Справа № 127/34710/19
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2020-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/34710/19

Головуючий у 1-й інстанції: Михайленко А.В.

Суддя-доповідач: Охрімчук І.Г.

18 березня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Охрімчук І.Г.

суддів: Смілянця Е. С. Капустинського М.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 січня 2020 року (повний текст рішення складено 30.01.2020 року, м. Вінниця ) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції у Вінницькій області Кирилової Катерини Олександрівни про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії ДП18 №616895,

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Інспектора Управління патрульної поліції у Вінницькій області Кирилової Катерини Олександрівни про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії ДП18 №616895.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою серії ДП18 № 616895 від 14.12.2019, у справі про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 425 грн. на підставі ч. 2 ст. 122 КУпАП. Постанову мотивовано тим, що ОСОБА_1 нібито порушив п. 8.7.3 е ПДР України. Вважає, що вказана постанова винесена незаконно, упереджено, з грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, що призвело до незаконного притягнення останнього до відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30.01.2020 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у Вінницькій області Кирилової Катерини Олександрівни про визнання дій протиправними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням. позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції від 30.01.2020 року та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог. Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що судом першої інстанції не взято до уваги недотримання відповідачем відповідної правової процедури, передбаченої КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення відповідачем носив формальний характер, постанову винесено упереджено, у спосіб, який суперечить законам України, з порушенням принципу рівності перед законом та порушенням права особи на участь у процесі прийняття рішення. На думку позивача, надані докази відповідачем, які лягли в основу прийнятого рішення є неналежними та недостовірними.

Ухвалами суду апеляційної інстанції від 18.02.2020 року відкрито апеляційне провадження та призначено до апеляційного розгляду.

Відповідач правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористався, інших заяв чи клопотань суду теж не надав.

Колегія суддів, надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, не погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у задоволенні даного позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 616895 від 14.12.2019 року, вбачається, що, 14.12.2019 року, близько 23 год. 12 хв., водій ОСОБА_1 в м. Вінниці по вул. Пирогова, 150, керуючи транспортним засобом БМВ 520і, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив проїзд на заборонений сигнал світлофора (червоний), чим порушив вимоги п. 8.7.3. е ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 2 статті 122 КУпАП. За вчинене правопорушення на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Позивач, не погоджуючись з постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 616895 від 14.12.2019, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, звернувся до суду для її скасування.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що дії інспектора Управління патрульної поліції у Вінницькій області Кирилової Катерини Олександрівни щодо винесення постанови у справі про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 є правомірними, а тому суд дійшов висновку, що немає підстав визнавати дії інспектора протиправними, а постанову такою, що підлягає скасуванню.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В даному випадку, предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, статтею 7 якого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.01.2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до с.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, ( частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, ) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За приписами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 8.7.3 а, ґ, е ПДР України сигнали світлофора мають такі значення: зелений дозволяє рух; жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів; червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Згідно п. 2.3 б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Зі змісту ч. 2 ст.122 КУпАП вбачається, що Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Аналіз вказаних правових норм вказує на те, що Національна поліція України уповноважена через своїх працівників притягувати учасників дорожнього руху до адміністративної відповідальності за вчинення ними визначених законом адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, зокрема, за проїзд на заборонний сигнал світлофора або порушення правил користування попереджувальними сигналами.

Щодо правомірності прийнятої відповідачем постанови у справі про адміністративне правопорушення по суті, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема наявність вини особи у вчиненні такого правопорушення.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

Існує усталена судова практика, у тому числі і Верховного Суду (справи №200/8469/17 від 06 червня 2018 року ,№337/3389/16- а від 30 травня 2018 року, №210/4995/16-а від 14 листопада 2019 року), в якій наголос робиться на тому, що у справах за позовом фізичної особи щодо оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності на суб`єкта владних повноважень в силу приписів ст. 77 КАС України покладається обов`язок доказування правомірності своїх дій у разі, якщо останній заперечує проти позову.

На підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення відповідачем надано диск з відеозаписом, які свідчить про те, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення. Так, суд першої інстанції зазначає, що з відозапису слідує, що саме ОСОБА_1 знаходився за кермом автомобіля БМВ 520і, д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Пирогова, 150 у м. Вінниці, та здійснив розворот на перехресті, проїхавши його на червоний сигнал світлофора.

Суд апеляційної інстанції вважає, що відповідач діяв не у спосіб, передбачений законами України та не правомірно притягнув позивача до адміністративної відповідальності. В той час, позивачем обґрунтовано заявлені позовні вимоги.

Колегія суддів зауважує, що згідно п. 1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю та здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 73 КАС України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 76 КАС України).

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку, колегія суддів вважає, що у справі відсутні належні та допустимі докази наявності вини позивача у вчиненому правопорушенні, а саме в порушенні п. 8.7.3 е ПДР України, оскільки таке порушення є не зафіксованим. У постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не зазначено про те, що факт вчинення позивачем правопорушення стверджується відеозаписом здійсненим на відповідному пристрої. На запит суду апеляційної інстанції такий відеозапис наданий не був, що свідчить про не повноту матеріалів адміністративної справи наявної у відповідача щодо позивача. Позивач зазначає, що з оглянутого судом першої інстанції відеозапису не можливо було встановити чи вчиняв він рух автомобіля на заборонний сигнал світлофора.

Таким чином, судова колегія вважає, що постанова Інспектора Управління патрульної поліції у Вінницькій області, як уповноваженої особи Національної поліції є неправомірною, оскільки не доведено факту вчинення позивачем правопорушення, що свідчить про те, що, відповідач не з`ясував всі обставини, які підлягають з`ясуванню та діяв не на підставі, та не в межах повноважень, не у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно - правовими актами. Отже, слід погодитись з твердженням позивача, що винесена постанова серії ДП18 № 616895 від 14.12.2019 є не законною та такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України суд апеляційної інстанції задовольняє апеляційну скаргу і скасовує постанову або ухвалу суду, якщо визнає, що суд першої інстанції не правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції і впливають на правильність прийнятого судового рішення.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 січня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції у Вінницькій області Кирилової Катерини Олександрівни про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії ДП18 №616895 скасувати.

Прийняти нову постанову про задоволення позову.

Визнати протиправною та скасувати постанову Інспектора Управління патрульної поліції у Вінницькій області серії ДП18 № 616895 від 14.12.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 425 грн.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП - закрити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 18 березня 2020 року.

Головуючий Охрімчук І.Г.

Судді Смілянець Е. С. Капустинський М.М.