Справа № 380/284/20
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2020-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/284/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2020 року

М. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді Сакалоша В.М.,

секретаря судового засідання Гулкевича В.О.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Кожухар І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання перерахувати пенсію, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі ГУ ПФУ у Львівській області, відповідач) в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо використання при розрахунку розміру пенсії для визначення максимального розміру її підвищення при здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.09.2012 та з 01.01.2013, 80 % відповідної суми грошового забезпечення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перерахувати пенсію ОСОБА_1 шляхом її підвищення на 23% з 01.09.2012 та на 35% з 01.01.2013 у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 № 355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з використанням для розрахунку розміру пенсії для визначення максимального розміру її підвищення 90 % відповідної суми грошового забезпечення станом на 01.04.2012 та виплатити перераховану пенсію за період з 01.09.2012 до 01.04.2018, з врахуванням раніше проведених виплат.

Ухвалою від 15.01.2020 суд відкрив провадження в адміністративній справі.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що відповідач при перерахунку його пенсії враховуючи доплату, яку він отримував до 01.07.2012 протиправно використав для розрахунку суми максимального розміру пенсії не 90%, а 80% від грошового забезпечення і не відобразив у розпорядженні про перерахунок пенсії те, що ним використаний занижений процент пенсії. Позивач вказує, що перерахунок його пенсії з 01.07.2012 шляхом її підвищення на 11% зроблений правильно, але не погоджується зі зробленим обчисленням його пенсії з 01.09.2012 та з не проведенням підвищення з 01.01.2013 відповідно на 23% та 35% виходячи з грошового забезпечення 90%, а не 80% на виконання Постанови Кабінету Міністрів України №355 від 23.04.2012.

ГУ ПФУ у Львівській області з означеними вимогами не погоджується, надало відзив на позов. Зазначає, що на виконання Постанови №355 та на підставі довідки про грошове забезпечення від 11.06.2012 №91-18556 виданої ГУ МВСУ у Львівській області, ОСОБА_1 встановлено підвищення до пенсії у розмірі 11%, обчислених відповідно до статей 13, 21, 36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб», збільшивши його розмір з вересня 2012 року до 23% та з січня 2013 року до 35%. Зазначає, що максимальний розмір пенсії 80% застосовувався ГУ ПФУ у Львівській області лише щодо обрахунку підвищення до пенсії, встановленого Постановою №355. Відповідно до основного розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 по Постанові №1294 відповідно до довідки від 29.03.2008 №91-18556, було застосовано 90% сум грошового забезпечення, як і при призначенні пенсії. Відповідач вважає безпідставними посилання позивача на рішення Верховного Суду від 24.04.2018 у справі №686/12623/17, в якому зазначено, що при здійсненні перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, оскільки в даній справі йдеться про встановленню ОСОБА_1 підвищення до пенсії по Постанові №355, а не про здійснення її перерахунку.

Ухвалою від 04.02.2020 суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної без розгляду.

ОСОБА_1 надав відповідь на відзив. Зазначає, що зміна встановленого Законом максимального розміру пенсії відбулася вже після призначення йому пенсії. Вважає, що поняття перерахунок охоплює в собі поняття підвищення, що підтверджує, на його думку протиправність дій відповідача і спростовує викладені в запереченнях твердження.

ГУ ПФУ у Львівській області надало суду додаткові пояснення по суті спору. Зазначено, що Постанова №355 не є підставою для перерахунку пенсії, нею лише встановлювалося підвищення до пенсії, без зміни її основного розміру та відсотку грошового забезпечення.

У судовому засіданні по розгляду справи позивач свої вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечила, просила відмовити у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши доводи сторін, всебічно та повно з`ясувавши усі обставини справи, дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Наказом УМВСУ у Львівській області №502о/с від 29.08.2005 ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ у відставку за віком.

ОСОБА_1 є пенсіонером ОВС, перебуває на обліку у ГУ ПФУ у Львівській області, що підтверджується посвідченням №91/18556 виданим 17.11.2005.

