Справа № 160/10138/19
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2020-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, -
17 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Дніпропетровської митниці ДФС, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA110000/2019/200196/2, прийняте відповідачем 19.09.2019 року.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що 12.09.2019 р. ним було надано для митного оформлення в режимі імпорту придбаного в Німеччині автомобіля «Citroen С4 Cactus», 2016 р.в., кузов № НОМЕР_1 (показник одометра на момент переміщення через митний кордон України - 359 440 км) митна декларація № UA110150/2019/238600 із зазначенням митної вартості на рівні 4 600 євро (ціна товару - 4 500 євро, транспортні витрати - 100 євро).
Однак, 19.09.2019 р. відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA 110000/2019/200196/2, за яким митна вартість збільшена до 10 500 євро із застосуванням резервного методу визначення митної вартості.
Позивач вважає рішення відповідача протиправним у зв`язку з тим, що для підтвердження заявленої митної вартості ввезеного товару позивачем були надані усі необхідні документи.
Заявлена вартість автомобіля обумовлена його технічним станом, що підтверджується висновком експертного автотоварознавчого дослідження. Однак дані висновки не були взяті митним органом до уваги.
Ухвалою суду від 04 листопада 2019 року відкрито спрощене провадження у справі без виклику учасників справи.
26 листопада 2019 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити позивачу у задоволенні позову, враховуючи нижченаведене.
Декларант позивача ФОП ОСОБА_2 12.09.2019 звернувся до відповідача та подав електронну митну декларацію №UA110150/2019/238600 з метою здійснення митного оформлення транспортного засобу - автомобіль легковий, для перевезення людей, що використовувався: марка - CITROEN, модель - С4 Cactus, номер кузова НОМЕР_1 ; тип двигуна - дизельний, робочий об`єм циліндрів - 1560 см3, потужність - 73 кВт, екологічна норма - ЄВРО-6; дата виготовлення - 04.10.2016; реєстраційний номер - КJ-584-Z. колір - чорний. Торговельна марка - CITROEN. Країна походження - Франція (далі - Товар).
Митна вартість товару заявлена декларантом за основним методом відповідно до ст. 58 МК України, а саме: 4600,00 євро, що за курсом НБУ на день подання МД відповідає 126 376,66 грн. (гр..45). При цьому, фактурна вартість заявлена на рівні 4500,00 євро.
Для підтвердження заявленої митної вартості товару під час проведення митного контролю та митного оформлення позивачем разом з МД надано наступні документи:
Рахунок-фактуру (декларація про походження товару) від 19.08.2019 №2019-0163;
Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 04.10.2016;
Експертний висновок №ЕО-2088 від 12.09.2019;
Паспорт громадянина НОМЕР_3 від 31.05.2001;
Довіреність ННХ 842904 від 05.08.2019;
Платіжне доручення, що підтверджує сплату митних платежів М)Ж)Е3178М від 06.09.2019;
Сертифікат відповідності UA.009.146341-19 від 10.09.2019;
Паспортний документ фізичної особи, що дає право на перетин державного кордону НОМЕР_5 від 15.01.2018.
На підставі зазначеного направлено запит №238600/МВ/10 до відділу митної вартості Дніпропетровської митниці ДФС.
Митний огляд транспортного засобу у пункті пропуску через державний кордон України здійснюється з обов`язковим складанням Акта про проведення митного огляду товарів і додаткового аркуша. Такий Акт митного огляду підписується посадовою особою митного органу, що здійснила митний огляд, і власником ТЗ (уповноваженою особою), засвідчується відбитком особистої номерної печатки цієї посадової особи та залишається в справах митного органу разом з документами, на підставі яких був проведений митний контроль.
За результатами огляду посадовою особою митного органу зазначено: пошкодження лакофарбового покриття по кузову, сколи на капоті, передній бампер, забруднено оббивку салону та сидінь. З даним актом ознайомлено під підпис громадянина Калашнікова С.В., уповноваженого представляти інтереси позивача на підставі довіреності ННХ 842904 від 05.08.2019.
За результатами перевірки документів та відомостей, доданих до митної декларації, з урахуванням положень статті 337 Кодексу, електронним повідомленням від 17.09.2019 декларанта повідомлено про виявлені розбіжності, а саме.
