Справа № 300/2140/19
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2020-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2020 р. справа № 300/2140/19

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Микитюка Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Костюк О.С.,

представника позивача - Кота Р.С.,

представника відповідача - Конопади С.І.

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 25 207,00 грн. та зустрічного позову фізичної особи ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №229570-13 від 04.07.2016, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС в Івано-Франківській області, 30.10.2019 звернулось до суду з адміністративним позовом до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 25207,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 протиправно, в порушення податкового обов`язку встановленого пунктом 16.1 статті 16, статтею 267 Податкового кодексу України не сплатила в дохід місцевого бюджету податкові зобов`язання зі сплати транспортного податку за 2016 рік в розмірі 25000,00 грн. та пені по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 207,00 грн. внаслідок чого утворено податковий борг в цій же сумі, який нею не сплачено.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.11.2019 позовну заяву залишено буз руху та надано позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви (а.с. 20-21).

14.11.2019 позивачем усунуто недоліки позовної заяви, відтак ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.11.2019 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с. 1-2).

12.12.2019 на адресу Івано-Франківського окружного адміністративного суду, в межах строку для подання відзиву, від ОСОБА_1 надійшов зустрічний позов до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення №229570-13 від 04.07.2016 (а.с.43-47).

В обґрунтування зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що податковий борг в сумі 25000,00 грн., який Головне управління ДПС в Івано-Франківській області просить стягнути в первісному позові, визначений контролюючим органом в податковому повідомленні-рішенні №229570-13 від 04.07.2016 як транспортний податок з фізичних осіб. ОСОБА_1 вважає вищевказане податкове повідомлення-рішення №229570-13 від 04.07.2016 протиправним та безпідставним.

Ухвалою від 17.12.2019 Івано-Франківським окружним адміністративним судом прийнято зустрічний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення №229570-13 від 04.07.2016 до спільного розгляду з первісним позовом Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 25207,00 грн., об`єднано вимоги зустрічного позову з первісним позовом Головного управління Державної фіскальної служби України в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 25207,00 грн., адміністративну справу №300/2140/19 призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с.55-56).

Головне управління ДПС в Івано-Франківській області скористалось правом на подання відзиву на зустрічний позов, який надійшов на адресу суду 10.01.2020, відповідно до якого щодо заявлених позовних вимог заперечило (а.с.78-83). В обґрунтування своєї правової позиції представник Головного управління ДПС в Івано-Франківській області зазначила, що фінансові зобов`язання в податковому повідомленні-рішенні №229570-13 від 04.07.2016 нараховано ОСОБА_1 правильно, оскільки легковий автомобіль Honda Pilot, 2011 року, з об`ємом двигуна 3471 куб. см., який є об`єктом оподаткування транспортним податком з фізичних осіб випуску включений до переліку легкових автомобілів (розміщений на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку), з року випуску яким минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2016 (звітного) року. ОСОБА_1 у встановлений строк не сплатила узгоджену суму вищевказаного грошового зобов`язання, яка набула статусу податкового боргу та підлягає стягненню в судовому порядку.

06.02.2020 представник позивача подав до суду заяву про залишення позовної заяви Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 25207,00 грн. - без розгляду (а.с.106-108).

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.02.2020 заяву представника фізичної особи ОСОБА_1 про залишення позовної заяви Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 25207,00 без розгляду від 06.02.2020 року за вх.№1775/20 в адміністративній справі №300/2140/19 за позовом Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 25207,00 та зустрічного позову фізичної особи ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №229570-13 від 04.07.2016 - залишено без задоволення (а.с. 128-130).

17.02.2020 суд закрив підготовче провадження і призначив розгляд справи по суті (а.с. 133-134).

Представник Головного управління ДПС в Івано-Франківській області в судовому засіданні позовні вимоги первісного позову підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Просила позов задовольнити. Щодо зустрічного позову - заперечила, просила у його задоволенні відмовити.

