Справа № 420/6151/18
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2020-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/6151/18
Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К.С.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Федусика А.Г.,

суддів: Бойка А.В. та Шевчук О.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області (далі ГУНП) та просив про визнання протиправними та скасування наказів ГУНП №3420 від 04 жовтня 201 року, №1528 о/с від 05 жовтня 2018 року; зобов`язання відповідача виплатити йому в повному обсязі грошове утримання з 05 березня 2018 року (з моменту винесення ООАС рішення по справі №815/5489/17 про поновлення на посаді) по 27 квітня 2018 року (до моменту видання наказу ГУ НП в Одеській області №629 о/с на виконання рішення суду про поновлення на посаді), вважати прогул вимушеним у зв`язку з виданням наказу ГУНП №1528 о/с від 05 жовтня 2018 року, та зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області виплатити йому в повному обсязі відповідне грошове утримання з моменту підписання вищевказаного наказу до моменту винесення відповідного судового рішення.

В обґрунтування позову було зазначено, що у відповідача не було правових підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, він не скоював прогул, оскільки не приступив до виконання службових обов`язків після поновлення на посаді за попереднім рішенням суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2019 року позов задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ГУНП подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач проходив службу в органах Національної поліції України.

Наказом начальника ГУНП №1510 о/с від 20 вересня 2017 року майора поліції ОСОБА_1 , оперуповноваженого сектору викриття правопорушень у сфері легального обігу наркотиків управління протидії наркозлочинності ГУНП в Одеській області, згідно п.4 ч.1 ст.77 (у зв`язку зі скороченням штатів або проведення організаційних заходів) було звільнено зі служби у поліції з 25 вересня 2017 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05 березня 2018 року по справі №815/5489/17 вищевказаний наказ №1510 о/с від 20 вересня 2017 року визнано протиправним та скасовано, поновлено позивача на посаді, стягнуто грошове забезпечення за період вимушеного прогулу.

На виконання вищевказаного рішення Одеського окружного адміністративного суду про поновлення на посаді наказом ГУНП №629 о/с від 27 квітня 2018 року скасовано наказ ГУНП в частині звільнення зі служби в поліції майора поліції ОСОБА_1 (0070567), оперуповноваженого сектору викриття правопорушень у сфері легального обігу наркотиків управління протидії наркозлочинності ГУНП та поновлено останнього на вищевказаній посаді з 25 вересня 2017 року, сплативши грошове забезпечення з 25 вересня 2017 року на день фактичного поновлення, з урахування раніше виплаченої суми.

05 липня 2018 року начальником відділу правового забезпечення підполковником поліції Ращенком Євгеном Миколайовичем, старшим інспектором з особливих доручень відділу комплектування підполковником поліції Лепехою Віталієм Анатолійовичем, та старшим інспектором відділу комплектування управління кадрового забезпечення ГУНП підполковником поліції Козаченком Сергієм Анатолійовичем складено акт про те, що 05 липня 2018 року о 16-30 год. в кабінеті № 205 (адміністративне приміщення ГУНП за адресою: 65014, м. Одеса, вул. Єврейська, 12), у їх присутності, майора поліції ОСОБА_1 було ознайомлено з наказом ГУНП від 27 квітня 2018 року № 629 о/с щодо поновлення його за постановою Одеського окружного адміністративного суду від 05 березня 2018 року на службі в поліції на посаді оперуповноваженого сектору викриття правопорушень у сфері легального обігу наркотиків управління протидії наркозлочинності ГУНП, а також запропоновано надати свою трудову книжку для внесення відповідних записів, ознайомитись з попередженням про можливе наступне звільнення у зв`язку зі скороченням, та прибути у розташування відділу протидії наркозлочинності ГУНП для виконання службових обов`язків. Згідно зазначеного акту ОСОБА_1 від власноручного підпису щодо ознайомлення з наказом ГУНП від 27 квітня 2018 року №629 о/с, попередженням про наступне звільнення, а також надання своєї трудової книжки відмовився, наголосив, що у нього є питання стосовно дати видання наказу та виплати заробітної плати, у зв`язку з чим буде подавати заяву з цього приводу.

Наказом ГУНП № 1528 о/с від 05 жовтня 2018 року звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) майора поліції ОСОБА_1 (0070567), оперуповноваженого сектору викриття правопорушень у сфері легального обігу наркотиків управління протидії наркозлочинності ГУНП, з виплатою грошової компенсації за 31 добу невикористаної чергової відпустки за період роботи з 01 січня 2018 по день звільнення. Вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні для виплати надбавки за вислугу років склала 16 років 01 місяць 20 днів. Підстава: наказ ГУНП №3420 від 04 жовтня 2018.

Згідно наказу №3420 від 04 жовтня 2018 року, за грубі порушення п.п.1,2,6 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», п.п.1,7,10 ч.1 ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 № 3460-ІУ, Присяги працівника поліції, п.3.2 розділу III, п.4 розділу IV Правил внутрішнього розпорядку ГУНП, затверджених наказом ГУНП від 28 квітня 2016 року №876, що виразилось у безпідставному невиході на службу в період з 27 квітня 2018 року на теперішній час до ВПН ГУНП без поважних причин, відповідно до ст.2, п.8 ст.12, п.7 ст.13 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-ІV оперуповноваженого сектору викриття правопорушень у сфері легального обігу наркотиків управління протидії наркозлочинності ГУНП майора поліції ОСОБА_1 вважати звільненими зі служби в поліції.

Винесення вказаних наказів та звільнення ОСОБА_1 і стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивач був відсутній на місці несення служби через незабезпечення ГУНП йому такої можливості та не забезпечення необхідних умов для цього, а тому в діях позивача відсутній склад такого дисциплінарного проступку, як прогул. Судом першої інстанції також було зазначено, що наказу начальника ГУНП про перевід чи тимчасове переміщення позивача з посади, на яку він був поновлений за рішенням суду оперуповноваженого сектору викриття правопорушень у сфері легального обігу наркотиків управління протидії наркозлочинності ГУНП, на відповідну посаду у відділі протидії наркозлочинності ГУНП не видавався та до позивача не доводився у встановленому законом порядку.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції вірними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України з огляду на таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно із статтею 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Частиною другою статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV, затверджений Дисциплінарний статут Національної поліції (далі - Статут), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Відповідно до ч. 1. ст. 1 Статуту службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

За змістом статті 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до статті 5 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Згідно зі статтею 12 Дисциплінарного статуту, на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень:

1) усне зауваження;

2) зауваження;

3) догана;

4) сувора догана;

5) попередження про неповну посадову відповідність;

6) звільнення з посади;

7) пониження в спеціальному званні на один ступінь;

8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до вимог статті 14 Дисциплінарного статуту, з метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

З наявних у матеріалах справи документів колегія суддів вбачає, що 30 серпня 2018 року до ГУНП надійшов рапорт начальника ВПН ГУНП полковника поліції ОСОБА_2 , щодо призначення службової перевірки за фактом невиходу тривалий час на службу оперуповноваженого сектору викриття правопорушень у сфері легального обігу наркотиків управління протидії наркозлочинності ГУНП майора поліції ОСОБА_3 , якого наказом ГУНП від 27 квітня 2018 року № 629 о/с було поновлено на службі в поліції.

05 вересня 2018 року наказом ГУНП №3051 було призначено службове розслідування за цією інформацією.

В ході службового розслідування встановлено, що 25 липня 2017 року, у зв`язку зі скороченням штатної чисельності органів і підрозділів ГУНП, відповідно до наказу Національної поліції від 10 липня 2017 року № 704 «Про організаційно-штатні зміни Національній поліції» майор поліції ОСОБА_1 , оперуповноважений сектору викриття правопорушень у сфері легального обігу наркотиків управління протидії наркозлочинності ГУНП був ознайомлений під особистий підпис з попередженням про наступне звільнення, в якому зазначено, що не раніше ніж за два місяці на підставі п.4 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» його буде звільнено зі служби в поліції (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів).

20 вересня 2018 року на підставі наказу ГУНП від 20 вересня 2017 року №1510 о/с майора поліції ОСОБА_1 , було звільнено з органів поліції згідно п.4 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із скороченням штатів або проведення організаційних заходів). 20 вересня 2018 за вих.№9/6345 управлінням кадрового забезпечення ГУНП на адресу місця проживання ОСОБА_1 було направлено листа та повідомлено, що наказом ГУНП від 20 вересня 2017 №1510 о/с його звільнено зі служби в поліції, також останнього було запрошено до управління кадрового забезпечення ГУНП для отримання витягу з наказу про звільнення, трудової книжки та військового квитка, а також відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» повідомлено, що ОСОБА_1 , зобов`язаний подати електрону декларацію за фактично відпрацьований час у році звільнення за формою, що розміщена на офіційному веб-порталі.

20 вересня 2018 року ОСОБА_1 отримав під особистий підпис трудову книжку серії НОМЕР_1 , витяг з наказу ГУНП про звільнення зі служби в поліції від 20 вересня 2018 року №1510 о/с та направлення до Приморського РВК м.Одеса для постановки на військовий облік, а також отримав завірену копію послужного списку для надання до УФЗБО ГУНП на оформлення вихідної допомоги.

05 березня 2018 року рішенням Одеського окружного адміністративного суду по справі №815/5489/17 майора поліції ОСОБА_1 поновлено на посаді оперуповноваженого сектору викриття правопорушень у сфері легального обігу наркотиків управління протидії наркозлочинності ГУНП з 25 вересня 2017 року, зі сплатою грошового забезпечення з 25 вересня 2017 по день фактичного поновлення з урахуванням раніше виплаченої суми.

27 квітня 2018 року наказом ГУНП №629 о/с майора поліції ОСОБА_1 було поновлено на посаді оперуповноваженого сектору викриття правопорушень у сфері легального обігу наркотиків управління протидії наркозлочинності ГУНП, з 25 вересня 2017 року.

В період з 27 квітня 2018 року по 05 липня 2018 року ОСОБА_1 на своєму робочому місці не з`являвся, до службових обов`язків не приступав та будь-яких документів з вказаною причиною не виходу на службу, останній до відділу протидії наркозлочинності ГУНП не надавав.

05 липня 2018 року в присутності начальника відділу правового забезпечення ГУНП підполковника поліції Ращенка Є.М. , старшого інспектора з особливих доручень відділу комплектування УКЗ ГУНП підполковника поліції Лепехи В.А. та старшого інспектора відділу комплектування УКЗ ГУНП підполковника поліції Козаченка Є.А. , було складено акт про те, що 05 липня 2018 року о 16.30 год. в кабінеті № 205 (адміністративне приміщення ГУНП за адресою: м. Одеса, вул. Єврейська, буд. 12) майора поліції ОСОБА_1 , було ознайомлено з наказом ГУНГІ №629 о/с від 27 квітня 2018 року щодо поновлення його на службі в поліції на посаді оперуповноваженого сектору викриття правопорушень у сфері легального обіг) наркотиків управління протидії наркозлочинності ГУНП, за постановою Одеського окружного адміністративного суду по справі № 815/5489/17 від 05 березня 2018 року, а також запропоновано останньому надати свою трудову книжку для внесення відповідних записів, ознайомитись з попередженням про наступне звільнення, у зв`язку зі скороченням штату та запропоновано прибути у розташування відділу протидії наркозлочинності ГУНП для виконання службових обов`язків.

ОСОБА_1 від підпису щодо ознайомлення з наказом ГУНП № 629 о/с від 27 квітня 2018 року про попередженням про наступне звільнення, а також надання своєї трудової книжки відмовився, наголошуючи, що у нього є питання стосовно дати видання наказу та виплати заробітної плати, у зв`язку з чим ще буде звертатись з цього приводу в судовому порядку, про що складено відповідний акт.

В період з 05 липня 2018 року по 06 серпня 1018 року ОСОБА_1 на службу до ВПН ГУНП не з`являвся, до службових обов`язків не приступав та будь-яких документів з вказаною причиною не виходу на роботу до відділу протидії наркозлочинності ГУНП не надав.

06 серпня 2018 року старшим оперуповноваженим сектору викриття правопорушень у сфері легального обігу наркотиків ВПН ГУНП в Одеській області підполковником поліції ОСОБА_8 . було здійснено телефоні дзвінки за номером мобільного телефону ( НОМЕР_2 ), який належить майору поліції ОСОБА_3 , щодо з`ясування причин не виходу його на службу. В ході телефонної розмови підполковник поліції ОСОБА_8 повідомив майору поліції ОСОБА_1 про необхідність прибуття у розташування відділу протидії наркозлочинності ГУНП для виконання службових обов`язків, однак останній повідомив, що його не попередили про вихід на робоче місце під розпис, в зв`язку з чим приступати до службових обов`язків він відмовляється, посилаючись на суперечку між ним та працівниками УКЗ ГУНП, і в подальшому буде вирішувати питання в судовому порядку, про що підполковник поліції ОСОБА_8 доповів рапортом керівництву ВПН ГУНП 06 серпня 2018 року.

17 серпня 2018 року старшим оперуповноваженим ВПН ГУНП підполковником поліції ОСОБА_8 у присутності начальника ВПН ГУНП полковника поліції ОСОБА_2 та т.в.о. начальника сектору викриття правопорушень у сфері легального обігу наркотиків ВПП ГУНП майора поліції Мельниченка І.В. було складено акт (впх. № 1415 від 20 серпня 2018 року) про виявлення відсутності на робочому місці у відділі протидії наркозлочинності ГУНП станом на 12.00 год. 17 серпня 2018 року майора поліції ОСОБА_12

20 серпня 2018 року інспектор ВІОС УКЗ ГУНП старший лейтенант поліції Кашковеький С. М. у присутності старшого інспектора з ОД ВІОС УКЗ ГУНП майора поліції Паламарчука О.М. та т.в.о. начальника сектору викриття правопорушень у сфері легального обігу наркотиків ВПН ГУНП майора поліції Мельниченка І.В. склав акт (вих. № 1416 від 21 серпня 2018 року) про виявлення відсутності на робочому місці у відділі протидії наркозлочинності ГУНП станом на 12.00 год. 21 серпня 2018 року майора поліції ОСОБА_1

21 серпня 2018 року старший оперуповноважений ВПН ГУНП підполковник поліції ОСОБА_8 у присутності начальника ВПН ГУНП полковника поліції ОСОБА_2 та т.в.о. начальника сектору ВПН ГУНП майора поліції Мельниченка І.В. склав акт (вих. № 9/5157 від 20 серпня 2018 року) про виявлення відсутності на робочому місці у відділі протидії наркозлочинності ГУНП станом на 12.00 год. 20 серпня 2018 року майора поліції ОСОБА_1

30 серпня 2018 року начальником відділу протидії наркозлочинності полковником поліції Бойко М.В., був складений рапорт (вх. № 4301 від 30 серпня 2018 року) на ім`я начальника ГУНП щодо надання дозволу на проведення службової перевірки відносно майора поліції ОСОБА_1 по факту відсутності на робочому місці без поважних причин, який було надано згідно резолюції.

06 вересня 2018 року оперуповноважений сектору викриття правопорушень у сфері легального обігу наркотиків ВПН ГУНП майор поліції Сіра В.В. у присутності оперуповноваженого ВПН ГУНП майора поліції Єфименко Є.Б. та оперуповноваженого ВПН ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_17 у відділі протидії наркозлочинності ГУНП в Одеській області, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , склав акт (вих. № 6/1504 від 06 вересня 2018 року) про те, що 06 вересня 2018 року о 12.00 год. майор поліції ОСОБА_1 відсутній на робочому місці.

10 вересня 2018 року оперуповноважений сектору викриття правопорушень у сфері легального обігу наркотиків ВПН ГУНП майор поліції Сіра В.В. у присутності старшого оперуповноваженого ВПН ГУНП підполковника поліції ОСОБА_8 та оперуповноваженого ВПН ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_18 у відділі протидії наркозлочинності ГУНП, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , склав акт (вих. № 6/1519 від 10 вересня 2018 року) про те, що 10 вересня 2018 року о 12.00 год. майор поліції ОСОБА_1 відсутній на робочому місці.

14 вересня 2018 року о 09:47 год., 10:56 год. та о 14:15 год. оперуповноваженим сектору викриття правопорушень у сфері легального збігу наркотиків ВПН ГУНП майором поліції Сіра В.В. у присутності оперуповноваженого ВПН ГУНП майора поліції Єфименко Є.Б. та оперуповноваженого ВПН ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_18 було зателефоновано майору поліції ОСОБА_1 (моб. тел. НОМЕР_2 ), але зазначений абонентський номер був вимкнений, про що було складено відповідний акт ( вих. 6/1547 від 14 вересня 2018 року).

17 вересня 2018 року о 11:30 год., 11:26 год. та 12:15 год. оперуповноваженим сектору викриття правопорушень у сфері легального обігу наркотиків ВПН ГУНП майором поліції Сіра В.В. у присутності оперуповноваженого ВПН ГУНП майора поліції Єфименко Є.Б. та оперуповноваженого ВПН ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_18 було зателефоновано майору поліції ОСОБА_1 (моб. тел. НОМЕР_2 ) щодо з`ясування обставин невиходу на службу до ВПН ГУНП майора поліції ОСОБА_1 , але зазначений абонентський номер був вимкнений, про що було складено відповідний акт (вих. 6/1559 від 17 вересня 2018).

Також аналогічні акти щодо відсутності на робочому місці в ВПН ГУНП майора поліції ОСОБА_3 були складені 18 вересня 2018, 20 вересня 2018 та знову при здійсненні телефонних дзвінків зазначений абонентський номер був вимкнений.

18 вересня 2018 року та вдруге 20 вересня 2018 року за вих. № № 6/1575 та 6/1592 на адресу проживання майора поліції ОСОБА_3 , а саме: АДРЕСА_2 4 відділом протидії наркозлочинності ГУНП було направлено листа з повідомленням про вручення, в яком повідомлялося що наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області № 629 о/с від 27 квітня 2018 року, з 25 вересня 2017 року ОСОБА_3 поновлено на посаді оперуповноваженого сектору викриття правопорушень у сфері легального обігу наркотиків управління протидії наркозлочинності ГУНП в Одеській області, у зв`язку з чим останньому необхідно прибути у розташування відділу протидії наркозлочинності ГУНП в Одеській області для виконання службових обов`язків, за адресою ( АДРЕСА_3 ) або надати будь-які документи із вказаною причиною невиходу на роботу.

Таким чином, в ході службового розслідування встановлено, що з 27 квітня 2018 року майор поліції ОСОБА_1 безпідставно не виходить на службу до ВПН ГУНП в Одеській області.

Висновком службового розслідування визначено, що за наслідком вивчення причин, що сприяли майору поліції ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 3.2 розділу III, п.4 розділу IV Правил внутрішнього розпорядку ГУПП, затверджених наказом ГУНП від 28 квітня 2016 № 876, встановлено, що останній в силу особистої недисциплінованості, усвідомлюючи всю відповідальність у безпідставному невиході до ВПН ГУНП для виконання своїх службових обов`язків, порушив одночасно вимоги п.1, 7, 10 ч.1 ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460- IV, що і призвело до порушення службової дисципліни останнім.

Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками службового розслідування з огляду на наступне.

Відповідно до статті 59 Закону України «Про Національну поліцію» служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Частиною першою статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Відповідно до статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров`я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об`єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об`єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов`язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку. У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

В свою чергу, під вчинками, що виразилися в порушенні правил внутрішнього розпорядку в силу особистої недисциплінованості та усвідомлення всієї відповідальності у безпідставному невиході до ВПН ГУНП, слід розуміти протиправні, винні діяння, які здійснені поліцейським у зв`язку з виконанням службових обов`язків або умисним їх невиконанням.

Пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Застосування пункту 8 ч.1 ст.12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України (звільнення зі служби) може мати місце лише тоді, коли достеменно доведено, що особа скоїла проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків, а також може застосовуватися тільки у крайніх випадках, коли інші заходи дисциплінарного стягнення є недостатніми чи попереднє їх вжиття не дало б бажаного результату.

Колегія суддів з матеріалів справи вбачає та сторонами не заперечується, що за наслідком винесеного 27 квітня 2018 року наказу про поновлення позивача на посаді він неодноразово викликався до ГУ НП для ознайомлення з ним, проте фактично був ознайомлений з ним 05 липня 2018 року. Також позивача повідомлено про можливе наступне звільнення у зв`язку зі скороченням його посади, що підтверджується даними актів від 05 липня 2018 року (т.1 а.с.126) та аудіозаписом (т.2 а.с.35).

Разом з тим, оскільки посада позивача була скорочена ще згідно штатного розкладу ГУ НП у відповідності до наказу ГУНП від 10 липня 2017 року №704, позивачу листами ГУНП від 13 вересня 2018 року №6/1575, від 20 вересня 2018 року №6/1592 було зазначено, що він повинен вийти на службу у відділ протидії наркозлочинності ГУ НП (т.1 а.с.130-131).

З матеріалів справи вбачається, що службове розслідування проводилось відносно не виходу на службу позивача саме у відділ протидії наркозлочинності ГУ НП за період з 27 квітня 2018 року по 02 жовтня 2018 року (висновок службового розслідування від 02 жовтня 2018 року (т.1 а.с.145-150), однак у період часу з 27 квітня 2018 року по 05 липня 2018 року позивач взагалі не був повідомлений про його поновлення на посаді наказом ГУНП від 27 квітня 2018 року №629 о/с, а тому у вказаний проміжок часу у позивача був відсутній обов`язок виходу на службу.

Посилання апелянта на отримання позивачем заробітної плати на картку не може свідчити про обізнаність позивача з фактом поновлення на посаді.

Стосовно періоду часу з 05 липня 2018 року по 02 жовтня 2018 року колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено під час розгляду справи та вказана обставина не заперечувалась представниками відповідача, наказ начальника ГУНП про перевід чи тимчасове переміщення позивача з посади, на яку він був поновлений за рішенням суду оперуповноваженого сектору викриття правопорушень у сфері легального обігу наркотиків управління протидії наркозлочинності Головного управління Національної поліції в Одеській області на відповідну посаду у відділі протидії наркозлочинності ГУНП, не видавався та до позивача не доводився у встановленому законом порядку.

Разом з тим, зокрема, в актах від 17 серпня 2018 року, 20 серпня 2018 року, 21 серпня 2018 року посадовими особами ГУНП було зафіксовано відсутність позивача на робочому місці саме у відділі протидії наркозлочинності ГУНП станом на відповідні дати, тобто у структурному підрозділі ГУНП, в якому позивач не був поновлений на посаді.

Більше того, у висновку службового розслідування також визначено, що позивач в силу особистої недисциплінованості безпідставно не вийшов саме до відділу ПН ГУНП для виконання своїх службових обов`язків, а не до сектору викриття правопорушень у сфері легального обігу наркотиків управління протидії наркозлочинності ГУНП, куди він був поновлений рішенням суду.

Частиною 2 ст.6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, у справі «Рисовський проти України» Європейський Суд з прав людини «... підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Зазначений принцип на думку суду передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на основоположні права людини, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності».

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що звільняючи позивача фактично з сектору викриття правопорушень у сфері легального обігу наркотиків управління протидії наркозлочинності ГУНП за порушення службової дисципліни під час роботи в відділі протидії наркозлочинності ГУНП, куди позивач не був ні призначений на виконання рішення суду, ні переведений наказом ГУНП, відповідач, як суб`єкт владних повноважень та орган державної влади, діяв всупереч вимозі діяти в належний і якомога послідовніший спосіб.

Наведені обставини, за якими позивач був звільнений з сектору викриття правопорушень у сфері легального обігу наркотиків управління протидії наркозлочинності ГУНП за порушення службової дисципліни під час роботи в відділі протидії наркозлочинності ГУНП, свідчать про відсутність внутрішніх процедур, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності.

Також, відповідно до положень Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом N 11) (Захист власності) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Колегія суддів зазначає, що звільняючи позивача з вищезазначених підстав, відповідачем порушено основоположне права позивача на мирне володіння своїм майном у вигляді заробітної плати, яка була б належна до виплати за виконання ним службових обов`язків.

Крім того, звільняючи позивача за наведених обставин, відповідачем було порушено основоположне право людини (в розумінні норм національного законодавства) передбачене ст.43 Конституції України, за якою кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.

Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

В свою чергу, в апеляційній скарзі ГУНП зазначає, що суддя Єфіменко К.С. був опосередковано заінтересований у результаті розгляду справи, однак судом першої інстанції відмовлено у задоволенні заяви про відвід.

Колегія суддів апеляційної інстанції також відхиляє посилання апелянта на опосередковану заінтересованість судді Єфіменка К.С. в результаті розгляду даної справи з урахуванням розгляду цим суддею справи № 815/5489/17 за позовом ОСОБА_1 до ГУНП в Одеській області про первинне поновлення на посаді, оскільки вказане посилання є припущенням, яке не підтверджено доказами, з яких можливо встановити наявність підстав для відводу.

З огляду на зазначене накази ГУНП №3420 від 04 жовтня 2018 року, №1528 о/с від 05 жовтня 2018 року в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції та в частині звільнення зі служби в поліції є протиправними та підлягають скасуванню.

При цьому, нормами Закону України «Про Національну поліцію» не врегульовані питання процедури поновлення на посаді поліцейських, звільнення яких визнано судом незаконним, тому суд згідно з положеннями ст.9 КАС України вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин положення Кодексу законів про працю України.

Згідно з ч.1 ст.235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про поновлення позивача на посаді оперуповноваженого сектору викриття правопорушень у сфері нелегального обігу наркотиків управління протидії наркозлочинності ГУНП в Одеській області

Статтею 236 КЗпП України встановлена відповідальність роботодавця щодо виплати працівнику середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку із незаконним звільненням працівника за період з часу звільнення до дати фактичного поновлення працівника на роботі.

Оскільки судом протиправність звільнення позивача та існують підстави для його поновлення на раніше займаній посаді, як наслідок, у відповідача (ГУ НП) з`являється обов`язок щодо компенсації позивачу грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, пов`язаного із незаконним звільненням, з 05 жовтня 2018 року по день фактичного поновлення на посаді, а тому, позовна вимога щодо стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу (виходячи з середньоденного її розміру 163,91 грн. (довідка ГУ НП від 19 грудня 2018 року №2232 - а.с.119) підлягає задоволенню саме у цієї редакції на підставі положень ч.1 ст.245 КАС України.

Тому, враховуючи все вищезазначене у сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку щодо спірних правовідносин.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2019 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Федусик А.Г.
Судді Бойко А.В. Шевчук О.А.