Справа № 200/2031/20-а
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2020-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2020 р. Справа№200/2031/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до відповідача: Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Акціонерне товариство «Банк Форвард»

про: визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Павелків Тетяни Леонідівни про відкриття виконавчого провадження № 60795604 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса КМНО Незнайко Євгена Вікторовича про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Банк "Форвард" заборгованості в сумі 26000 грн., визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Павелків Тетяни Леонідівни про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у виконавчому провадженні № 60795604, визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Павелків Тетяни Леонідівни про арешт належних Сухініній Тетяні Віталіївні коштів у виконавчому провадженні № 60795604, якою накладено арешт на належні грошові кошти в банківській установі.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни про визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Павелків Тетяни Леонідівни, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Акціонерне товариство «Банк Форвард» про відкриття виконавчого провадження № 60795604 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса КМНО Незнайко Євгена Вікторовича про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Банк "Форвард" заборгованості в сумі 26000 грн., визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Павелків Тетяни Леонідівни про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у виконавчому провадженні № 60795604, визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Павелків Тетяни Леонідівни про арешт належних Сухініній Тетяні Віталіївні коштів у виконавчому провадженні № 60795604, якою накладено арешт на належні грошові кошти в банківській установі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 05.12.2019 року приватним виконавцем Павелків Т.Л. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 60795604, у результаті винесення якої було накладено арешт на банківський рахунок позивача, відкритий у АТ КБ «Приватбанк» для нарахування соціальних виплат. Позивач зазначає, що відповідачем порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження» щодо місця відкриття виконавчого провадження, а саме відповідачем відкрито виконавче провадження у місті Київ, у межах власного виконавчого округу, проте позивач проживає к м. Білецьке Добропільського району Донецької області. Позивач вважає, що відповідач не мав права приймати до виконання виконавчий напис нотаріуса № 7245, виданий 09.11.2019 приватним нотаріусом НМНО Незнайко Є.В., з тих же підстав не мав права і приймати постанову про відкриття виконавчого провадження та накладати арешт на її рахунок відкритий у банківській установі. Також позивач вказує на те, що відповідач не мав права накладати арешт на рахунок відкритий у АТ КБ «Приватбанк», оскільки на вказаний рахунок нараховуються соціальні виплати. Крім того позивач посилається на те, що у порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець Павелик Т.Л. не направила на її адресу постанову про відкриття виконавчого провадження.

Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву на позовну заяву відповідач посилається на те, що приватний виконавець має право приймати виконавчі документи за місцезнаходженням грошових коштів боржника, у тому числі, які знаходяться на рахунках боржника в банках та інших фінансових установах. Відповідач зазначає, що оскільки до нього надійшов виконавчий документ у якому зазначено, що місцезнаходження майна боржника у межах виконавчого округу м. Києва, а тому у нього не було підстав для повернення виконавчого документа стягувачу, у зв`язку із пред`явленням не за місцем виконання. Відповідач вважає свої дії щодо винесення оскаржуваних постанов правомірними та законними з дотриманням норм чинного законодавства.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Третя особа письмову думку з приводу заявлених позовних вимог суду не надала.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 березня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання на 16 березня 2020 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 березня 2020 року відмовлено у задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

16.03.2020 р. суд відклав розгляд справи на 20.03.2020 р.

Згідно ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), якими встановлено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі сторін в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

З огляду на те, що позивач та представник відповідача у судове засідання не з`явились, суд приходить висновку про можливість розгляду справи без участі сторін в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 04 грудня 2019 р. за вх. № 16493 на адресу приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Вольф Тетяни Леонідівні надійшла заява Акціонерного товариства «Банк Форвард» про примусове виконання рішення за вих. № 1/1/1-1259/845 від 27.11.2019 року, за підписом представника стягувача за довіреністю Шилко Р.В., з проханням відкрити за місцем знаходження майна (грошових коштів) боржника, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Євгеном Вікторовичем за № 7245 від 09.11.2019 року про стягнення із боржника, яким є: ОСОБА_1 коштів у розмірі 27423,69 грн., а також накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно (грошові кошти) боржника, та на відкриті рахунки у банківських установах. До заяви були долучені: виконавчий напис № 7245 від 09.11.2019 року, платіжне доручення про сплату авансового внеску; № 1317629 від 20.11.2019 року; копія довіреності представника стягувача. (а.с. 54-62).

