Справа № 159/537/20
Суддя: Лесик В. О.
Дата ухвалення: 2020-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/537/20
Провадження № 2-а/159/35/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Лесика В.О.,

за участю секретаря Шокот С.Т.,

представника відповідача Гапонюка І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ковелі в порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, поліцейського відділу організації несення служби в м. Ковелі Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України рядового поліції Черкашиної Дар`ї Сергіївни про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Департаменту патрульної поліції, поліцейського відділу організації несення служби в м. Ковелі Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України рядового поліції Черкашиної Дар`ї Сергіївни про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення .

Свої позові вимоги позивач обґрунтував тим, що згідно постанови серії ЕАК №1869045 від 16 грудня 2019 року винесеної відповідачем, його притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Як встановлено з вказаної постанови, суть правопорушення полягає в тому, що позивач 16.12.2019 року о 14 год. 32 хв. в м. Ковелі по вул. Володимира Кияна (Ватутіна) 70Б керував транспортним засобом автомобілем ««Фольксваген транспортер» д. н.з. НОМЕР_1 здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 м від виїзду з прилеглої території, чим порушив п.15.9 «и» ПДР Українита скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Дії відповідача щодо винесення зазначеної вище постанови про притягнення його до відповідальності вважає протиправними, а постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності необгрунтованою.

Позивач у своїй позовній заяві вказує, що він дійсно, керуючи автомобілем марки «Фольксваген транспортер», д. н. НОМЕР_1 , на думку відповідача в м. Ковелі Волинської області, по вул. В. Кияна (Ватутіна), 70 «Б» здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 м від виїзду з прилеглої території, чим порушив п.15.9 «и» ПДР України. Зазначає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, є необґрунтованою, протиправною,зазначені у ній обставини, в дійсності не відповідають та не підтверджені доказами. Покликаючись на ч. ч. 1 3 ст. 7, ст. 9 КУпАП, зазначає, що о 14 год.

30 хв. 16.12.19 р., він, дійсно керував вказаним вище транспортного засобу і рухався по вул. Кияна у напрямку с. Доротища Ковельського району Волинської області. У районі мінімаркету «Кишеня» він зупинився, так як його дружині потрібно було зайти у магазин. Увімкнувши покажчик правого повороту, він зупинився за вище вказаним магазином, на початку магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », у місці відсутності бордюру і організованого

під`їзду до магазину. Після того як його дружина вийшла з авта, він увімкнув покажчик лівого повороту, щоб розпочати рух прямо. У цей момент його об`їхав поліцейський автомобіль, що зупинився між заїздом у магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та поворотом у 2 й провул. Ватутіна. Коли він почав рух прямо, з поліцейського авта вийшов поліцейський чоловічої статі і рукою вказав зупинитись за його транспортного засобу. Після зупинки до нього підійшов цей поліцейський і повідомив, що він вчинив адмінправопорушення, оскільки транспортного засобу був зупинений ближче 10 м від виїзду з прилеглої території; попросив надати водійське посвідчення, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та страховку для оформлення відповідної постанови. Він повідомив поліцейському, чи можливо застосувати усне зауваження до нього, оскільки він зупинився на короткий час та у місці, де можливо було здійснити зупинку. Після цього цим поліцейським, а не відповідачем йому було повідомлено про права, що суперечить ч. 2 ст. 279 КУпАП. Розпочав розгляд справи, пішов у службовий автомобіль з його документами поліцейський, який його зупинив, а оскаржувану постанову - винесла відповідач.

Покликаючись на ст. 19 Конституції України, зазначає, що оскаржувана постанова не містить викладу його пояснень, хоча винуватість у вчиненні правопорушення він заперечував; посилання на докази, що спростовували б його доводи, будь - якими доказами його винуватість у вчиненні правопорушення не доводиться через їх відсутність. У оскаржуваній постанові відсутні дані щодо фото чи відеофіксації та прибори (технічні засоби).

Покликаючись на судову практику, просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11.02.2020 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Крім цього, відповідачам визначено строк для подання відзиву на позовну заяву.

Позивач у судове засідання не з`явився, попередньо направив клопотання про розгляд справи за його відсутності та долучив відповідь на відзив, в якій стверджує про його не винуватість.

До суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача поліцейського роти з обслуговування міста Ковель УПП у Волинській області ДПП Черкашиної Дар`ї Сергіївни, обґрунтований тим, що оскаржувана постава винесена нею як поліцейським, з дотриманням вимог ст. 283 КУпАП. Покликаючись на ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. 3, п. 11 ч. 1 ст. 23, ст. ст. 31, 32, 35 Закону України «Про Національну поліцію», зазначає, що нею спільно з поліцейським Кондратюком Р.В. було виявлено порушення позивачем ПДР України, а саме: він здійснив зупинку ближче 10 м від виїзду з прилеглої території у порушення п. 15.9 «и» ПДР України, відповідальність що передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП. Оскільки вона та ОСОБА_2 несли службу у одному екіпажі, останнім було розпочато, а нею завершено розгляд справи про адмінправопорушення щодо позивача належно, так як на портативно - логістичному пристрої (службовому планшеті) патрульного екіпажу «Цунамі 0203» було внесено її пароль. Останній своєї винуватості у вчиненні такого правопорушення не заперечував. Покликаючись на ст. ст. 251, 252, ч. 1 ст. 122 КУпАП, просить у задоволенні позову відмовити.

Представник управління патрульної поліції у Волинській області Гапонюк І.М. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, подав відзив у якому зазначив , що

постанова винесена відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП є законною та обґрунтованою, вказав, що позивач був притягнутий до відповідальності у відповідності до вимог законодавства за порушення Правил дорожнього руху, і зокрема п.15.0 «и» ПДР України всупереч до якого керував транспортним засобомта здійснив зупинку ближче 10 м. від виїзду з прилеглої території, тим самим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1ст.122 КУпАП, що стверджується також відеофіксацією даного адміністративного правопорушення. Звертає увагу суду на те , що на відеозаписі з реєстратора, встановленого в службовому автомобілі працівників поліції чітко видно, що автомобіль позивача стоїть біля самого краю місця виїзду з прилеглої ториторії, проти чого на місці ОСОБА_1 визнав вчинене ним правопорушення ПДР.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі,прийшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст.287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За вимогами частини 1статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом установлено, що згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1869045 від 16 грудня 2019 року 16.12.2019 року о 14 год. 32 хв. в м. Ковелі по вул. Володимира Кияна (Ватутіна) 70Б ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем ««Фольксваген транспортер» д. н.з. НОМЕР_1 здійснив зупинку т/з ближче 10 м від виїзду з прилеглої території, чим порушив п.15.9 «и» ПДР України,за що відносно нього було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Факт порушення водієм Правил дорожнього руху України фіксується відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення та повинен бути достатньо обґрунтованим належними та допустимими доказами, які б усували будь-які сумніви щодо наявності такого порушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про національну поліцію " (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожньою руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи. які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Разом з тим, позивач не заперечує факт наявності вказаних у оскаржуваній постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності обставин (тобто, що він керував автомобілем ««Фольксваген транспортер», д. н. НОМЕР_1 та в зазначену в постанові дату та час був зупинений працівником поліції.

Із поданого позивачем адміністративного позову убачається, що останній факту вчинення ним вищевказаного адміністративного правопорушення не визнає та з винесеною відносно нього постановою не згідний, посилається на те що поліцейський, який оформив матеріали стосовно його не здійснював його зупинку та не взяв до уваги його пояснень, та не надав доказів того, що він порушив вимоги ПДР України.

Обґрунтовуючи позов, позивач вказує на відсутність у його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та на порушення відповідачем норм закону при винесенні оскаржуваної постанови.

Однак, суд не може погодитись з такими доводами позивача, виходячи з таких міркувань.

Згідно пп.«и» п.15.9 Правил дорожнього руху України зупинка забороняється ближче 10м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Із долучених до справи та досліджених в судовому засіданні відеозапису встановлено, що позивачем порушено Правила дорожнього руху, а саме зупинка його транспортного засобу є набагато ближче ніж 10 метрів від виїзду з прилеглої дороги. В ході розгляду справи на місці скоєння правопорушення позивач визнав свою винуватість, будь-яких зауважень чи заяв від нього не надходило та просив його попередити.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що дотримання ПДР України є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення, винесена 16 грудня 2019 року відносно ОСОБА_1 відповідає вимогам ст.283 КУпАП, є законною та обґрунтованою, оскільки при її винесенні виконано усі вимоги чинного законодавства та на підставі повного і всебічного з`ясування обставин вирішено справу, а тому скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.5,6,7,9,77,241-247,268,271,286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

У позові ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, поліцейського відділу організації несення служби в м. Ковелі Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України рядового поліції Черкашиної Дар`ї Сергіївни про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №1869045 від 16 грудня 2019 року відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Повний текст рішення складено 18.03.2020 року.

Головуючий:В. О. Лесик