Справа № 120/4422/18-а
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2020-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/4422/18-а Головуючий суддя 1-ої інстанції - Воробйова Інна Анатоліївна

Суддя-доповідач - Охрімчук І.Г.

17 березня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Охрімчук І.Г.

суддів: Смілянця Е. С. Капустинського М.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 22 січня 2020 року (повний текст ухвали складено 22.01.2020 року, м. Вінниця) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ у Вінницькій області про визнання протиправною бездіяльності,

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Вінницького приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання протиправною бездіяльності про визнання протиправною бездіяльності, в якому просив:

- визнання протиправною бездіяльності щодо відмови у перерахунку пенсії, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що всупереч рішенню суду, відповідачем перераховано пенсію відповідно до постанов КМУ №1210 від 23.11.2011 р. та №851 від 15.11. 2017 р., а не відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Позивач не погоджується з такою бездіяльністю управління та вважає, що наявні всі підстави для здійснення йому перерахунку пенсії в розмірі п`ятикратної заробітної плати, у зв`язку з чим звернувся з цим позовом до суду.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 08.01.2020 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Вінницького приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання протиправною бездіяльності - відмовлено.

17.01.2020 р. до суду першої інстанції надійшла заява про роз`яснення рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 08.01.2020 року. Обґрунтовуючи свою заяву позивач вказує на те, що відмовляючи в задоволенні позову, суд дійшов висновку, що відповідач при виконанні рішення суду у справі №802/1201/18 проводячи перерахунок пенсії обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати діяв правомірно. Позивач просить роз`яснити, яку саме постанову КМУ №851 чи №543 при перерахунку пенсії застосовано пенсійним органом.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 22.01.2020 року у задоволенні заяви про роз`яснення рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 08.01.2020 року - відмовлено.

Не погоджуючись з даною ухвалою, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу суду першої інстанції від 22.01.2020 року, оскільки суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні вказаної заяви так і не роз`яснив чи має право пенсійний орган нараховувати позивачу пенсію по формулі постанови КМУ №543 від 26.06.2019 року.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14.02.2020 року відкрито апеляційне провадження, а ухвалою суду від 26.02.2020 року призначено до апеляційного розгляду.

Відповідач, скористався своїм правом та надіслав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в якому зазначає, що Головне управління вчинило всі залежні від нього дії для забезпечення виплати перерахованих пенсій, що винесені на користь позивача. Вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

У свою чергу, позивач надіслав до суду апеляційної інстанції доповнення до апеляційної скарги, в якому дублюються вимоги, викладені в апеляційній скарзі.

Водночас, позивач надіслав пояснення на відзив, в якому посилається на те, що до Головного управління ПФУ у Вінницькій області ним було подано заяву від 14.01.2020 року про перерахунок пенсії у відповідності до ч. 3 ст. 59 Закону №796-ХІІ в якій позивач вказав, що не бажає, щоб пенсійний орган нараховував йому пенсію за формулами постанов КМУ №851 та №543, тому що, на його думку, тільки за бажанням військовослужбовця-пенсіонера можливе застосування формул даних постанов КМУ до перерахунку пенсій за ч. 3 ст. 59 Закону №796-ХІІ. Разом з тим, вказав, що відповідач нарахував позивачу пенсію не по ч. 3 ст. 59, а по ст. 54 Закону №796-ХІІ у розмірі відшкодування фактичних збитків, що підтверджується протоколом призначення пенсії ОСОБА_1 та при цьому, відповідач зауважив, що здійснив перерахунок пенсії по ч. 3 с. 59 Закону №796-ХІІ. На заяву позивача про перерахунок пенсії у відповідності до ч. 3 ст. 59 Закону №796-ХІІ Головне управління надало рішення від 23.01.2020 року в якому відмовило в такому перерахунку пенсії без застосування формул постанов КМУ №851 та №543 і саме через вищевказане, позивач звернувся до суду із заявою про роз`яснення рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 08.01.2020 року.

Крім того, позивач заявив клопотання про заміну відповідача правонаступником у справі, а саме: замінити Вінницьке приміське об`єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області його правонаступником Головне управління ПФУ у Вінницькій області на підставі постанови КМУ від 22.08.2018 року №628 "Деякі питання функціонування органів пенсійного фонду України."

