Справа № 541/105/20
Суддя: Городівський О. А.
Дата ухвалення: 2020-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Справа № 541/105/20
Провадження № 2-а/541/5/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючої судді - Городівського О.А.

за участю секретаря судового засідання - Ніколаєнко М.В.

представника позивача адвоката Сидоренко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за адміністративним позовом ОСОБА_1

до Департаменту патрульної поліції у місці Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції,

про визнання протиправних дій та скасування постанови серії ДПО 18 № 670304 від 11 січня 2020 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу розміром 425 грн. на позивача по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП,

в с т а н о в и в :

17 січня 2020 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з зазначеним позовом звернувся ОСОБА_1 . В обґрунтування вказав, що 11 січня 2020 року т.в.о. заступника командира роти 3 БУПП у м.Кременчук УПП в Полтавській області Габерлах Тетяною Сергіївною було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДПО18 № 670304, якоюпритягнуто його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП та застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень, за те що він «керуючи транспортним засобом Hundai Tucson, номерний знак НОМЕР_1 11.01.2020 року, о 14 годині 05 хвилин, на вул. І.Сердюка в м.Кременчуці під час руху користувався засобом зв`язку, а саме мобільним телефоном, тримаючи у руці, чим порушив п.2.9.д ПДР України».

Вважає, що розгляд справи відбувся з грубими порушеннями його права на захист, без надання будь-яких доказів винуватості. Зазначив, що вінкерував транспортним засобом відповідно до Правил дорожнього руху. Мобільним телефоном при цьому не користувався, не скоював ніякого правопорушення. При зупинці транспортного засобу поліцейським йому було повідомлено, що «поліцейські бачили, що він розмовляв по телефону» та не надано жодних доказів вчинення ним правопорушення. Його пояснення щодо заперечення факту вчинення правопорушення не прийняті до уваги. В зв`язку з тим, що протокол про адміністративне правопорушення не складався, свої заперечення він зазначив у самій постанові при отриманні її копії. Вважав, що висновок поліцейського про порушення п. 2.9.д ПДР ґрунтується на припущеннях, що є грубим порушенням конституційних прав та свідчить про відсутність його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП. Винесену постанову позивач вважає протиправною, а тому прохав суд скасувати оскаржувану постанову.

Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 28 січня 2020 року відкрито провадження у даній справі, та витребувано у відповідача матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП та призначено перше судове засідання.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до п.1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України (а.с.17).

Представник позивача ОСОБА_1, адвокат Сидоренко Ю.В., що діє на підставі ордеру про надання правової допомоги (а.с.31) в судовому засідання позовні вимоги свого довірителя підтримав, просив їх задоволити з підстав вказаних в адміністративному позові.

Представник відповідача надіслав до суду відзив на позовну заяву в якому проти позовних вимог ОСОБА_1 заперечував в повному обсязі. В своєму відзиві зазначив що 11.01.2020 року т.в.о. заступника командира роти №3 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Габерлах Тетяною Сергіївною винесено постанову серії ДП018 №670304 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за те, що водій ОСОБА_1 цього дня, близько 14 год. 05 хв., керуючи транспортним засобом HUNDAI TUCSON, номерний знак НОМЕР_1 , в м. Кременчук по вул. І. Сердюка, 6.53, під час руху користувався засобами зв`язку а саме мобільним телефоном тримаючи у руці, чим порушив п.п. 2.9 «д» ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно з п.п. 2.9 «д» ПДР України водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв`язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання). Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2ст.122 КУпАП України, настає, зокрема, в разі користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання) і тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Оскільки водій, користуючись засобами зв`язку, тримає їх у руці під час руху, він керує транспортним засобом за допомогою однієї руки і при цьому відволікається від сприйняття дорожньої обстановки, що може призвести до виникнення аварійної обстановки або навіть дорожньої-транспортної пригоди, тому введена заборона на користування ними під час руху. Для забезпечення безпеки дорожнього руху слід використовувати пристрій «вільні руки» або зупинятися на час телефонної розмови в дозволеному Правилами місці. В адміністративному позові позивач не заперечує, що в місці, час та дату, вказані в оскаржуваній постанові, він керував, вказаним вище, транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, які повідомили про порушення водієм п.п. 2.9 «д» ПДР України.

Статтею 31 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Поліцейський в своїй діяльності керується «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (надалі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Під час патрулювання 11.01.2020 року у м. Кременчук по вул. Ігоря Сердюка 53, був виявлений транспортний засіб HUNDAI TUCSON, номерний знак НОМЕР_1 , водій якого під час руху користувався мобільним телефоном, тримаючи його у руці, що є порушенням п.п. 2.9 «д» ПДР України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху. Таким чином, вимога зупинити транспортний засіб є правомірною.

