Справа № 646/6869/19
Суддя: Шелест І. М.
Дата ухвалення: 2020-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 646/6869/19
№ провадження 2-а/646/15/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.03.2020 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Шелест І.М.

за участю секретаря

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу № 1 роти № 6 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Швачко Станіслава Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, яким просив скасувати оскаржувану постанову. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 01 жовтня 2019 року інспектором взводу №1 роти №6 батальйону №2 Управління патрульної поліції у Харківській області лейтенантом поліції Швачко С.В. винесено постанову серії ДП18 № 660375 про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП, що виразилось у порушенні п. 12.4 Правил дорожнього руху. Також на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Позивач вважає постанову незаконною та такою, що винесена з перевищенням компетенції суб`єкта владних повноважень, оскільки при винесенні постанови не дотримано вимоги ст.ст. 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП. При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки адміністративного правопорушення. Застосувавши процедуру скороченого провадження в випадку, який не визначеному законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, під час розгляду справи інспектор проігнорував клопотання позивача про відвід інспектора, що призвело до порушення процесуальних прав позивача - як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Враховуючи викладене, позивач вважає, що оскаржувана постанова про накладення на нього адміністративного стягнення не відповідає вимогам закону, не підтверджує наявність адміністративного правопорушення, винесена за відсутності доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій позивача, тому просить її скасувати, провадження закрити.

04.10.2019 ухвалою судді позов було залишено без руху.

Після усунення недоліків позовної заяви, 11.11.2019 було відкрито провадження у справі.

03.01.2020 до суду через канцелярію суду надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні адміністративного позову, розгляд справи просив провести без його участі. Відповідно до поданого до суду відзиву посилався на те, що винесенню постанови про адміністративне правопорушення, передував розгляд справи на місці зупинки транспортного засобу, що відповідає вимогам закону. Зазначає, що ним правомірно застосовано скорочений порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу. Позивачу було роз`яснено права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, жодних клопотань під час розгляду справи заявлено не було, пояснень не надавалось. В винесеній постанові зазначено про те, що вимірювання швидкості руху здійснювалось за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam, серійний номер ТС000706. Правомірність використання приладу TruCam LTI 20/20 підтверджується відповідним свідоцтвом про повірку приладу та наявністю відповідного експертного висновку, які відповідач надав до відзиву.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить висновку, що позовні вимоги позивача є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що інспектором взводу №1 роти №6 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Харківській області лейтенантом поліції Швачко С.В. було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 66037 від 01 жовтня 2019 року, за порушення п.12,4 ПДР України та накладено на позивача адміністративне стягнення за порушення ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Як вбачається з зазначеної постанови, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Hyundai Accent реєстраційний номер НОМЕР_1 , в смт. Високий Харківської області (в межах автодороги М-18 «Харків-Сімферополь-Алушта_Ялта», 19 км), в населеному пункті рухався зі швидкістю 91 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в межах населеного пункту на 41 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України.

Частиною 1 статті 276 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до роз`яснення наданого Конституційним Судом України в рішенні № 5-рп/2015 від 26 травня 2015 року по справі № 1-11/2015 положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, у вказаному рішенні Конституційний Суд України наголошує на існуванні скороченого провадження у справах про адміністративні правопорушення (за окремими адміністративними правопорушеннями, чітко визначеними КУпАП), відповідно до якого фіксація адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника здійснюється безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Частиною 2 статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною 5 статті 258 КУпАП передбачено якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вищевикладених роз`яснень Конституційного Суду України та норм КУпАП, суд дійшов висновку про те, що відповідачем правомірно застосовано скорочене провадження у справі про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу.

Доводи позивача з приводу неповного з`ясування обставин справи та недоведеність доказами порушення правил дорожнього руху не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП наділена наступними правами: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

При застосуванні скороченого порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься за наслідками розгляду справи, при виконанні вимог та дотриманні гарантій, які закріплені КУпАП, а також за умови зібрання належних доказів вчинення адміністративного правопорушення.

Складена постанова містить посилання на те, що швидкість руху вимірювалась за допомогою вимірювача швидкості руху TruCam LTI 20/20 № TL000706, зазначено про те, що до постанови додається відео з ХА-02166.

До поданого до суду відзиву відповідачем надано роздруківки фото з приладу TruCam, відповідний відеозапис, а також копію документів, які підтверджують правомірність застосування відповідного приладу фіксації адміністративних правопорушень.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З наданих до суду роздруківок фотознімків з приладу TruCam Serial № TL000706 від 01.10.2019 року, а також оглянутого судом відео-файлу № _2В000_1001_145446, вбачається, що швидкість транспортного засобу Hyundai Accent реєстраційний номер НОМЕР_1 , визначено в 91 км/год.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 № UA-MI/2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки "Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam", який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/13551, виданого ДП "Укрметртестстандарт" від 14.12.2018 року, та чинного до 14.12.2019 року, лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 № TL000706, є придатним до застосування.

Можливість використання приладу TruCam LTI 20/20 підтверджується наявністю, виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, експертного висновку від 27.09.2018 року № 04/20/03/-3008, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

Пунктом 12.4 ПДР передбачено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год (нові зміни з 01.01.2018).

Дана постанова була винесена з урахування всіх вимог передбачених ст. 256, 283 КУпАП.

Вбачається, що в даному випадку правопорушення було виявлено та зафіксовано інспектором УПП, який склав постанову про адміністративне правопорушення.

Разом з цим, суд вважає, що позивачем не надано доказів на спростування обставин викладених у оспорюваній постанові.

Висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП повністю відповідає встановленим обставинам та матеріалам справи. Стягнення за адміністративне правопорушення накладено у межах, визначених санкцією ч. 1ст. 122 КУпАП.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що при прийнятті рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності інспектором не було порушено порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та прав позивача.

У відповідності до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

В силу положень ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд, аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, дійшов висновку, що відповідач при складанні постанови у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача керувався вимогами Кодексу України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху України, діяв в межах своїх повноважень, тому його дії є законними, а спірна постанова такою, що винесена з дотриманням вимог чинного законодавства, компетентною на те особою.

Відповідачем, як компетентною особою, було виконано всі, передбачені ст. 280 КУпАП вимоги, вина позивача встановлена, його дії правильно кваліфіковані за статтею 122 КУпАП, а тому підстав для задоволення позову та скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а також закриття провадження по справі - немає.

В зв`язку з чим суд приходить до висновку, що відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

На підставі викладеного, керуючись статтями 122, 222, 251, 252, 254, 256, 268, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 2, 4-5, 7-10, 72-78, 241-244, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора взводу № 1 роти № 6 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Швачко Станіслава Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його складення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Червонозаводський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 17.03.2020.

Суддя: І.М. Шелест

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Судове рішення не набрало законної сили

Помічник судді Червонозаводського

районного суду м. Харкова І.І. Зозуля

17.03.2020