Справа № 140/833/20
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2020-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2020 року ЛуцькСправа № 140/833/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Денисюка Р.С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними дій щодо відмови в задоволенні заяви про зарахування до страхового стажу періоду роботи в колгоспі імені Котовського с. Бузаки Камінь-Каширського району з 1977-1978 років та зобов`язати зарахувати в страховий стаж зазначений період роботи, нарахувати та виплатити недоотриману пенсію з 21.12.2017 року, з врахуванням зарахованого трудового стажу.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 24.02.2020 відкрито провадження у справі та на підставі пункту 2 частини першої, частини другої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) суддею одноособово, у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі (а. с.19).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона перебуває на обліку в ГУ УПФ у Волинській області та отримує пенсію по інвалідності з 09.09.2015. Влітку звернулася із заявою до відповідача про зарахування періоду роботи в колгоспі ім. Котовського за період з 01.06.1977 по 31.12.1978 до страхового стажу.

Відповідач у відповіді на заяву відмовив у зарахуванні цього періоду роботи, оскільки позивачем не надано уточнюючі довідки про роботу в колгоспі ім. Котовського.

Однак, позивач вважає такі дії відповідача щодо відмови в зарахуванні зазначеного періоду роботи в страховий стаж протиправними, оскільки факт її роботи в колгоспі підтверджується записами в трудовій книжці. Всі інші документи про підтвердження періоду роботи не можуть бути надані, оскільки вони в архівах відсутні, в силу того, що зазначені документи були знищені.

Вважає, що належно зроблені записи в трудовій книжці підтверджують факт роботи її в зазначені періоди в колгоспі та повинні бути зараховані до трудового стажу. Дії відповідача в даному випадку суперечать вимогам Законів України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній».

Зазначає, що пенсія пo інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності внаслідок загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства) зa наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Дата настання інвалідності - 20.12.2017, згідно довідки до акта MCEK серія 12ААА № 745969, а тому пенсія позивачу повинна бути перерахована із врахуванням вказаних обставин з 20.12.2017.

Представник відповідача у відзиві на позов, позовні вимоги заперечила та зазначила, що 25.09.2019 ОСОБА_2 звернулася до відповідача в порядку 3акону України «Про звернення громадян» зі зверненням, в якому просила надати інформацію щодо не зарахування до стажу періоду роботи в кoлгocпi з 01.06.1977 пo 31.12.1978 та при цьому повідомила, що документи про підтвердження цього періоду роботи надати нe може через їх втрату у зв`язку з пожежею.

3а результатами розгляду звернення, позивачу було надано відповідь за №1041/A-01 від 17.10.2019 та poз`яcнeнo пopядoк пiдтвepджeння тpyдoвoгo стажу. Відповідь позивачу була надана в межах поданої нею заяви та порушеного в ньому питання.

Вказує на те, що позивач до адміністративного позову надано копію трудової книжки № 746, дата заповнення 10.02.1978, яка містить дані про спірний період роботи.

Проте, в матеріалах пенсійної справи наявні трудові книжки, які подані позивачем під час призначення пенсії: трудова книжка серія НОМЕР_1 видана 14.12.1979 року Камінь-Каширським комбінатом громадського харчування, де вона розпочала свою трудову діяльність та трудова книжка колгоспника серія НОМЕР_2 , перший запис якої про прийом в члени колгоспу імені Пархоменка датований 26.11.1982. При призначенні пенсії позивач питання про зарахування періоду роботи в колгоспі ім. Котовського до страхового стажу не порушувала.

Трудова книжка № 746 позивачем не надавалась ні під час призначення пенсії, нi до звернення, поданого 25.09.2019. Враховуючи зазначене, у відповідача не було фактичної можливості надати правову оцінку трудовій книжці та довідкам, які додані позивачем до адміністративного позову щодо можливості зарахування даного періоду роботи до стахового стажу.

Також зазначає, що позивач за перерахунком пенсії до органів Пенсійного фонду України згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно, до 3акону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не зверталася, питання щодо не зарахування спірного періоду роботи до страхового стажу при призначенні пенсії ОСОБА_1 також не порушувала. Надана ОСОБА_1 на її звернення відповідь не є рішенням в розумінні вимог КАС України, що може бути оскаржене до суду.

Вважає, що відповідачем при розгляді звернення позивача не було допущено порушень вимог чинного законодавства. З врахуванням наведеного просить в задоволенні позову відмовити повністю.

Дослідивши матеріали справи та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити, з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що згідно з протоколом про призначення пенсії № 1724 від 20.11.2015 позивачу призначено пенсію по інвалідності.

25.09.2019 ОСОБА_1 звернулася до ГУ УПФ України у Волинській області із заявою про надання інформації щодо не зарахування до стажу при призначені пенсії періоду роботи з 01.06.1977 по 31.12.278 в колгоспі ім. Котовського та зазначила, що підтверджуючих документів надати не може.

Листом від 07.10.2019 № 1041/А-01 ГУ ПФУ у Волинській області повідомило позивача про те, за яких умов відповідно до вимог чинного законодавства, зазначений період може бути зараховано до страхового стажу.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05 листопада 1991 року №1788-XII Про пенсійне забезпечення (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 09 липня 2003 року №1058-ІV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон №1058-ІV).

За правилами частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно із частиною першою статті 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно із частинами першою, третьою статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

За приписами частини п`ятої статті 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Частинами 1, 2 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1; далі - Порядок №22-1), до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.