З 01.09.2005 ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугою років (у пільговому обчисленні 40 років 8 місяців) згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб», основний розмір пенсії склав 90% суми грошового забезпечення. При цьому до грошового забезпечення, окрім посадового окладу було включено оклад за звання, відсоткове підвищення посадового окладу, та надбавка 40% за вислугу років.

У зв`язку з прийняттям та з метою реалізації Постанови № 355, передбачено обов`язок відповідних установ забезпечити оформлення та подання до органів Пенсійного фонду України довідок про розмір грошового забезпечення, визначеного відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року №1294 станом на 01.04.2012.

Базою для розрахунку максимального розміру пенсії з урахуванням суми підвищення стала довідка про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії видана 11.06.2012 ГУ МВС у Львівській області №91-18556. Відповідно до довідки, розмір грошового забезпечення станом на 01.04.2012 склав 8860,52 грн.

На виконання Постанови №355 ГУ ПФУ у Львівській області було проведено підвищення до пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2012 на 11%, з 01.09.2012 на 23%, з 01.01.2013 на 35%.

13.08.2019 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою у якій просив здійснити перерахунок його пенсії з 01.07.2012, з 01.09.2012, з 01.01.2013 на підставі Постанови №355 виходячи із основного розміру пенсії з урахуванням доплати, яку він отримував до 01.07.2012 та 90% основного розміру його пенсії і провести виплату заборгованості.

Листом від 13.09.2019 №4068/Б-20/11.05-06 ГУ ПФУ у Львівській області повідомило ОСОБА_1 про розмір його пенсійних виплат та про порядок проведених перерахунків. Зазначило, що розмір пенсії позивача з 01.09.2012 та з 01.01.2013 визначено з урахуванням розміру пенсії обчисленої з грошового забезпечення, встановленого Постановою №1294 (5500,38 грн.), доплати до попереднього розміру пенсії (429,23 грн.) та максимального розміру підвищення по Постанові №355 (1158,81 грн.), як передбачено абз. 2 п. 1 Постанови №355.

Не погоджуючись із діями ГУ ПФУ у Львівській області щодо проведення перерахунку його пенсії, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір суд керувався наступним.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд, у відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи правову норму, яку слід застосувати до спірних правовідносин, зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

23.04.2012 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Постанова №355). Пунктом 1 вказаної постанови встановлено з 01.07.2012 підвищення до пенсій, призначених до зазначеної дати відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, у розмірі 11% пенсій, обчислених відповідно до ст.ст. 13, 21 і 36 Закону, збільшивши його з 01.09.2012 до 23 % та з 01.01.2013 до 35%.

Розміри пенсій, при цьому, обчислені відповідно до Закону з урахуванням доплат до попередніх розмірів пенсій згідно з пунктом 4 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45, та підвищень, передбачених абзацом першим цього пункту, не можуть перевищувати розміри пенсій, обчислені відповідно до Закону виходячи з грошового забезпечення, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова №1294).

Отже, вказаним пунктом встановлено, що розміри пенсій з урахуванням підвищень, встановлених пунктом 1 цієї Постанови, не можуть перевищувати розміри пенсій, обчислені відповідно до Закону, виходячи з грошового забезпечення, встановленого Постановою №1294.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 02.04.2019 у справі № 592/761/16-а, де розглядалися подібні правовідносини.

Згідно вимог пункту 2 вказаної постанови вирішено Міністерству оборони, Міністерству внутрішніх справ, Міністерству інфраструктури, Міністерству надзвичайних ситуацій, Службі безпеки, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Державної прикордонної служби, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державній пенітенціарній службі, Управлінню державної охорони після набрання чинності цією постановою забезпечити оформлення та подання до органів Пенсійного фонду України довідок про розмір грошового забезпечення, визначеного відповідно до Постанови №1294, станом на 01.04.2012 у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992, №393».

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що в Постанові №355 йдеться про встановлення відсоткового підвищення розміру пенсій, її положення не змінюють розміри жодного з видів грошового забезпечення і не вводять нові щомісячні додаткові види такого забезпечення, тому вона не є підставою для перерахунку, а лише встановлює надбавку, яка у свою чергу розраховується на підставі довідок. Аналогічного висновку у справі з подібними правовідносинами дійшов Верховний Суд у постанові від 22.01.2019 у справі №201/9987/17.

