Справа № 420/6074/19
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2020-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6074/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., за участю секретаря судового засідання Рижук В.І., учасники справи не з`явилися, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю ЗПНУ до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю ЗПНУ до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 29.05.2019 року №№ , , , .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що податковим повідомленням-рішенням форми Р від 29.05.19 р. № ГУ ДФС в Одеській області збільшило ТОВ ЗПНУ суму грошового зобов`язання за платежем Податок на прибуток на суму 488387 грн. та застосувало у зв`язку із таким збільшенням штрафні (фінансові) санкції на суму 244194 грн. Зазначене податкове повідомлення-рішення обґрунтоване посиланнями на Акт перевірки від 12.04.2019 р. № 657/15-32-14-07/33313902.

ТОВ ЗПНУ вважає зазначене повідомлення-рішення безпідставним та прийнятим у порушення вимог законодавства України. Як вказав позивач, відповідно до пункту 3.1.1.2 Акту, порушення податкового законодавства в частині повноти визначення податку на прибуток відображені в п. 3.1.1.4 та п. 3.1.1.5 розділу 3 Акту перевірки. У той же час, Акт не містить пунктів 3.1.1.4 та 3.1.1.5, зокрема у розділі 3 Акту, що свідчить про безпідставність висновків податкового повідомлення-рішення № про порушення Товариством норм податкового законодавства в частині повноти визначення податку на прибуток.

Позивач вказав, що податковим повідомленням-рішенням форми Р від 29.05.2019 р. № ГУ ДФС в Одеській області збільшило ТОВ ЗПНУ суму грошового зобов`язання за платежем Податок на додану вартість на суму 331589 грн та застосувало у зв`язку із таким збільшенням штрафні (фінансові) санкції на суму 165795 грн. Зазначене податкове повідомлення-рішення обгрунтоване посиланнями на Акт перевірки від 12.04.2019 року № 657/15-32-14-07/33313902.

ТОВ ЗПНУ вважає зазначене повідомлення-рішення безпідставними та прийнятим у порушення вимог законодавства України, оскільки сума збільшення грошового зобов`язання за платежем Податок на додану вартість (331589 грн), а також сума відповідних штрафних санкцій сформована з урахуванням 64996,38 грн - суми безпідставно віднесеної до податкового кредиту за наслідками взаємовідносин з TOB АРТ СВІТ СТАР у травні - липні 2016 року.

У той же час, податковим повідомленням-рішення ГУ ДФС в Одеській області №7 від 15.06.17 р. Товариству вже було збільшено суму грошового зобов`язання за платежем Податок на додану вартість на суму 54569 грн. та застосовані у зв`язку із таким збільшенням штрафні (фінансові) санкції на суму 13642 грн. (загальна сума 68211 грн) за наслідками взаємовідносин з ТОВ АРТ СВІТ СТАР у травні - липні 2016 року, що свідчить про безпідставність висновків податкового повідомлення-рішення № про суми збільшення грошового зобов`язання за платежем Податок на додану вартість та застосування у зв`язку із таким збільшенням штрафних (фінансових) санкції на суму 165795 грн. У відповіді на відзив позивач зазначив, що податкове повідомлення-рішення від 29.05.2019 р. № складене за результатом перевірки за період з 01.01.2016р. по 31.12.2018р., і включає в себе період "червень 2016р.", за який складено податкове повідомлення-рішення №7 від 15.06.17 р. на підставі Акта перевірки від 31.05.2017 року № 483/15-32-14-07/33313902 щодо взаємовідносин позивача з ТОВ АРТ СВІТ СТАР у червні 2016 року. Тобто грошове зобов`язання за червень 2016 року, на думку позивача, йому нараховане двічі.

Позивач зазначив, що податковим повідомленням-рішенням форми Н від 29.05.2019 р. № ГУ ДФС в Одеській області застосувало до ТОВ ЗПНУ штрафні (фінансові) санкції на суму 1534,94 грн. за затримку реєстрації податкових накладних, зазначених в Акті. ТОВ ЗПНУ вважає зазначене повідомлення-рішення необґрунтованим, оскільки, вирішуючи питання про застосування штрафних санкцій за відповідним податковим повідомленням-рішенням, ГУ ДФС в Одеській області не взяло до уваги обставини отримання Товариством відповідних податкових накладних, зокрема, строки отримання накладних, та приписи пункту 200.1.3-1 статті 200-1 ПК України, які свідчать про безпідставність застосування до позивача штрафних санкцій.

Позивач вказав, що податковим повідомленням-рішенням форми ПС від 29.05.2019 р. № ГУ ДФС в Одеській області застосувало до ТОВ ЗПНУ штрафні (фінансові) санкції на суму 510 грн. за платежем Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плат.

Позивач зазначив, що згідно результатів перевірки повноти та своєчасності сплати (перерахування) до бюджету податку на доходи фізичних осіб, які викладені у пункті 3.3.2.2. Акту, порушення Товариства за зазначеним платежем відсутні, що свідчать про безпідставність застосування до Товариства штрафних санкцій, зазначених у податковому повідомленні-рішенні.

Ухвалою судді від 11.11.2019 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито загальне позовне провадження у справі. Призначено підготовче засідання на 04 грудня 2019 року о 15:30 год.

У підготовчому засіданні 04.12.2019 року оголошено перерву до 27.12.2019 року до 11:00 год. у зв`язку з необхідністю подання сторонами решти заяв по суті справи.

Протокольною ухвалою від 27.12.2019 року суд зобов`язав відповідача надати до суду повний текст акту перевірки від 12.04.2019 року № 657/15-32.14-07/33313902, проте даний акт подано до суду відповідачем без додатків.

Протокольною ухвалою від 27.12.2019 року суд продовжив строк підготовчого провадження у справі на 30 днів та оголосив перерву у підготовчому засіданні до 31.01.2020 року до 09:30 год.

Протокольною ухвалою від 31.01.2020 року суд зобов`язав відповідача надати до суду у 5-денний строк усі додатки до витребуваного акту перевірки.

Ухвалою від 31.01.2020 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті на 10 лютого 2020 року о 16 год. 00 хв.

Судове засідання 10.02.2020 року відкладено на 02.03.2020 року на 10:00 год. у зв`язку з неявкою позивача, який повідомив суд про причини неявки.

У судовому засіданні 02.03.2020 року оголошено перерву до 05.03.2020 року до 10:30 год.

У судовому засіданні 05.03.2020 року оголошено перерву до 10.03.2020 року до 12:00 год. у зв`язку з необхідністю подання додаткових доказів учасниками справи.

У судовому засіданні, призначеному на 10.03.2020 року на 12:00 годину, оголошено перерву до 14 год. 15 хв. цього ж дня.

У судове засідання, призначене на 10.03.2020 року на 14 год. 15 хв., сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Тому суд ухвалив про розгляд справи за відсутності учасників справи.

Під час судового розгляду справи представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував та вважав його необґрунтованим. 27.11.2019 року представник відповідача через канцелярію суду подав відзив на позов, у якому зазначив, що на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.77.1 ст.77 Податкового кодексу України, п.2 ст.13 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2019 рік, на підставі наказу ГУ ДФС в Одеській області від 07.03.2019 року №1700, проведена планова виїзна документальна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю ЗПНУ з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2018 р., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2018 р., з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2018 р.

Представник відповідача вказав, що ТОВ ЗПНУ занижено рядок 02 Декларацій про прибуток підприємств Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2018 р. на загальну суму 2713265 грн. та безпідставно віднесено до податкового кредиту 453073 грн. ПДВ по контрагентах: ТОВ Трейд-Комплект, ТОВ СІТІПРАЙС, TOB АРТ СВІТ СТАР, TOB ДРІМ ЄВРО ТРЕЙД, ТОВ Стейл плюс, ТОВ Смарт-Компанні, ТОВ Астроплюс, TOB Струм Контракт, ТОВ Дектрейл ЛТД, ТОВ Пауер Буд, ТОВ БУДІВЕЛЬНО-МОНТАЖНЕ УПРАВЛІННЯ МП-423, ТОВ СОЛТАН, ТОВ ЛАЙМЕН ІНВЕСТ, ТОВ РЕДЕЙЛ ЛТД.

Представник відповідача зазначив, що згідно з висновками акта перевірки, нереальність оформлених ТОВ ЗПНУ операції з вищенаведеними контрагентами свідчить про неправомірність відображення зобов`язань перед ним за кредитом рахунку 63 Розрахунки з постачальниками та підрядниками та порушення п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 Зобов`язання (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 р. №20). Аналогічно є неправомірним відображення дебіторської заборгованості за товари/послуги перед ним за дебетом рахунку 63 Розрахунки з постачальниками та підрядниками, оскільки це є порушенням п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 Дебіторська заборгованість (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 08.10.1999 р. №237).

Згідно з актом перевірки, в порушення п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.138.1, п.138.2, пп.138.3.1 п.138.3 ст.138 Податкового кодексу України ТОВ ЗПНУ завищено собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) та, відповідно, занижено фінансовий результат до оподаткування на 2713265 грн., в порушення п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, пп.192.1 п.192.1 ст.192, п.1981, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України - завищено податковий кредит на 453073 грн. з ПДВ.

За результатами розгляду акта перевірки ГУ ДФС в Одеській області прийнято, зокрема, податкові повідомлення-рішення від 29.05.2019 року № на 488387 грн. податку на прибуток і 244194 грн. штрафних санкцій, № на 331589 грн. податку на додану вартість і 165795 грн. штрафних санкцій.

Представник відповідача вказав, що докази платника, наведені у скарзі, не спростовують висновків акту перевірки.

Щодо податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області від 29.05.2019 року №, представник відповідача зазначив, що перевіркою встановлено, що ТOB ЗПНУ податковий розрахунок про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платників податків, та суми утриманого з них податку за IV квартал 2017 року не подано до контролюючого органу, а податкові розрахунки про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платників податків, та суми утриманого з них податку за 2016-2018 рр. подані з помилками, а саме: не відображені суми виплачених доходів приватним підприємцям за ознакою доходу 157.