Представник Штих М.М. в судовому засіданні щодо задоволення первісного позову заперечив в частині стягнення заборгованості в сумі 25000,00 грн., щодо стягнення заборгованості в сумі 207,00 грн. не заперечив. Просив позов задовольнити частково. Вимоги зустрічного позову підтримав в повному обсязі.

Розглянувши позовну заяву та зустрічний позов, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС в Івано-Франківській області як платник податків, що покладає на неї обов`язок сплачувати у встановленому порядку і розмірі передбачені законодавством податки і збори.

В силу пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Кодексу - податковий борг, це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно враховуючи терміни "податкове зобов`язання" та "податкове повідомлення-рішення", визначені пп.14.1.156 та пп.14.1.157 п.14.1 ст.14 Кодексу, суд зазначає, що вчинення платниками податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів з питань оподаткування та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України (п.109.2 ст.109 Кодексу).

Виходячи із аналізу правових норм, що регулюють обов`язки платника податків, під час дослідження позовних вимог судом встановлено, що відповідно до розрахунку позивача, відповідач має податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у розмірі 207,00 грн.

Даний податковий борг підтверджується інтегрованою карткою платника податків по платежах, довідкою про борг за платежами від 24.09.2019 (а.с.9, 17-18, 144-145).

Вказаний борг представником ОСОБА_1. у судовому засіданні не заперечувався.

Отже, сума податкового боргу відповідача по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки складає 207,00 грн.

Досліджуючи правильність нарахування податкового зобов`язання судом враховано норми: пп.14.1.39, 14.1.156, 14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, якими визначено поняття "податкове зобов`язання", "грошове зобов`язання платника податків", "податковий борг"; норми п.49.1 та пп.49.18.2 п.49.18 ст.49, п.202.1 ст.202 Податкового кодексу України, якими визначено строки подання податкових декларацій та порядок сплати; пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 Кодексу, яким встановлено, що згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган; п. 57.3 ст. 57 Кодексу у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

В силу положення пп.266.1.1 п.266.1 ст.266 Податкового кодексу України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є, зокрема, фізичні особи - власники об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості. За змістом пп.266.2.1 цієї статті, об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка, а базою оподаткування - площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. Пунктом 266.3.2. п.266.3 ст.266 Податкового кодексу України передбачено, що база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно. Підпунктом 266.6.1 п.266.1 ст.266 Кодексу визначено, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року. Обчислення суми податку з об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси власника такої нерухомості.

Таким чином, судом встановлено порушення відповідачем вищезазначених норм Податкового кодексу України, суд визнає, що податковий борг виник саме внаслідок несплати відповідачем узгодженого податкового зобов`язання.

З огляду на встановлене, враховуючи норму п.87.11 ст.87 Податкового кодексу України, якою встановлено право звертатися до суду щодо стягнення суми податкового боргу платника податку та згідно п.87.1 ст.87 Податкового кодексу України, суд визнав позовні вимоги про стягнення податкового боргу у розмірі 207,00 грн., такими, що підтверджені належними та допустимими доказами, а отже такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 25000,00 грн. та зустрічного позову фізичної особи ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №229570-13 від 04.07.2016, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Порядок сплати транспортного податку з фізичних осіб, визначення платників такого податку, об`єкта та бази оподаткування встановлено статтею 267 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Так, згідно підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.

В свою чергу, підпунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України встановлено, що об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті (підпунктом 267.3.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України).

Як зазначено в підпункті 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України з метою нарахування транспортного податку з фізичних осіб вартість автомобіля визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Так, Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 №66 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей віднесення таких автомобілів до об`єктів оподаткування транспортним податком.

Пунктом 13 вищевказаної Методики встановлено, що Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об`єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг (пункт 14 Методики).

Відповідно до пункту 267.4 статті 267 Податкового кодексу України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (підпункт 267.5.1 пункту 267.5 статті 267 Податкового кодексу України).

