Справа № 120/3284/19-а
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2020-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

18 березня 2020 року

м. Київ

справа №120/3284/19-а

провадження №К/9901/4512/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єзерова А.А.,

суддів: Кравчука В.М., Стародуба О.П.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 19.11.2019 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2020 у справі № 120/3284/19-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

у с т а н о в и в:

У жовтні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України, в якому просив:

(і) визнати протиправним і скасувати рішення Міністерства оборони України, оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 14.06.2019 № 78 про відмову ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності ІІ групи з 04.10.2017, внаслідок поранення (контузії) та захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, передбаченої статтями 16-16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII та Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975.

(іі) зобов`язати Міністерство оборони України призначити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням йому інвалідності ІI групи внаслідок поранення, контузії, захворювань пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії, передбаченої статтями 16-16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII та Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975, в розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, а саме - 04.10.2017.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 19.11.2019 в позові відмовлено.

Не погоджуючись з означеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 19.11.2019 - без змін.

ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 19.11.2019 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2020 у справі № 120/3284/19-а.

Дослідивши зміст касаційної скарги ОСОБА_1 , колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження треба відмовити з таких мотивів.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України, у редакції, чинній з 08.02.2020) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у частині першій статті 328 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

Суд касаційної інстанції зауважує, що Верховний Суд вже викладав висновок щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах, яке (таке питання) порушене в касаційній скарзі на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 19.11.2019 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2020 у справі № 120/3284/19-а.

Зокрема, у постанові Верховного Суду від 17.01.2020 у справі № 520/10345/18 зазначено таке:

« 17. Отже, до моменту набрання чинності Законом №1774-VIII право на одноразову грошову допомогу мали всі військовослужбовці, незалежно від виду проходження військової служби.

18. Натомість, з 01.01.2017, після набрання чинності Законом № 1774-VIII, для військовослужбовців строкової військової служби встановлено окремий порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги, відповідно до яких обмежено проміжок часу у який, у разі настання інвалідності, виникає право військовослужбовців строкової військової служби на отримання одноразової грошової допомоги і такий проміжок часу визначений періодом проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби. У разі встановлення особі інвалідності в період дії зазначеної редакції статті 16 Закону № 2011-ХІІ, після спливу трьох місяців від дня звільнення зі строкової військової служби, права на отримання вказаної одноразової грошової допомоги у військовослужбовця строкової військової служби не виникає.

19. Як було встановлено судами попередніх інстанцій, ОСОБА_2 проходив саме строкову військову службу.

20. При цьому, пунктом 3 Порядку № 975 встановлено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

21. Зважаючи на ту обставину, що на дату встановлення позивачу інвалідності ІІІ групи (14.03.2017), статтею 16 Закону № 2011-ХІІ не передбачалось можливості здійснення виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцю строкової військової служби у разі настання інвалідності після спливу трьох місяців від дати звільнення зі служби, то позивач відповідного права не набув.

22. Правова позиція аналогічного змісту щодо подібних правовідносин наведена у постановах Верховного Суду від 21.11.2019 у справі № 2040/5602/18, від 25.04.2019 у справі №806/2508/18 та від 22.03.2019 у справі № 2340/2993/18».

Суд касаційної інстанції зважає на те, що, як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, 04.10.2017 позивачу встановлена інвалідність ІІ групи, внаслідок поранення (контузії) та захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби під час перебування в країнах, де велися бойові дії, а зі строкової військової служби його було звільнено 20.08.1984. І тому беручи до уваги, що на час встановлення позивачеві інвалідності II групи (04.10.2017) статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VIII) не передбачалось можливості здійснення виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцю строкової військової служби у разі настання інвалідності після спливу трьох місяців від дати звільнення зі служби, в позивача не виникло права на отримання вказаної одноразової грошової допомоги.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що позиція суду апеляційної інстанції, яка сформульована у оскарженому судовому рішенні, узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 17.01.2020 у справі № 520/10345/18.

Верховний Суд від згаданого висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах із застосуванням виняткового механізму, закріпленого частиною першою статті 346 КАС України, не відступав і колегія суддів також не вважає за потрібне відступати від зазначеного висновку.

З огляду на наведене Верховний Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою треба відмовити.

Керуючись положеннями пункту 6 частини першої статті 333 КАС України, Верховний Суд

у х в а л и в:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 19.11.2019 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2020 у справі № 120/3284/19-а.

2. Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя В.М. Кравчук

Суддя О.П. Стародуб