Поставка транспортного засобу заявлена до митного контролю на підставі рахунку від 19.08.2019 №2019-0163, відповідно до якого покупцем зазначено ОСОБА_3 . Зазначений рахунок містить вартість 4500 євро, однак не містить відомостей щодо умов оплати, індивідуальних ознак авто: дані щодо кольору, комплектності.
Крім цього, даний рахунок містить логотип фірми L.О.N, проте не містить печатки цієї фірми та даних про уповноважену особу, яка підписала цей рахунок.
Відповідно до відомостей графи 45 МД від 12.09.2019 №UА110150/2019/238600 декларантом позивача заявлено митну вартість товару у перерахунку за курсом НБУ 126 376,66 грн., тобто 4600,00 євро. Поряд із зазначеним, рахунок-фактура від 19.08.2019 №2019-0163 містить інформацію про іншу вартість на рівні 4500,00 євро.
Отже, декларантом при заявленні товару додано складові митної вартості на рівні 100,00 євро, проте документально зазначена сума не підтверджена.
Таким чином, твердження позивача про те, що відповідачу були надані всі документи, які підтверджують заявлену декларантом митну вартість, є необгрунтованими.
Декларантом позивача в порушення п. п. 4, 5 ч. 2 ст. 53 та ст.368 МКУ до митного оформлення не надано жодного документу, що містить підтвердження оплати 100,00 євро, як складової митної вартості.
Для підтвердження заявленого рівня вартості транспортування декларантом додано заяву ОСОБА_1 від 13.09.2019. Однак, заява отримувача не містить маршруту перевезення та зазначення калькуляції витрат на доставку транспортного засобу. Відсутні будь-які платіжні документи (чеки, квитанції тощо), що підтверджують суму транспортних витрат та її сплату.
Згідно рахунку від 19.08.2019 №2019-0163 товар має наступний опис «CITROEN С4 Cactus» (VIN - НОМЕР_1 ). Дата першої реєстрації 04.10.2016. Показник стану одометру - 357 000 км.
Однак, відповідно до інформації інтернет ресурсів відстань між M.Gildehaus (Німеччина) до п/п «Шегині - Медика» Львівської митниці ДФС становить 1395,00 км.
Крім того, у відзиві представник відповідача зазначив, що не погоджується із застосованими експертом даними, оскільки показники одометру автомобіля є сумнівними. Наданим висновком експерта не враховано транспортні витрати, пов`язані з доставкою до митного кордону, що є складовими вартості товарів для цілей оподаткування, відповідно до вимог 368 МК України, ч. 10 ст. 58 МК України.
У зв`язку з неможливістю застосування митної вартості, заявленої декларантом, з урахуванням вищезазначеного, прийнято рішення про коригування митної вартості від 19.09.2019 р. №UA110000/2019/200196/2 та митна вартість товару скоригована за другорядним методом визначення митної вартості - 2г - резервний метод, яка згідно з положеннями ст.64 МКУ ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) митній вартості такого ж товару.
03 грудня 2019 року на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній зазначив, що посилання відповідача на необхідність зазначення у заяві позивача про транспортні витрати маршруту транспортування не обґрунтоване посиланням на законодавство України.
Посилання відповідача на Правила заповнення декларації митної вартості, затверджені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 р. № 599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення», є необгрунтованими з огляду на те, що декларація митної вартості (ДМВ) не подається у разі декларування товарів, митна вартість яких не перевищує 5 000 євро.
Щодо оплати за автомобіль зазначено, що оплата за інвойсом здійснена готівкою 19.08.19, після чого автомобіль та документи на нього були передані представнику позивача.
Крім того, відповідачем не надано інформації щодо автомобіля оформленого за митною декларацією № UA206010/2019/000574.
10 грудня 2019 року на адресу суду від представника відповідача надійшли заперечення на позов.
У запереченнях останній зазначив, що позивачем у відповіді на відзив не спростовано факт не подання декларантом жодного документу, який би підтверджував транспортні витрати до кордону України.
Декларантом позивача в порушення п. п. 4, 5 ч.2 ст. 53 та ст. 368 МКУ до митного оформлення не надано жодного документу, що містить підтвердження оплати 100,00 євро, як складової митної вартості.
Згідно рахунку від 19.08.2019 р. №2019-0163 товар має наступний опис «CITROEN С4 Cactus» (VIN - НОМЕР_1 ). Дата першої реєстрації 04.10.2016. Показник стану одометру - 357 000 км.
Крім того, декларантом не надано документів, що підтверджують транспортно-експедиторські послуги ОСОБА_4 .
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
12 вересня 2019 р. відповідачу для митного оформлення в режимі імпорту придбаного позивачем в Німеччині автомобіля «Citroen С4 Cactus», 2016 р.в., кузов № НОМЕР_1 (показник одометра на момент переміщення через митний кордон України - 359 440 км) подана митна декларація № UA110150/2019/238600 із зазначенням митної вартості на рівні 4 600 євро (ціна товару - 4 500 євро, транспортні витрати - 100 євро).
Митна вартість товару заявлена декларантом за основним методом, а саме: 4600,00 євро, що за курсом НБУ на день подання МД відповідає 126 376,66 грн.
Для підтвердження заявленої митної вартості товару під час проведення митного контролю та митного оформлення позивачем разом з МД надано наступні документи:
Рахунок-фактуру (декларація про походження товару) від 19.08.2019 №2019-0163;
Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 04.10.2016;
Експертний висновок №ЕО-2088 від 12.09.2019;
Паспорт громадянина НОМЕР_3 від 31.05.2001;
Довіреність ННХ 842904 від 05.08.2019;
Платіжне доручення, що підтверджує сплату митних платежів N0NOL3178М від 06.09.2019;
Сертифікат відповідності UА.009.146341-19 від 10.09.2019;
Паспортний документ фізичної особи, що дає право на перетин державного кордону FК 9765297 від 15.01.2018.
Розглянувши надані позивачем документи, відповідач, провівши формато - логічний контроль автоматизованою системою аналізу ризиків за ЕМД №UА110150/2019/238600 надіслав електронне повідомлення від 17.09.2019 р. на адресу позивача, в якому зазначено, що згідно договору купівлі-продажу від 19.08.2019 р. №2019-0163 товар має наступний опис «CITROEN С4 Cactus» (VIN - НОМЕР_1 ). Дата першої реєстрації 04.10.2016. Показник стану одометру - 357 000 км. Та даний договір не містить індивідуальних ознак авто: кольору, комплектності.
Враховуючи вищезазначене, протяжність маршруту складає 2440,00 км.
Однак, відповідно до інформації інтернет ресурсів відстань між M.Gildehaus (Німеччина) до п/п «Шегині - Медика» Львівської митниці ДФС становить 1395,00 км.
На підставі вищезазначеного та враховуючи, що КТЗ є вживаним, числове значення показника одометру впливає на вартісні характеристики оцінюваного товару.
На вказане повідомлення позивач надіслав на адресу відповідача лист, в якому зазначив, що у повідомленні відповідача не було наведено доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумніви у достовірності наданої інформації, не зазначені конкретні складові митної вартості, які не були враховані декларантом.
18 вересня 2019 року відповідач надіслав позивачу повідомлення №2, в якому зазначив, що довідка про транспортні витрати відсутня серед переліку документів, що підтверджують витрати на транспортування, та не являється доказом.
Дані про митну вартість і її складові повинні піддаватися обчисленню, тобто, митниця повинна мати можливість їх перевірити (наприклад, чи включені в ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті витрати (за наявності) на страхування, перевантаження, складування, зберігання товару за межами митної території України, пов`язані з транспортуванням цього товару).
Згідно листа декларанта, в якому останній зазначив, що він законодавчо не обмежений у виборі власного маршруту та може вибирати той маршрут, який більш відповідає його потребам, а не найкоротший.
Рішення було винесено на підставі раніше прийнятого рішення, а саме оформлення подібного товару «Автомобіль легковий, для перевезення людей, що використовувався: марка - CITROEN, модель - С4 Cactus: тип двигуна - дизельний, робочий об`єм циліндрів - 1560 см. куб., рік виготовлення - 2016. Торгівельна марка: CITROEN. Країна виробництва: FR.» за резервним методом визначення митної вартості за МД від 28.01.2019 р. №UA206010/2019/000574 на рівні 10500,00 євро/од.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню.