Пунктом 1 Постанови №1294 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним званням), щомісячних (підвищення посадового окладу, окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Проаналізувавши вищезазначені правові норми, суд дійшов висновку, що підвищення пенсії, передбачене Постановою №355 може застосовуватися лише з грошового забезпечення, встановленого на підставі Постанови №1294.

Як вбачається з доказів наявних в матеріалах справи і сторонами не заперечується, позивачу проводився перерахунок пенсії - 01.01.2012, 01.07.2012, 01.01.2013. При цьому, як видно з перерахунків по пенсійній справі позивача (№9118556-МВС) у всіх випадках перерахунок пенсії проводився, виходячи з основного розміру пенсії 90% грошового забезпечення у розмірі 5500,38 грн.

Як встановлено судом, максимальна величина підвищення визначалась як різниця між розміром пенсії, обчисленим із грошового забезпечення станом на 01.04.2012 за відповідною посадою та розмір пенсії, який позивач отримував на дату розрахунку. Для обчислення максимального розміру пенсії за відповідною посадою необхідно суму грошового забезпечення, зазначеного у довідці ГУ МВСУ у Львівській області від 11.06.2012 помножити на 80%, тобто 8860,52х80% = 7088,416-5500,37=1158,81 грн. Таким чином, основний розмір пенсії особи за аналогічною посадою не може перевищувати 1158,81 грн.

Стосовно застосування відповідачем 80% суми грошового забезпечення позивача у зв`язку із підвищенням пенсії відповідно до Постанови №355, то суд вважає за необхідно зазначити наступне.

Пенсія позивачу обчислювалася відповідно до приписів Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції, чинній на час набрання Постановою №355.

Відповідно до ч.2 ст.13 цього Закону в редакції станом на 23.04.2012 встановлено максимальний розмір пенсії - 80% сум грошового забезпечення.

Отже розмір суми «підвищення» до пенсії не міг перевищувати, встановлені Законом 80% суми грошового забезпечення, бо на момент прийняття Постанови №355, якою було встановлене «підвищення» до пенсії військовослужбовцям та іншим особам, чинною була саме зазначена вище норма Закону.

Як вже встановлено судом з матеріалів справи, на виконання вимог Постанови №355 та відповідно до Постанови №1294 ГУ МВСУ у Львівській області від 11.06.2012 №91-18556 видала довідку про розмір грошового забезпечення, якою визначено розмір грошового забезпечення позивача з 01.04.2012.

Відповідно до перерахунку пенсії за пенсійною справою з 01.07.2012 позивачу у грошовому забезпеченні враховано підвищення за Постановою №355 на 11 % (605, 04 грн.) з 01.09.2012 на 23% та 01.01.2013 на 35% (максимальний розмір пенсії 1158,81 грн.)

Згідно з перерахунком пенсії станом на 01.09.2012 та 01.01.2013 сума грошового забезпечення позивача включала підвищення відповідно до Постанови №355 у розмірі 23% в сумі 1265,09 грн. 35 % в сумі 1925,13 грн.

Водночас, максимальна сума підвищення, з урахуванням вищевикладених норм, становить 1158,81 грн. Тому суми підвищення 1265,09 грн. та 1925,13 грн. не підлягали виплаті позивачу.

Враховуючи наведене доводи позивача, щодо того, що йому було проведено перерахунок пенсії з розрахунку 80%, а не 90% грошового забезпечення є необґрунтованими. Крім цього, суд бере до уваги, що з розрахунком підвищення до пенсії від 01.07.2012 позивач погоджується, при тому що при його проведенні був застосований той самий механізм, що і при всіх наступних нарахуваннях та застосовано 80-ти відсотковий еквівалент при розрахунку максимального розміру підвищення.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленим статтею 78 цього Кодексу.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяв у межах повноважень, наданих йому законодавством та довів правомірність дій, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Згідно з приписами ст. 139 КАС України, судовий збір розподілу не підлягає.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6-10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 17.03.2020.

Суддя В.М. Сакалош