Справа № 683/98/20
Суддя: Бондарчук Л. А.
Дата ухвалення: 2020-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 683/98/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Бондарчук Л.А.

секретаря Борикіної Л.В.

з участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача Євтушенко А.С.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинів справу № 683/98/20, 2-а/683/6/2020 за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №7 батальйону №1 полку №1 управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта Рій Тетяни Олександрівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до поліцейського роти №7 батальйону №1 полку №1 управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта Рій Тетяни Олександрівни і просить скасувати постанову серії ЕАК №1974549 від 14 січня 2020 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн за порушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що 14 січня 2020 року о 10 годині 49 хвилин в м. Києві на просп. Перемоги, 96/1, керуючи автомобілем «FORD KUGA, державний номерний знак НОМЕР_1 , він здійснив зупинку (рух) на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.8, чим порушив п. 17.1 Правил дорожнього руху.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що вважає себе невинним, оскільки правил дорожнього руху не порушував, а постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП необґрунтованою й такою, що підлягає скасуванню у зв`язку із неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків інспектора фактичним обставинам справи, порушення норм процесуального права.

Вказує, що жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, до постанови не додано, що є підставою для її скасування.

В судовому засіданні позивач та його представник Євтушенко А.С. підтримали позов у повному обсязі, просили його задоволити в зв`язку із відсутністю доказів вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідач, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду не з`явився, у поданому відзиві просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що при винесені оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. Крім того, додатком до відзиву відповідачем направлено диск із відеозаписом з нагрудної камери відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України при розгляді справ, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Заслухавши позивача та його представника, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 3 статті 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Судом встановлено, що постановою поліцейського роти №7 батальйону №1 полку №1 Управління патрульної поліції в м. Київ Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Рій Т.О. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК №1974549 від 14 січня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено на нього штраф у розмірі 510 грн за те, що він 14 січня 2020 року о 10 годині 49 хвилин в м. Києві на просп. Перемоги, 96/1, керуючи автомобілем «FORD KUGA, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку (рух) на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.8, чим порушив п. 17.1 Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, які пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, поліцейським роти №7 батальйону №1 полку №1 Управління патрульної поліції в м. Київ Департаменту патрульної поліції молодшим лейтенантом поліції Рій Т.О. при винесені постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується її висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення в даному випадку порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КпАП України.

П. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 33 КпАП України, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Позивач ОСОБА_1 заперечує факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

При цьому, жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, відповідачем не надано.

Із оглянутого судом відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що у ньому не зафіксовано факту вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, зокрема, факту здійснення зупинки (руху) на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8. Зазначений відеозапис відображає зупинку транспортного засобу на узбіччі проїзної частини дороги із нанесенням дорожньої розмітки 1.5, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають дві або три смуги або позначає межі смуг руху, за наявності двох і більше смуг, призначених для руху в одному напрямку, та обставини вручення постанови про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого у відповідності до ст. 77 КАС України покладено обов`язок доказування правомірності свого рішення, не представлено суду жодних доказів, які б підтверджували в діях позивача наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, в зв`язку з чим суд вважає, що вимоги позивача щодо скасування оскаржуваної постанови підлягають задоволенню, а відповідна справа про адміністративне правопорушення відносно останнього - закриттю.

Керуючись ст. 77, 243-244, 268, 271, 286 КАС України,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Постанову серії ЕАК №1974549 від 14 січня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, скасувати, провадження у даній справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: