017 року №2270/02 ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогами щодо зобов`язання ГУ ПФУ в Херсонській області поновити позивачу виплату пенсії за віком з 07.10.2009 року - шляхом призначення її знову, відповідно до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на підставі документів, що знаходяться в його пенсійній справі, з проведенням індексації та компенсацією втрати частини доходів.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 14 травня 2018 року по справі 821/683/18, залишеного без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2018 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

21.02.2019 року представник ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Херсонській області із заявою про витребування пенсійної справи та прийняття рішення по заяві. За змістом заяви подано наступні документи: копію довіреності; копію паспорта; копію ідентифікаційного номера; копію трудової книжки; копію заяви про призначення пенсії та супровідного листа з доказами прийняття управлінням 29.09.2017 року; оригінал заяви апостильованої та підписаної за власним волевиявленням відбитком пальця (т.1 а.с. 139-140).

Розглянувши заяву позивача про поновлення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ГУ ПФУ в Херсонській області прийняло рішення №13 від 26 лютого 2019 року про відмову ОСОБА_1 у поновленні пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з підстав порушення Порядку звернення за призначенням пенсії (відсутня архівна пенсійна справа) та не наданням оригіналу паспорта громадянина України (з подовженням терміну дійсності) або іншого документу з відміткою про реєстрацією (довідку з місця проживання) (т.2 а.с. 11-12).

Не погоджуючись з вказаною відмовою в поновленні пенсії за віком, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, проживаючи в Державі Ізраїль, як громадянин України має такі ж конституційні права, як громадяни України, що проживають на території України, оскільки Конституція України та пенсійне законодавство України не допускає обмеження права на соціальний захист, зокрема, права на отримання пенсії за ознакою місця проживання громадянина України. Відмова відповідача у поновленні позивачу пенсії з підстав, викладених у рішенні № 13 від 26.02.2019 та в листі №1228/03-04 від 16.04.2019 є помилковою, оскільки надані представником позивача документи підтверджували його повноваження на представництво інтересів ОСОБА_1 , позивачем подано заяву про витребування пенсійної справи, а підстави для відмови в поновленні пенсії стосуються призначення пенсії та її перерахунку, натомість в даному випадку мова йде про поновлення виплати вже раніше призначеної пенсії. Крім того, суд першої інстанції зазначив, що позов має бути задоволено в межах шестимісячного строку звернення до суду встановленого ст. 122 КАС України, тобто не з 07.10.2009 року, а з 16.04.2019 року, оскільки він поданий до суду 16.10.2019 року.

Судова колегія частково не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ст.46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Тобто, право на отримання пенсії в Україні є конституційним правом громадянина України.

Частиною 3 ст. 2 Протоколу № 4 Конвенції про захист прав і основних свобод людини визначено, що кожна людина має право на вільне пересування і свободу вибору місця проживання. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.

Відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Таким чином, кожен громадянин України, включаючи пенсіонерів, має право на вибір свого місця проживання, зі збереженням усіх конституційних прав.

Виходячи з наведених законодавчих норм, вірними є висновки суду першої інстанції, що позивач, проживаючи в Ізраїлі, як громадянин України, має такі ж самі конституційні права, як і інші громадяни України, так як Конституція Україні та пенсійне законодавство України не допускає обмеження права на соціальний захист, зокрема, права на отримання пенсії, за ознакою місця проживання громадянина України.

Статтею 44 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV) встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу ПФУ або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням ПФУ за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики.

Частиною п`ятою статті 45 цього Закону визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган ПФУ та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

На виконання названих норм Закону № 1058-IV правлінням Пенсійного фонду затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

Судова колегія звертає увагу, що даний Порядок №22-1 також регулює питання поновлення виплати пенсії, що є предметом розгляду даної справи.

Відповідно до п. 1.5 Порядку №22-1 заява, в тому числі, про поновлення виплати пенсії подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім`ї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії.

Відповідно до п. 2.8 Порядку №22-1 поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Відповідно до п. 2.9 Порядку №22-1 особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред`явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

Аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновку, що підставою для вчинення пенсійним органом дій, спрямованих на поновлення пенсії за віком, є відповідна заява особи подана з пред`явленням паспорта (або іншого документа, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік), подані до уповноваженого органу ПФУ в установленому порядку.

При цьому п. 1.5 Порядку №22-1 передбачено можливість подачі заяви як особисто пенсіонером, так і його уповноваженим представником.

Отже, особа, яка проживає за кордоном, має право на призначення пенсії, реалізація якого повинна здійснюватись у встановленому національним законодавством порядку, визначеному, зокрема, у Законі № 1058-IV і затвердженому на виконання його положень Порядку №22-1.

За обставинами даної справи оцінці підлягає звернення позивача, здійснене саме у лютому 2019 року.

Судова колегія вважає, що для правильного вирішення спору необхідно визначити підстави, які стали причиною відмови управлінням ПФУ у поновленні пенсії за віком ОСОБА_1 .

В даному випадку однією з таких підстав стало ненадання до пенсійного органу дійсного паспорту ОСОБА_1 .