05.12.2019 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяною Леонідівною, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60795604, на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса КМНО Незнайко Є.В. № 7245 від 09.11.2019 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «БАНК ФОРВАРД» заборгованості в розмірі 27423,69 грн. Відповідно до змісту цієї постанови, зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно. (а.с. 64-65).

Доказів направлення (вручення) постанови про відкриття виконавчого провадження відповідно до вимог закону, відповідачем суду не надано.

З метою виявлення джерел отримання доходів та належного майна боржника державним виконавцем направлені відповідні запити до Пенсійного фонду України та Державної фіскальної служби України (а.с. 66 - 70).

23 січня 2020 року приватним виконавцем у межах виконавчого провадження № 60795604 винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди, відповідно до якої стягнуто з боржника ОСОБА_1 основну винагороду у сумі 2742,36 грн.(а.с. 72-73).

Доказів направлення (вручення) постанови про стягнення з боржника основної винагороди, відповідачем суду не надано.

Також 23.01.2020 року приватним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на кошти боржника, та накладено арешт на грошові кошти що містяться на рахунках: ПАТ «ОТП БАНК», ПАТ «Державний ощадний банк України», ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ПАТ «УКРСИББАНК», ПАТ «Альфа - Банк», АТ КБ «Приватбанк», ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», ПАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», АТ «ПУМБ» та всіх інших відкритих рахунках. А також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладання арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику: Сухініній Тетяні Віталіївні (а.с. 75-76).

Доказів направлення (вручення) постанови про накладення арешту на кошти боржника, відповідачем суду не надано.

Не погодившись з прийнятими відповідачем у межах виконавчого провадженнями № 60795604 постановами про відкриття виконавчого провадження, про стягнення з боржника основної винагороди та про арешт коштів боржника, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд приходить до таких висновків.

Згідно із статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону № 1404 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" від 02.06.2016 №1403-VII (далі - Закон № 1403) про початок діяльності приватний виконавець повідомляє Міністерство юстиції України. У повідомленні про початок діяльності обов`язково зазначаються, зокрема, виконавчий округ, на території якого приватний виконавець має намір здійснювати діяльність.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст . 23 Закону № 1403 у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

За змістом постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 60795604 від 05.12.2019 року, вказана постанова прийнята приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. Відтак, виконавчим округом приватного виконавця Павелків Т.Л. є місто Київ.

Водночас відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону № 1403 виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Згідно з ч. 2 ст. 25 Закону №1403 приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 1404 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 3 статті 26 Закону № 1404 визначено, що у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

В силу вимог ч. 2 ст. 24 Закону № 1404 приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Законом України "Про виконавче провадження" визначено вимоги (критерії) до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону № 1403 право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України. (ч. 6 ст. 25 Закону № 1403 та абз. 2 ч. 2 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження").

Як вбачається зі змісту наведеної вище ч. 2 ст. 24 Закону № 1404, якщо місце проживання, перебування боржника-фізичної особи та місцезнаходження боржника-юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та, відповідно, на яку розповсюджуються компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.

Судом встановлено, що позивач зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Як встановлено з матеріалів справи приймаючи рішення про відкриття виконавчого провадження, відповідач керувалася тим, що кошти позивача, які знаходяться на рахунку, відкритому в АТ "БАНК ФОРВАРД", є майном, фактичним місцезнаходженням якого є адреса фінансової установи у м. Києві.

Частиною 1 статті 190 Цивільного кодексу України, визначено, що майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки (ч. 1 ст. 179 Цивільного кодексу України).

Однак, наявність самого рахунку в банку, за відсутності на ньому жодних коштів чи цінностей, не породжує цивільні права та обов`язки. Сам рахунок без наявності на ньому коштів не може бути власністю громадянина, оскільки саме матеріальні цінності, майно, кошти можуть бути об`єктом стягнення, а не рахунок у банку, який є засобом, механізмом, способом безготівкового здійснення розрахунків, отримання готівки чи інший спосіб розпорядження коштами, що на ньому знаходяться за волевиявленням власника цих коштів.

Суд зазначає, що наявність рахунку в банку може бути підставою для відкриття виконавчого провадження за місцем знаходження банку лише за умови наявності коштів боржника на цьому рахунку.

Крім того, суд вважає, що у даному випадку місцезнаходженням майна є не місце розташування самого банку, де відкритий рахунок, такі рахунки не є майном у розумінні положень ст. 190 ЦК України, оскільки вони не є окремими речами чи їх сукупністю, а фактично вони є засобом обліку руху грошових коштів та призначені для виконання клієнтами платіжних систем певних операцій.