Порядок обчислення та сплати транспортного податку регламентовано пунктом 267.6 статті 267 Податкового кодексу України.

Так, обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Щодо об`єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об`єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Нарахування податку та надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень про сплату податку фізичним особам - нерезидентам здійснюють контролюючі органи за місцем реєстрації об`єктів оподаткування, що перебувають у власності таких нерезидентів.

Органи внутрішніх справ зобов`язані до 1 квітня 2015 року подати контролюючим органам за місцем реєстрації об`єкта оподаткування відомості, необхідні для розрахунку податку.

Відповідно до підпункту 267.6.5 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України уразі переходу права власності на об`єкт оподаткування від одного власника до іншого протягом звітного року податок обчислюється попереднім власником за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому він втратив право власності на зазначений об`єкт оподаткування, а новим власником - починаючи з місяця, в якому він набув право власності на цей об`єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

За об`єкти оподаткування, придбані протягом року, податок сплачується пропорційно кількості місяців, які залишилися до кінця року, починаючи з місяця, в якому проведено реєстрацію транспортного засобу (підпункт 267.6.6 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України).

Форма подачі інформації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної податкової політики.

Щодо об`єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об`єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Згідно пп.267.6.5 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України у разі переходу права власності на об`єкт оподаткування від одного власника до іншого протягом звітного року податок обчислюється попереднім власником за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому він втратив право власності на зазначений об`єкт оподаткування, а новим власником - починаючи з місяця, в якому він набув право власності на цей об`єкт.

Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

В порядку ст. 22 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг) та інші об`єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов`язує виникнення у платника податку податкового обов`язку.

Суд зазначає, що територіальним сервісним центром №2641 регіонального сервісного центру МВС в Івано-Франківській області надано інформацію наступного змісту: згідно бази даних Єдиного державного реєстру МВС України повідомлено - 04.07.2018 за гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований автомобіль AUDI Q3, кузов № НОМЕР_1 , з видачею номерних знаків НОМЕР_2 та свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_7, вартість автомобіля становила 247490,07 грн. Водночас повідомлено, 03.10.2014 зареєстрований автомобіль HONDA PILOT, номерний знак НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 , який: - 08.12.2015 знятий з обліку для реалізації; - 05.01.2016 перереєстрований на нового власника (а.с.149).

Отже, автомобіль марки HONDA PILOT, номерний знак НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 2016 році не був власністю ОСОБА_1 .

Крім того, суд звертає увагу, що на вимогу суду надати середньоринкову вартість легкового автомобіля HONDA PILOT, 2011 року випуску, з об`ємом двигуна 3471 куб см. згідно методики Міністерства економічного розвитку і торгівлі України на 2016 рік, представником Головного управління ДПС в Івано-Франківській області не надано.

Таким чином, суд робить висновок, що відповідач всупереч норм права виніс оскаржуване податкове повідомлення рішення №229570-13 від 04.07.2016, яким зобов`язано ОСОБА_1 сплатити транспортний податок у розмірі 25000,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, вимоги зустрічного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення №229570-13 від 04.07.2016 слід задовольнити, а у вимогах первісного позову про стягнення з фізичної особи ОСОБА_1 податкового боргу в сумі 25000,00 грн. слід відмовити.

Перевіряючи обґрунтованість та законність дій та рішень суб`єкта владних повноважень, суд враховує наведене нормативне регулювання та вимоги частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 768,40 грн., згідно з квитанцією №209.143.1/35398723 від 06.12.2019 (а.с.42).

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (код 43142559, вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018) до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 25207,00 грн. задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 ) в дохід бюджету податковий борг в сумі 207 (двісті сім) гривень 00 копійок.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Зустрічний позов фізичної особи ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (код 43142559, вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №229570-13 від 04.07.2016 - зодовольнити повінстю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №229570-13 від 04.07.2016.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (код 43142559, вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018) на користь фізичної особи ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Микитюк Р.В.

Рішення складене в повному обсязі 23 березня 2020 р.