Разом з тим, судом першої інстанції жодним чином не надана оцінка доводам відповідача щодо закінчення строку дії паспорту ОСОБА_1 14.12.2018 та відсутності даних щодо продовження його дії станом на лютий 2019 року.

Відповідно до статті 5 Закону України від 18 січня 2001 року № 2235-III «Про громадянство України» документами, що підтверджують громадянство України є: паспорт громадянина України, свідоцтво про належність до громадянства України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, тимчасове посвідчення громадянина України, проїзний документ дитини, дипломатичний паспорт, службовий паспорт, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідчення особи на повернення в Україну.

Матеріали справи містять копію паспорта ОСОБА_1 для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданого 14.12.1998 року, дійсного до 14.12.2008 року, термін дії якого продовжено до 14.12.2018 року.

З урахуванням зазначеного при первинному зверненні із заявою про поновлення виплати раніше призначеної пенсії 29.09.2017 року даний паспорт був дійсним.

Разом з тим, при зверненні 25.02.2019 року з заявою про витребування пенсійної справи до вже поданої заяви про поновлення пенсії, поданої 29.09.2017 року, ОСОБА_1 не надано дійсного паспорта (або іншого документу, що засвідчує його особу), місце його проживання (реєстрації) та вік.

Судова колегія звертає увагу, що при первинному зверненні представника позивача із заявою від 06.07.2017 року про поновлення пенсії, здійсненому 29.09.2017 року, останнім отримано роз`яснення Генічеського об`єднаного управління ПФУ Херсонської області (в подальшому реорганізованого шляхом приєднання до ГУ ПФУ в Херсонській області), які викладені в листі від 04.10.2017 року за вих. №2270/02, про необхідність особистого звернення позивача з оригіналами документів до органу ПФУ для надання заяви на запит пенсійної справи.

Незгода з даним листом стала підставою звернення ОСОБА_1 до суду з вимогами щодо зобов`язання ГУ ПФУ в Херсонській області поновити позивачу виплату пенсії за віком з 07.10.2009 року - шляхом призначення її знову, відповідно до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на підставі документів, що знаходяться в його пенсійній справі, з проведенням індексації та компенсацією втрати частини доходів.

При цьому в рамках розгляду справи №821/683/18, рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 14 травня 2018 року, залишеного без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2018 року, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Судами зазначалося, що вимога про поновлення виплати пенсії є передчасною, так як позивачем не дотримано встановленого порядку звернення за призначенням пенсії, оскільки він через представника подавав заяви про призначення та виплату пенсії за віком без дотримання вимог статті 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" щодо необхідного пакету документів, а відтак територіальний орган ПФУ виконав обов`язок щодо розгляду заяви та роз`яснення порядку призначення пенсії.

З урахуванням зазначеного первинне звернення представника позивача із заявою від 06.07.2017 року про поновлення пенсії, здійснене 29.09.2017 року, вже було предметом розгляду в рамках розгляду справи №821/683/18, в якому рішенням суду, що набрало законної сили 30.10.2018 року, відмовлено позивачу в задоволені позовних вимог.

Враховуючи висновки суду, які викладені в рамках розгляду справи №821/683/18, представником позивача 21.02.2019 року до відповідача надіслано заяву про витребування пенсійної справи з проханням про її прийняття до вже поданої заяви про поновлення пенсії від 29.09.2017 року.

Таким чином, позивач фактично вчинив дії спрямовані на усунення зазначених відповідачем недоліків викладених у листі від 04.10.2017 року за вих. №2270/02 надісланого як відповідь на первинне звернення позивача із заявою про поновлення пенсії від 29.09.2017 року.

Судова колегія звертає увагу, що звертаючись у лютому 2019 року позивачем помилково подано заяву про витребування пенсійної справи до вже поданої заяви про поновлення пенсії від 29.09.2017 року, оскільки остання втратила свою силу в зв`язку з закінченням терміну дії паспорта ОСОБА_1 для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданого 14.12.1998 року, термін дії якого закінчився 14.12.2018 року.

В даному випадку, незважаючи на наявність у ОСОБА_1 конституційного права на виплату пенсії як громадянина, який виїхав на постійне місце проживання за кордон, як вбачається з доказів наявних в матеріалах справи, позивачем всупереч вимог пункту 2.9 Порядку 22-1 не надано дійсного паспорту (або іншого документу, що засвідчує його особу), місце його проживання (реєстрації) та вік.

Оскільки вказані обставини покладені в основу рішення ГУ ПФУ у Херсонській області №13 від 26.02.2019 року про відмову у поновленні виплати ОСОБА_1 пенсії, судова колегія дійшла висновку про те, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України, що є підставою для відмови у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 та його позовних вимог в повному обсязі.

Суд першої інстанції не надав належної правової оцінки доводам відповідача, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до п.3 ч.1 ст.317 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням постанови про відмову в задоволенні позовної заяви.

Керуючись ст.ст.308,311,315,317,321,322,325,328,329 КАС України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області - задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2019 року скасувати.

Ухвалити постанову про відмову в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко