Справа № 824/1057/19-а
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2020-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/1057/19-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Левицький В.К.

Суддя-доповідач - Сапальова Т.В.

11 березня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Мацького Є.М. Смілянця Е. С. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Колісниченко Ю.В.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представниці відповідача: Зайцевої Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

у вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення- рішення від 16.05.2019 № 7-2412.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає про те, що автомобіль позивача є об`єктом оподаткування транспортним податком згідно зі ст.267 ПК України.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти її доводів і зазначив, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Позивач в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, у зв`язку з чим просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представниця відповідача в судовому засіданні підтримала вимоги апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 позивач є власником транспортного засобу: Audi Q7, реєстраційний номер - НОМЕР_2 , рік випуску - 2018, легковий - загальний універсал-В, номер шасі - НОМЕР_3 , тип двигуна бензиновий, об`єм двигуна - 2995 куб. см (далі - транспортний засіб). Дата першої реєстрації з 03.01.2019 р., дата реєстрації 25.06.2019 (а.с. 10).

Відповідно до п.п. 267.6.1 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 16.05.2019 р. № 0-2412, форми "Ф", яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб за 2019 рік в розмірі 25000,00 грн (а.с. 11, 21).

Вказане податкове повідомлення-рішення одержано позивачем особисто 06.08.2019 р., що підтверджується підписом на корінці податкового повідомлення-рішення (а.с. 21).

Вважаючи податкове повідомлення-рішення від 16.05.2019 р. № 0-2412 протиправним, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не довів, що належний позивачу автомобіль марка/модель Audi Q7 є об`єктом оподаткування відповідно до п.п. 267.2.1 п.267.1 ст. 267 ПК України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України №71-VIII від 28 грудня 2014 року "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким шляхом викладення в новій редакції статті 267 Податкового кодексу України (далі - ПК України), -введено новий податок - транспортний податок.

Ст.265 ПК України передбачено, що податок на майно складається з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, транспортного податку та плати за землю.

Відповідно до пп. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.

Згідно з пп. 267.2.1 п. 267.1 ст.267 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального".

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що транспортний засіб позивача є об`єктом оподаткування відповідно до положень п.п.267.2.1, п.267.2 ст.267 ПК України, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України Кабінет Міністрів України постановою від 18 лютого 2016 року №66 затвердив Методику визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі - Методика).

Згідно з п.2 Методики Середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за такою формулою:

Сср = Цн х (Г / 100),

де Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні з урахуванням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального;

Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках згідно з додатком 1 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 р. № 403 (Офіційний вісник України, 2013 р., № 44, ст. 1576).

П. 4 Методики передбачено, що інформація про ціни нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального подається до 10 січня базового податкового (звітного) періоду (року) державним підприємством "Держзовнішінформ" до Мінекономіки.

Згідно з п. 5 Методики ідентичними є автомобілі, в яких збігаються такі ознаки і параметри: марка; країна-виробник; тип кузова (седан, універсал тощо); модель; конструкція привода тягових коліс; тип та робочий об`єм двигуна; потужність двигуна; тип коробки переключення передач та інших складників силової передачі; габаритні розміри; рік випуску; комплектація. Розбіжності можуть стосуватися комплектації, пробігу та технічного стану.

Відповідно до п. 14 Методики Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна та тип пального.

Таким чином, обов`язок з визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі отриманої від Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно), та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Представник відповідача в судовому засіданні зазначив про те, що підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення є отримана від Мінекономрозвитку податковим органом інформація про автомобіль позивача, яка розрахована відповідно до вказаної вище Методики.

Судом встановлено, що на офіційному сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України розміщено Перелік легкових автомобілів, з року випуску яким минуло не більше п`яти років (включно), та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2019 (звітного) року (далі - Перелік) (а.с. 13).

Згідно з вказаним Переліком об`єктом оподаткування є транспортний засіб марки Audi модель Q7, рік випуску до 1 року, об`єм циліндрів двигуна - 3,0 л, тип пального - бензин.

Відповідно до Методики рік випуску автомобіля впливає на застосування коефіцієнту коригування ринкової ціни транспортних засобів, визначених у додатку 1 до Методики, що в свою чергу впливає на середньоринкову вартість легкового автомобіля.

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 рік випуску автомобіля, що належить позивачу - 2018.

Тобто, станом на дату визначення ОСОБА_1 податкового зобов`язання зі сплати транспортного податку з року випуску автомобіля позивача минув 1 рік, тому відповідач безпідставно зазначає про те, що автомобіль позивача міститься в Переліку.

Крім того, технічні характеристики автомобіля, зазначеного у Переліку, не співпадають з технічними характеристиками автомобіля позивача, оскільки відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль позивача має об`єм двигуна 2995 куб.см., в той час як у Переліку об`єктом оподаткування зазначено транспортний засіб з об`ємом двигуна 3000 куб.см.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на лист Мінекономрозвитку від 28.10.2019 №3805-05/44236-06 (а.с.57), згідно з яким 1000 куб. см є еквівалентом 1 літру, тому об`єм циліндрів двигуна автомобіля 2995 куб.см з урахуванням заокруглення до найближчого основного розряду дорівнює 3,0 літра.

Водночас, чинне законодавство не містить положень про можливість застосування приблизного (заокругленого) показника об`єму циліндрів двигунів автомобілів, які визначені в переліку, затвердженому Мінекономрозвитку.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, вирішуючи спір, що виник у аналогічних правовідносинах і стосувався заокруглення показника об`єму циліндрів двигунів автомобілів, які визначені в Переліку, Верховний Суд у постанові від 05 листопада 2018 року у справі №822/2687/17 висловив наступний правовий висновок:

"Ст. 4 ПК України закріплено принципи, на яких ґрунтується податкове законодавство, зокрема, презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Верховний Суд вважає, що вирішення спору у цій справі на користь платника податків обумовлено як прогалиною у нормативному регулюванні вказаних правовідносин, так і положеннями податкового принципу презумпції правомірності платника податків".

З урахуванням вказаного вище правового висновку Верховного Суду колегія доводи апеляційної скарги щодо заокруглення показника об`єму циліндрів двигуна автомобіля, що належить позивачу, є необґрунтованими.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" мінімальна заробітна плата станом на 01.01.2019 р. визначена у розмірі 4173,00 грн.

Отже, об`єктом оподаткування у 2019 році є легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1 564 875 грн.

Відповідно до розрахунку вартості транспортного засобу від 09.09.2019 проведеного на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, середньоринкова вартість транспортного засобу (Audi Q7, 3,0 внутрішнього згорання, бензин, 2018 року випуску) для цілей оподаткування транспортним податком відповідно до п. 267.2 ст. 267 Податкового кодексу України за Методикою визначення визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженою Кабінетом Міністрів України №66 від 18.02.2016 зі змінами становить 1 321 210,86 грн (а.с. 12).

Отже, середньоринкова вартість автомобіля позивача станом на 2019 рік не перевищує 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня 2019 року, тому вказаний автомобіль не є об`єктом оподаткування відповідно до п.п. 267.2.1 п.267.1 ст. 267 ПК України.

З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку про те, що підстави для нарахування ОСОБА_1 податкового зобов`язання з транспортного податку за 2019 рік у розмірі 25000 грн відсутні, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для скасування податкового повідомлення-рішення від 16.05.2019 №7-2412.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.328 КАС України.

Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Постанова суду складена в повному обсязі 18 березня 2020 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Мацький Є.М. Смілянець Е. С.