За приписами пунктів 4.1, 4.7, 4.8 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Заява про призначення пенсії з усіма поданими документами та рішенням про призначення пенсії зберігаються в окремій пенсійній справі на кожного пенсіонера. Пенсійні справи зберігаються в органах, що призначають пенсії, за місцем проживання (реєстрації) або за місцем перебування пенсіонерів.

Предметом спірних правовідносин в даному випадку є дії відповідача щодо відмови в зарахуванні до страхового стажу періоду роботи позивача за 1977-1978 роки, нарахування та виплати пенсії, з врахуванням зазначеного стажу з 21.12.2017.

Із нормативних актів, які зазначені вище вбачається, що за наявності підстав для призначення (перерахунку) пенсії особа звертається до уповноваженого органу із заявою встановленої форми та відповідно подає документи, що підтверджують ту чи іншу обставину.

Позивач отримує пенсію по інвалідності з 09.09.2015.

25.09.2019 ОСОБА_1 звернулася із заявою до відповідача про надання інформації з приводу не зарахування до стажу роботи при призначенні пенсії періодів роботи із 01.06.1977 по 31.12.1978.

Будь-яких інших вимог щодо проведення перерахунку вже призначеної пенсії та вимоги про зарахування до стажу роботи зазначеного періоду, позивачем в даній заяві не ставилося. Також до неї не було долучено жодного документу, яким підтверджується факт роботи ОСОБА_1 в період 1977-1978 років в колгоспі ім. Котовського.

Подана заява була довільної форми, та фактично містила вимогу про надання інформації.

Відповідачем на вказану заяву, 07.10.2019 надано відповідь, в якій роз`яснено порядок зарахування до страхового стажу періоду роботи в колгоспі та на підставі яких документів здійснюється таке зарахування. Відповідь надана відповідачем у строки, визначені Законом України «Про звернення громадян».

Згідно з частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Аналізуючи вищевикладене, суд зазначає, що підставою для звернення до адміністративного суду є наявність у позивача порушених прав, свобод або інтересів зі сторони суб`єкта владних повноважень. В такому випадку порушені права підлягають захисту судом у спосіб, що дозволить відновити таке порушене право.

Позивач у своїй заяві до відповідача, не порушувала питання про зарахування до страхового стажу спірного періоду роботи, нарахування та виплати недоотриманої пенсії, та не звернулася із заявою до відповідача відповідно до Порядку № 22-1, а її заява стосувалася лише надання інформації.

Будь-яких заяв про зарахування спірного періоду роботи та про перерахунок пенсії встановленої форми із долученими до них документами позивачем до Пенсійного фонду не подавалося.

В даному випадку, позивач звернулася за захистом прав, які жодним чином відповідачем не порушені, оскільки питання про зарахування даного стажу перед Пенсійним фондом у встановлений законодавством спосіб нею не ініціювалося, і воно суб`єктом владних повноважень не вирішувалося.

Тобто, враховуючи зміст поданої позивачем заяви, дії відповідача в даному випадку, відповідали вимогам чинного законодавства, а саме Закону України «Про звернення громадян» в межах якого вирішувалося заява позивача, та є правомірними.

В даному випадку, Пенсійний фонд не давав оцінки наявним в позивача документам на предмет наявності чи відсутності в неї підстав для зарахування роботи в колгоспі ім. Котовського в 1977-1978 роках до страхового стажу, оскільки таке питання не ставилося та відповідних документів ОСОБА_1 не подавала.

Пенсійний фонд є тим органом, до повноважень якого входить вирішення питань щодо наявності чи відсутності в особи права на зарахування того чи іншого періоду роботи до трудового стажу. Така перевірка проводиться в межах поданих заяв про призначення чи перерахунок пенсії.

Із наявним матеріалів пенсійної справи вбачається, що в них містяться інші трудові книжки на підставі яких позивачу призначалася пенсія в 2015 році, а про наявність долученої до позовної заяви трудової книжки та інших документів ОСОБА_1 орган Пенсійного фонду ніколи не повідомляла та ним вони не аналізувалась.

За таких обставин, суд позбавлений можливості дати оцінку тому, чи за наявності у позивача долучених до позову документів, є підстави для зарахування спірного періоду до страхового стажу та відповідно перерахунку раніше призначеної пенсії.

Оскільки, позивачем не було подано заяви відповідно до Порядку № 22-1 про зарахування вказаного періоду роботи в колгоспі до страхового стажу, долучені до матеріалів позовної заяви документи не були предметом дослідження відповідачем, та по ним не приймалося будь-яких рішень з приводу відмови в їх зарахуванні, то і відсутні підстави для визнання протиправними дій відповідача щодо не зарахування вказаного періоду роботи, та відповідно в зобов`язанні вчинити відповідні дії в частині зарахування даного стажу, нарахуванні та виплаті з 21.12.2017 недоотриманої пенсії.

При цьому, позивач просить зобов`язати відповідача вчинити дії, а саме: зобов`язати відповідача зарахувати період роботи до стажу роботи нарахувати та виплатити недоплачену пенсію

Однак, суд зазначає, що для того, щоб зобов`язати відповідача вчинити певні дії, слід констатувати перед цим наявність в його діях, бездіяльності чи прийнятих рішеннях ознак протиправності, чого в даному випадку немає.

Позивач не зверталася до відповідача із відповідними вимогами і будь-яких рішень з цього приводу ним не приймалося, а відтак, на даний час будь-яких спірних правовідносин, які підлягають захисту судом, між сторонами не існує.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідачем належними та допустимими доказами доведено правомірність своїх дій, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, а тому позовні вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними, в зв`язку з чим у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Керуючись статтями 241, 242, 243, 245, 246, 263, 295, 297, підпункту 15.5 пункту І розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя Р.С. Денисюк