Згідно ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Щодо вартості автомобіля, суд має зазначити наступне.

Так, заявлена ціна автомобілю марки «Citroen С4 Cactus», 2016 р.в., кузов № НОМЕР_1 (показник одометра на момент переміщення через митний кордон України - 359 440 км) становила 4 500 євро.

Відповідачем наданий витяг з модулю «Рівень цін по ЦБД» Автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» з інформацією щодо деяких граф митної декларації від 28.01.2019 № UA206010/2019/000574, яка слугувала джерелом цінової інформації.

Порівняння відомостей митної декларації № UА206010/2019/000574 та митної декларації позивача № UА 10150/2019/238600 свідчить про те, що оформлені за ними автомобілі не могли бути порівняні без здійснення коригувань на складові митної вартості.

Так, оформлений за МД № UА206010/2019/000574 автомобіль Citroen С4 Cactus 1.6 переміщався не з Німеччини а з Польщі.

Вага останнього 1 630,00 кг, що на 485 кг більше ніж автомобіль позивача.

Також не відомі показники одометра автомобіля заявленого у МД № UA206010/2019/000574.

Показання одометра автомобіля позивача - 360 640 км.

Крім того, автомобіль за МД № UA206010/2019/000574 переміщався не власним ходом, а певним транспортом.

Вказані відмінності між автомобілями (країна відправлення, вага, спосіб переміщення) повинні були мати наслідком здійснення відповідачем коригування на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо, відповідно до вимог Правил заповнення рішення про коригування митної вартості, що затверджені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.12 № 598.

Різниця у вазі в 485 кг очевидно зумовлює різницю у комплектаціях автомобілів і у їх ціні, через що вони не могли бути порівняні без здійснення коригувань на версію та вагу. Відповідач був зобов`язаний згідно Правил заповнення рішення про коригування митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.12 № 598, скоригувати митну вартість в сторону зменшення на 485 кг, взявши наявну у нього митну вартість за кг (графа «МВ вк/кг» у витягу з модулю «Рівень цін по ЦБД») в розмірі 6, 441718 євро/кг, тобто, зменшити митну вартість на 3 124, 23 євро (485 кг х 6, 441718 євро /кг).

Однак, вказані коригування відповідачем не здійснені, а зроблено лише пряме порівняння двох автомобілів, комерційні умови постачання яких та комплектація є очевидно відмінними.

Відповідачем не надано витягу з інформацією щодо автомобілів «Citroen С4 Cactus» 2016 р. в., яка міститься в модулі «Рівень цін по ЦБД» Автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор», через що неможливо переконатись в обґрунтованості наявного в оскаржуваному рішенні твердження про те, що в інформаційних ресурсах митних органів відсутня інформація щодо митних оформлень ідентичних/подібних товарів.

В матеріалах справи міститься висновок експертного автотоварознавчого дослідження 1470т19 про оцінку транспортного засобу, а саме автомобіля Citroen С4 Cactus 1.6 HD i, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 , згідно якого ринкова вартість легкового автомобіля Citroen С4 Cactus 1.6 HD і, реєстраційний номер НОМЕР_7 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 , що ввозиться на митну територію України, на дату оцінки становить 89095,55 (вісімдесят дев`ять тисяч дев`яносто п`ять) грн. 55 коп., що згідно з офіційним курсом НБУ на 12 вересня 2019 року відповідно становить: 3243.00 EUR.

Щодо технічного стану авто зазначено, що КТЗ має забруднення оббивки салону та сидінь, маються порушення лакофарбового покриття в районі капота, порогів, боковин.

Однак, вказаний висновок не був прийнятий до уваги відповідачем при винесенні оскаржуваного рішення.

Також, в інвойсі вказано про використання автомобіля продавцем в комерційних цілях, чим обумовлений пробіг у 357 000 км на момент продажу, та що вплинуло на ціну при купівлі.

Відомості про пошкодження лакофарбового покриття кузова, сколи на капоті та передньому бампері, а також забруднення оббивки салону та сидінь містяться також у складеному під час перетину митного кордону 08.09.2019 р. співробітником Львівської митниці ДФС акті митного огляду.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Аналогічна вимога міститься у Правилах заповнення рішення про коригування митної вартості, що затверджені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 р. № 598, відповідно до яких обов`язково зазначається номер та дата митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

Які характеристики оформленого за митною декларацією № UА206010/2019/000574 автомобіля, зокрема, його комплектація, технічний стан, наявність/відсутність пошкоджень, показник одометра, витрати на транспортування, в Рішенні не вказано, що не дозволяє переконатись в правомірності коригування митної вартості на підставі вказаної митної декларації.

Верховний Суд у постанові від 26.02.19 р. у справі № 808/454/18 зазначив, що зазначення у рішенні про коригування митної вартості лише дати та номеру митної декларації, на підставі яких здійснено коригування митної вартості імпортованих товарів, не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України.

