Справа № 580/3884/19
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2020-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/3884/19 Суддя першої інстанції: Гаращенко В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Горяйнова А.М.,

суддів - Файдюка В.В. та Чаку Є.В.,

за участю секретаря - Король Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування наказів,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 05 листопада 2019 року № 3901/7 «Про проведення камеральної перевірки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора виконавчого комітету Рацівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області ОСОБА_1 »;

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 06 листопада 2019 року № 3414/5 «Про анулювання доступу державного реєстратора виконавчого комітету Рацівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно».

Також позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просив зупинити дію наказу Міністерства юстиції України від 06 листопада 2019 року № 3414/5 «Про анулювання доступу державного реєстратора виконавчого комітету Рацівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» до набрання законної сили рішенням суду.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року вказану заяву було задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції здійснив порушення вимог процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання. Скаржник вказує на те, що наказ від 06 листопада 2019 року № 3414/5 є законним і обґрунтованим, а сама лише незгода позивача з таким наказом не може бути підставою для забезпечення позову. Також відповідач зазначає, що ухвалою від 16 грудня 2019 року суд фактично вирішив справу без її розгляду по суті заявлених вимог.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що оскаржувана відповідачем ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, а підстави для її скасування відсутні.

В судове засідання з`явились представники Цьопи Б.А. та Міністерства юстиції України.

Під час судового засідання представник відповідача підтримала апеляційну скаргу та просила суд її задовольнити з підстав, викладених у ній, а представник позивача заперечувала проти задоволення вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї та пояснення представників учасників справи, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Міністерства юстиції України задовольнити, ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року - скасувати та прийняти нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Приймаючи ухвалу про задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що до перевірки законності оскарженого наказу Міністерства юстиції України його виконання може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що анулювання ОСОБА_1 доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно без пояснення причин такого рішення та за умови не вирішеного питання про передачу документів, що знаходяться у державного реєстратора, може порушувати права третіх осіб, які звернулися до державного реєстратора з метою вчинення реєстраційних дій.

Колегія суддів не погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції, оскільки вони не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Способи забезпечення позову та особливості їх застосування визначені у ст. 151 КАС України.

Пунктом п. 1 ч. 1 ст. 151 КАС України встановлено, що позов може бути забезпечено зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта.

Надаючи правову оцінку доводам заявника щодо наявності підстав, визначених ч. 2 ст. 150 КАС України, для вжиття заходів забезпечення позову, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Разом з тим, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу або іншим особам, здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Отже, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій, рішень суб`єкта владних повноважень, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

За правилами ч. 1 ст. 77 КАС України тягар доведення необхідності вжиття заходів забезпечення позову покладається саме на позивачів, які ініціюють таке клопотання.

Дослідивши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову, колегія суддів звертає увагу на те, що позивачем не було наведено обґрунтованих доводів, які б вказували на очевидну протиправність оскаржуваного наказу.

На переконання суду, очевидна протиправність рішень суб`єкта владних повноважень - це прийняття ним таких рішень, які не передбачені законодавством України, або прийняття рішень суб`єктами, які не наділені компетенцією у відповідній сфері.

Разом з тим, фактична протиправність чи правомірність відповідних рішень або дій підлягає встановленню судом за наслідками розгляду та вирішення адміністративного позову по суті заявлених позовних вимог.

Позивачем не обґрунтовано того, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, про які він зазначає у заяві, або що для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Також позивач не довів того, що наказ, дію якого зупинено ухвалою суду від 16 грудня 2019 року, може порушувати права третіх осіб, які звернулись до державного реєстратора з метою вчинення реєстраційних дій, оскільки такий наказ є актом індивідуальної дії, який стосується анулювання доступу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, тобто стосується лише прав та інтересів позивача.

Крім того, забезпечення позову в такий спосіб, на який вказує позивач, з підстав на які він посилається, фактично є вирішенням спору по суті заявлених позовних вимог, оскільки у межах адміністративного позову, з яким ОСОБА_1 звернувся до суду буде вирішуватися спір щодо правомірності та обґрунтованості наказу Міністерства юстиції України від 06 листопада 2019 року № 3414/5 «Про анулювання доступу державного реєстратора виконавчого комітету Рацівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно».

З огляду на зазначені обставини та вказані правові норми, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги Міністерства юстиції України спростовують висновки суду першої інстанції, які викладені в ухвалі від 16 грудня 2019 року, та є підставами для її скасування.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції здійснив порушення вимог процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Міністерства юстиції України задовольнити, ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року про забезпечення позову скасувати та прийняти нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 312, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України - задовольнити.

Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року про забезпечення позову - скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А.М. Горяйнов

Судді В.В. Файдюк

Є.В. Чаку

Постанова складена у повному обсязі 17 березня 2020 року.