Справа № 320/5211/18
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2020-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/5211/18
УХВАЛА

17 березня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Вівдиченко Т.Р., суддів Василенка Я.М., та Шурка О.І, перевіривши апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправною та скасування вимоги -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправною та скасування вимоги.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2018 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач - Головне управління ДПС у Київській області звернувся з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2019 року у задоволенні клопотання Головного управління ДФС у Київській області про продовження строку для усунення недоліків - відмовлено. Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2018 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправною та скасування вимоги повернуто особі, яка її подала (Суддя-доповідач - Безименна Н.В.)

13 лютого 2020 року Головне управління ДПС у Київській області повторно звернувся до суду з апеляційною скаргою на рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2018 року, разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Перевіривши зазначене клопотання, колегія суддів вважає, що воно не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що апелянтом при зверненні з апеляційною скаргою пропущено строк на апеляційне оскарження. Так, апелянт подав апеляційну скаргу на рішення суду від 26 грудня 2018 року лише 13 лютого 2020 року, тобто, після спливу одного року з моменту ухвалення оскаржуваного рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

В той же час, згідно із ч. 3 ст. 295 КАС України, строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків визначених частиною 2 ст. 299 цього Кодексу.

Разом з цим, частиною 2 ст. 299 КАС України встановлено імперативну норму, яка визначає, що незалежно від поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, суб`єкта владних повноважень подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що повний текст оскаржуваного судового рішення складений 26 грудня 2018 року.

Копію оскаржуваної постанови відповідач отримав 05 січня 2019 року, згідно рекомендованного повідомлення про вручення поштового відправлення.

Однак, апеляційну скаргу апелянтом було подано до суду першої інстанції 13 лютого 2020 року, тобто, із пропуском річного строку на апеляційне оскарження.

Так, у постанові від 23 травня 2018 року у справі №804/2845/15 Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду зазначив, що норма абз. 3 ч. 4 ст. 189 КАС України (яка за своїм змістом є аналогічною положенням ч. 2 ст. 299 КАС України) направлена на забезпечення юридичної передбачуваності судових рішень та стабільності поведінки суб`єктів владних повноважень під час виконання своїх повноважень стосовно подання апеляційної скарги на судові рішення.

Крім того, суд касаційної інстанції у згаданому рішенні зазначив, що вищезазначена норма статті є імперативною і не встановлює будь-яких винятків щодо можливості поновлення строку на апеляційне оскарження після спливу річного строку з дати оголошення рішення суду для суб`єкта владних повноважень.

Також, Верховний Суд у постанові від 05.07.2018 року у справі № 490/11395/15-а звернув увагу на те, що встановлений абз. 3 ч. 4 ст. 189 КАС України строк є присічним та поновленню не підлягає.

З урахуванням викладеного та з огляду на те, що Головне управління ДФС у Київській області був стороною у справі №320/5211/18 та оскаржував вказане рішення суду першої інстанції від 26 грудня 2018 року, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження, оскільки, апеляційна скарга подана суб`єктом владних повноважень після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

При цьому, колегія суддів зазначає, що дотримання строків оскарження судового рішення є однією з гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності як складової принципу верховенства права. Такі строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

У свою чергу, статтею 44 КАС України регламентовано обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином, виконання обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми, змісту і строку подання апеляційної скарги покладається на особу, яка має намір її подати, а тому остання повинна вчиняти усі необхідні для цього дії.

Колегія суддів, також, враховує висновки Європейського Суду з прав людини, викладені в рішенні по справі "Лелас проти Хорватії", відповідно до яких, держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу.

Крім того, у справі "Рисовський проти України" Європейський Суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування", який передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

При цьому, обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів вважає за необхідне у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Київській області про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції відмовити, а тому у відкритті апеляційного провадження у даній справі слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 248, 299, 321, 325 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Київській області про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2018 року - відмовити.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправною та скасування вимоги - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст. ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Василенко Я.М.

Шурко О.І.