Щодо витрат на транспортування автомобіля.

Так, відповідачу була подана заява від 13.09.2019 року про те, що витрати на доставку авто до кордону склали 100 євро.

Автомобіль було придбано 19.08.2019 р., а ввезено в Україну 08.09.2019 р.

Протягом цього часу син позивача - ОСОБА_4 пересувався на автомобілі територією Європейського Союзу.

Посилання відповідача на необхідність зазначення у заяві позивача про транспортні витрати маршруту транспортування не обґрунтоване посиланням на законодавство України.

Позивач не може отримати у будь-якої фізичної або юридичної особи будь-який документ про понесені транспортні витрати.

У зв`язку з тим, що автомобіль переміщався сином позивача, тому ніяких перевізних або комерційних документів на транспортування не складалось. Транспортні витрати на це перевезення підтверджені у довідці про транспортні витрати покупця б/н від 13.09.2019.

Верховний Суд у постанові від 31 травня 2019 року по справі №804/16553/14 зазначив, що якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Так, протяжність маршруту складає 2440,00 км. Витрати пального на 100 км шляху у заявленому до декларуванню автомобілі (Citroen С4 Cactus) у позаміському циклі становлять 3,4 літрів дизельного пального на 100 км. (https://www.auto-data.net/ru/citroen-c4-cactus-l.6-e-hdi- 92hp-eds-21026). Тобто, на даний маршрут витрачено 2440/100*3,4=83 літри.

Вартість дизельного пального у Польщі становить 1,2 Євро/літр. (http://traveieu.ru/roads/fueiPrice.htm).

Тобто, на даний маршрут витрачено 83*1,2=99,6 Євро, як і заявлено позивачем.

У відзиві на позов представник відповідача, крім іншого, зазначає, що позивачем не надано документів про вартість транспортно-експедиторських послуг до митної вартості, що надавалися ОСОБА_4 .

Однак, дане зауваження суд не може прийняти, так як відповідач помилково ототожнює ОСОБА_4 з експедитором, оскільки, як вже було зазначено вище, остання особа є сином позивача та здійснювала перевезення автомобіля за дорученням.

Посилання відповідача на Правила заповнення декларації митної вартості, затверджені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 р. № 599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» є необгрунтованими з огляду на те, що декларація митної вартості (ДМВ) не подається у разі декларування товарів, митна вартість яких не перевищує 5 000 євро (ч. 7 ст. 52 Митного кодексу України).

Враховуючи те, що митна вартість автомобіля позивача становила 4 600 євро, позивач не був зобов`язаний подавати калькуляцію транспортних витрат та ДМВ.

Щодо твердження відповідача про не надання позивачем документів, що підтверджують оплату за товар, необхідно зазначити таке.

В інвойсі № 2019-0163 вказано, що документ про реєстрацію транспортного засобу буде переданий покупцеві тільки після повної оплати узгодженої ціни покупки.

Оплата за інвойсом здійснена готівкою 19.08.2019 р., після чого автомобіль та документи на нього були передані представнику позивача ОСОБА_4 , що підтверджується відміткою у інвойсі «Дата поставки 19-08-2019».

Твердження відповідача щодо відсутності платіжних документів суд не приймає, оскільки фізично не можуть існувати окремі банківські платіжні документи у випадку оплати готівкою. Вказане кореспондується з висновками Верховного Суду, що викладені у постанові від 13.02.18 у справі № 803/1112/17, в якому зазначено, що запитувані митницею документи у позивача були відсутні та не могли бути надані з об`єктивних причин, так як товар оплачувався готівкою без банківських платежів.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позивачем були надані всі необхідні документи для визначення митної вартості товару за основним методом - ціною договору.

Таким чином, прийняте відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів № UA10000/2019/200196/2, за яким митна вартість збільшена до 10 500 євро із застосуванням резервного методу визначення митної вартості, є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи, що протягом судового розгляду справи відповідач не довів правомірність свого рішення, суд приходить до висновку, що рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA110000/2019/200103/2 прийняте останнім протиправно та має бути скасовано.

У зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі ст. 139 КАС України суд також вважає за необхідне присудити на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Дніпропетровської митниці ДФС судові витрати у розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA110000/2019/200196/2 від 19.09.2019 року.

Присудити на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Дніпропетровської митниці ДФС судові витрати у розмірі 768,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.М. Олійник