Відповідно до ч. 1 ст. 52 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для допущення процесуального правонаступництва шляхом заміни відповідача у справі - Вінницьке приміське об`єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області його правонаступником Головним управління ПФУ у Вінницькій області.

Керуючись приписами ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у задоволенні заяви про роз`яснення рішення суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої, другої статті 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Крім того, частиною третьої статті 254 КАС України визначено, що суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може розглянути питання роз`яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця.

Отже, роз`яснено може бути судове рішення, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини.

Підставою для роз`яснення судового рішення, як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

Роз`яснення інших частин рішення (крім резолютивної) для його виконання не має правового значення, оскільки вони не мають обов`язкового характеру. Рішення суду повинно бути зрозумілим. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення.

Виходячи із системного тлумачення вказаних положень роз`яснено може бути рішення суду у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08 серпня 2018 року у справі № 808/1298/15, адміністративне провадження №К/9901/47009/18, ЄДРСРУ № 75775360).

Крім того, ще Верховний Суд України в ухвалі від 13.07.2016 року по справі № 21-452iп16 зазначив, що системне тлумачення положень КАС України дозволяє дійти висновку, що рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Суд може відмовити у роз`ясненні рішення, якщо воно не припускає різного тлумачення, незрозумілість рішення зумовлена неуважністю прочитання тексту рішення, правовою безграмотністю або небажанням виконувати його у визначеному судом порядку.

З матеріалів справи слідує, що позивач звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Вінницького приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання протиправною бездіяльності щодо відмови у перерахунку пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії відповідно до частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 08.01.2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Вінницького приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання протиправною бездіяльності - відмовлено.

Колегія суддів вважає, що вказане рішення суду першої інстанції не припускає різного тлумачення, є чітким та зрозумілим, не вбачається недотримання вимоги ясності, визначеності судового рішення, судове рішення не містить положень, що викликають суперечки під час його виконання та в даному випадку не підлягає роз`ясненню, оскільки буде зміна його змісту.

У рішенні суду першої інстанції від 08.01.2020 року судом першої інстанції надано оцінку діям відповідача щодо відмови ОСОБА_1 у перерахуванні йому пенсії відповідно до рішення суду у справі №802/1201/18-а, оформленої листом №Г-129 від 31.10.2018 р., в якому повідомлено, що рішення суду виконано в повному обсязі та перераховано пенсію виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2018 р. згідно постанови №1210 від 23.11.2011 р.

Слід відмітити, що у своїй заяві про роз`яснення судового рішення позивач просить роз`яснити, яку саме постанову КМУ №851 чи 543 при перерахунку пенсії застосовано пенсійним органом. Проте, як вірно зазначив суд попередньої інстанції постанова КМУ від 26 червня 2019 р. № 543, прийнята після ухвалення рішення у даній справі.

На думку колегії суддів, резолютивна частина постанови труднощів для розуміння не викликає, оскільки суть її не двозначна, тому розширеному тлумаченню, шляхом роз`яснення та винесення процесуального документу з цього приводу не потребує. Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 08.01.2020 року є вмотивованим, зрозумілим та не містить положень щодо яких можуть виникнути суперечності щодо їх розуміння.

З врахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що підстави для роз`яснення рішення суду Вінницького окружного адміністративного суду від 08.01.2020 року у даній справі відсутні, у зв`язку з чим у задоволенні заяви ОСОБА_1 необхідно відмовити, про що вірно зазначено судом попередньої інстанції. Правильність застосування судом першої інстанції постанов КМУ про які зазначає позивач, як на підставу роз`яснення судового рішення, може бути визначена тільки при перегляді рішення суду першої інстанції в апеляційному чи касаційному порядку.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Європейський суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції (Європейська конвенція про захист прав людини і основних свобод 1950 року, ратифікована Законом України від 17.07.1997 №4 75/97), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення. У справі Bellet v. Frаnсе Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, ретельно перевірені та проаналізовані, їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного судового рішення в апеляційній скарзі не зазначено.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції об`єктивно дослідив обставини, які мають значення для вирішення питання щодо роз`яснення судового рішення, постановив відповідну ухвалу без порушення норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 22 січня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 17 березня 2020 року.

Головуючий Охрімчук І.Г.

Судді Смілянець Е. С. Капустинський М.М.