Разом з тим суд звертає увагу, що стягувачем при поданні заяви про примусове виконання рішення не зазначено та не надано доказів, які б підтверджували, що боржник дійсно має власні грошові кошти (майно) на рахунку відкритому у АТ «Банк Форвард».

Отже, відповідач мав право відкрити виконавче провадження щодо позивача тільки за умови належних доказів про наявність грошових коштів на рахунку позивача у банку, місцезнаходження якого є місто Київ.

Відповідачем не надано суду доказів наявності у позивача на час відкриття спірного виконавчого провадження коштів на рахунку у банківських установах, місцезнаходженням яких є місто Київ.

Про відсутність будь-яких коштів на рахунках боржника у банківських установах свідчить й винесення приватним виконавцем постанови від 23.01.2020 року про звернення стягнення на соціальний рахунок, оскільки за правилами, визначеними частиною першою статті 68 Закону № 1404-VIII, умовою звернення стягнення на такі виплати є відсутність коштів боржника у банках та інших фінансових установах.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що приватним виконавцем з перевищенням наданих їй законом повноважень прийнято до виконання виконавчий напис № 7245, виданий 09.11.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Євгеном Вікторовичем про стягнення з позивача на користь АТ «БАНК ФОРВАРД» заборгованість в розмірі 27423,69 грн., та відкрито виконавче провадження, адже жодна з підстав, визначених законом для відкриття виконавчого провадження на території міста Києва, була відсутня.

Наслідком протиправного відкриття виконавчого провадження, є протиправність всіх вчинених приватним виконавцем виконавчих дій та прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження, постанови про стягнення з боржника основної винагороди та постанови про арешт коштів боржника.

Суд не приймає посилання відповідача на лист Міністерства юстиції України №23123/16620-33-18/20.5.1 від 11.06.2018, оскільки вказане роз`яснення не містить інформації щодо можливості прийняття виконавчих документів за місцезнаходженням лише рахунків боржника (за умови відсутності на них коштів).

Також суд не приймає посилання відповідача на постанову Верховного Суду №905/3542/15 від 10.09.2018, скільки спірними правовідносинами які розглядалися в рамках даної справи, були правовідносини щодо правомірності накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках боржника, а не відкриття виконавчого провадження за місцезнаходженням рахунку боржника за відсутністю доказів про наявність на цьому рахунку грошових коштів.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до вимог ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В Рішенні від 10 лютого 2010 року у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Крім цього, згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України", заява № 4909/04, рішення від 10 лютого 2010 року, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни визнання протиправною та скасування постанови від 05.12.2019 про відкриття виконавчого провадження ВП № 60795604, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяною Леонідівною, з виконання Виконавчого напису №7245, виданого 09.11.2019 приватним нотаріусом КМНО Незнайко Євгеном Вікторовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 27423,69 грн., визнання протиправною та скасування постанови від 23.01.2020 про стягнення з боржника основної винагороди, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяною Леонідівною у виконавчому провадженні № 60795604, визнання протиправною та скасування постанови від 23.01.2020 про арешт коштів боржника, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяною Леонідівною у виконавчому провадженні № 60795604.

Вирішуючи питання стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни про визнання протиправною та скасування постанови від 05.12.2019 про відкриття виконавчого провадження ВП № 60795604, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяною Леонідівною, з виконання Виконавчого напису №7245, виданого 09.11.2019 приватним нотаріусом КМНО Незнайко Євгеном Вікторовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 27423,69 грн., визнання протиправною та скасування постанови від 23.01.2020 про стягнення з боржника основної винагороди, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяною Леонідівною у виконавчому провадженні № 60795604, визнання протиправною та скасування постанови від 23.01.2020 про арешт коштів боржника, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяною Леонідівною у виконавчому провадженні № 60795604 - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 05.12.2019 про відкриття виконавчого провадження ВП № 60795604, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяною Леонідівною, з виконання Виконавчого напису №7245, виданого 09.11.2019 приватним нотаріусом КМНО Незнайко Євгеном Вікторовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 27423,69 грн.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 23.01.2020 про стягнення з боржника основної винагороди, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяною Леонідівною у виконавчому провадженні № 60795604.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 23.01.2020 про арешт коштів боржника, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяною Леонідівною у виконавчому провадженні № 60795604.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни (місцезнаходження: 02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки, 6, офіс 15) судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення прийнято та підписано 20 березня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15-5 п. 15 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.В. Олішевська