Відповідно до понять «учасник дорожнього руху» наведених в п. 1.10 ПДР України - особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водії/, пасажир, погонич тварин. Відповідно, водій був учасником дорожнього руху, знаходився на проїзній частині та в порушення п.п. 2.9 «д» ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху, не використовував пристрій «вільні руки» та не зупинився на час користування телефоном в дозволеному Правилами місці. На місці зупинки ТЗ позивача, в порядку ст. 279 КУпАП, інспектор представилась, повідомила водія про порушення ним Правил дорожнього руху. Водієві було повідомлено про розгляд справи, роз`яснено вимоги ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, право знайомитися з матеріалами справи, надавати докази, клопотання, пояснення, користуватися юридичною допомогою, порядок оскарження постанови про адміністративне правопорушення, строки та порядок сплати адміністративного штрафу. Будь-яких доказів на дотримання правил дорожнього руху, в порядку ст. 268 КУпАП, на місці розгляду справи про адміністративне правопорушення водій не надав. Таким чином, було прийнято до уваги пояснення водія, що відповідно до ст. 251 КУпАП є належними, допустимими доказами у справі про адміністративне правопорушення, факт порушення водієм правил дорожнього руху, з`ясовано фактичні обставини справи, дотримано порядок розгляду справи та прийнято правомірне рішення про накладення адміністративного стягнення на водія за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Зміст постанови було оголошено водію негайно після розгляду справи та надано її копію.

Зважаючи на те, що водій ОСОБА_1 , в у м. Кременчук по вул. Ігоря Сердюка , 53 керуючи транспортним засобом HUNDAI TUCSON, номерний знак НОМЕР_1 під час руху користувався засобами зв`язку а саме мобільним телефоном тримаючи у руці, чим порушив п.п. 2.9 «д» ПДР України, т.в.о. заступника командира роти № 3 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Габерлах Т.С. не порушила процедуру щодо винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, діяла в межах наданих законом повноважень, мала право розглянути справу про адміністративне правопорушення та винести постанову серії ДПО18 № 670304 від 11.01.2020 року. Позивачем по справі до адміністративного позову не додано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог і незгода позивача з його притягненням до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності. У зв`язку з чим просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, а справу розглянути без участі їх представника (а.с. 19-23, 26-29).

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11 січня 2020 року т.в.о. заступника командира роти 3 БУПП у м.Кременчук УПП в Полтавській обл. Габерлах Тетяною Сергіївною винесена постанова про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №670304 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень. Згідно з постановою, 11.01.2020 року близько 14 год. 05 хв., по вул. І. Сердюка, 53 в м. Кременчуці керуючи транспортним засобом HUNDAI TUCSON, номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 під час руху користувався засобами зв`язку, а саме мобільним телефоном тримаючи у руці, чим порушив п.п. 2.9 «д» ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП. (а.с.3).

Не погоджуючись із зазначеною постановою відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду про її скасування.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

У відповідності до ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію», завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі , якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1,121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до п.2.9 «д» ПДР України: Водієві забороняється: д) під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв`язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

У відповідності до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

В ході судового розгляду судом було досліджено диск з відеозаписом з відео реєстратора, який був наданий представником відповідача Департаментом патрульної поліції в особі батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції з якого не вбачається, що ОСОБА_1 при керуванні транспортним засобом розмовляв по мобільному телефону тримаючи його у руці. З відеозапису також встановлено, що інспектор даючи пояснення водієві з приводу зупинки пояснила, що їй здалося, що він розмовляв по телефону, а відеореєстратор дане правопорушення не зафіксував. В той час коли водієм дані твердження інспектора заперечувалися. Інших доказів відповідачем не надано.

Таким чином, суд приходить до переконання про обґрунтованість вимог ОСОБА_1 з приводу скасування оскаржуваної постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КпАП України.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Будь-які докази, які б беззаперечно свідчили про те, що позивачем не виконані вимоги ПДР України, за що наступає адміністративна відповідальність, відсутні.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене, прихожу до висновку, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП підлягає скасуванню та провадження по адміністративній справі підлягає закриттю.

Стосовно вимоги позивача про визнання постанови протиправною суд зазначає наступне. Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки, відповідач діяв в межах своїх повноважень, вимога про визнання постанови протиправною задоволенню не підлягає. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати відповідачем не понесені, а тому підстави для їх розподілу відсутні.

Керуючись ст. ст. 241-246, 286, суд

У Х В А Л И В :

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 частково.

Скасувати постанову серії ДПО 18 № 670304 від 11 січня 2020 винесену т.в.о. заступника командира роти 3 БУПП у м. Кременчук УПП в Полтавські області Геберлах Тетяни Сергіївни про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративного стягнення у виді штрафу розміром 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Рішення набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 12.02.2020 р.

Суддя О. А. Городівський