Так на підставі, виписок банку встановлено перерахування коштів за надання правової допомоги по договору від 22.06.2017 року самозайнятій особі ОСОБА_1 - п/д №1303 від 29.06.2017 року на суму 15648,00 грн., п/д №1492 від 05.10.2017 року на суму 2000,00 грн.; за випробування обладнання згідно рахунку №115 від 07.12.2018 року ФОП ОСОБА_2 - п/д №35 від 10.12.2018 року на суму 917,77 грн.; за ремонт освітлення ФОП ОСОБА_3 - п/д №1655 від 05.01.2018 на суму 11611,77 грн.

Також не в повному обсязі відображені виплачені доходи у вигляді дивідендів з ознакою доходу 109 - у І та IV кварталі 2016 року, у ІІ і IV кварталі 2018 року, дивіденди не відображені.

За висновками перевірки ГУ ДФС в Одеській області сформоване та вручене ТОВ ЗПНУ податкове повідомлення-рішення від 29.05.2019 року № за штрафною санкцією по податку на доходи фізичних осіб на суму 510 грн.

Також представник відповідача зазначив, що перевіркою встановлено порушення ТОВ ЗПНУ п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого порушено граничні терміни реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму ПДВ 15349,44 грн.

Як свідчать обставини справи, за результатами проведеного в ході перевірки аналізу даних ЄРПН встановлено, що ТОВ ЗПНУ зареєстровано в ЄРПН 8 податкових накладних, перелік яких наведено в акті перевірки, на загальну суму ПДВ 15349,44 грн. з порушенням законодавчо встановлених термінів реєстрації до 15 календарних днів.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до п.120.1 ст.120 Податкового кодексу України, ГУ ДФС в Одеській області винесено податкове повідомлення-рішення від 29.05.2019 року № щодо застосування штрафу у сумі 1534,94 грн. (15349,44 грн. х 10%).

Заслухавши вступне слово представника позивача та представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що на підставі направлень, виданих ГУ ДФС в Одеській області від 21.03.2019 року №№ 1490/14-07, 1493/14-07, 1494/14-07, 1492/14-07, 1491/14-07, відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.77.1 ст.77 Податкового кодексу України, плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на І квартал 2019 року, на підставі наказу ГУ ДФС в Одеській області від 07.03.2019 року №1700, проведена планова виїзна документальна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю ЗПНУ з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2018 р., відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної перевірки до акта перевірки.

За результатами перевірки відповідачем складено Акт від 12 квітня 2019 року №657/15-32-14-07/33313902 "Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ "ЗПНУ" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2018 р." (а.с. 80-152).

Відповідно до висновку акту, встановлено наступні порушення позивачем, зокрема:

1) п.2 ст.3 Закону України від 16.07.1999 року №996-XIV Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні (із змінами та доповненнями), п.6, пп.9.4 п.9 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 Витрати, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року №318, п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.138.1, п.138.2, пп.138.3.1 п.138.3 ст.138 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток, що підлягає сплаті до бюджету у загальній сумі 488387грн., у т.ч. за 2016 рік - 399215 грн., за 2017 рік - 89172 грн.;

2) п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.п.192.1.1 п.192.1 ст.192, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України що призвело до заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, на суму 461340 грн., у т.ч. по періодах: березень 2016 року - 50714 грн., квітень 2016 року - 79037 грн., травень 2016 року - 61078 грн., липень 2016 року - 67987 грн., серпень 2016 року - 48319 грн., листопад 2016 року - 1759 грн., грудень 2016 року - 48617 грн., січень 2017 року - 7149 грн., лютий 2017 року - 7839 грн., квітень 2017 року - 35243 грн., червень 2017 року - 15076 грн., вересень 2017 року - 6486 грн., листопад 2017 року - 27287 грн., січень 2018 року, серпень 2018 року - 3472 грн.;

3) п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в частині несвоєчасної реєстрації податкових накладних в ЄРПН на загальну суму ПДВ 15349,44 грн.;

4) в порушення п.п.176.2 ст.176, п.119.2 ст.119 Податкового кодексу України та Наказу ДПА України №1020 від 24.12.2010 року "Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого на користь платників податку, і сум утриманого з них податку та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого на користь платників податків, і сум утриманого з них податку", затвердженого наказом Міністерства фінансів Україну від 13.01.2015 року №4, на користь платників податків та суми утриманого з них податку за 4 квартал 2017 року не надано до контролюючого органу та у розрахунках ф. №1-ДФ, не в повному обсязі відображені виплачені доходи у вигляді дивідендів з ознакою доходу 109, не вказано суми, виплачені на користь фізичних осіб-підприємців за ознакою доходу 157.

На підставі зазначеного акту від 12 квітня 2019 року №657/15-32-14-07/33313902, ГУ ДФС в Одеській області 29.05.2019 року прийняті податкові повідомлення-рішення:

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем Податок на прибуток на 732581 грн., з яких 488387 грн. - за податковими зобов`язаннями та 244194 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с. 7);

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на 427384 грн., з яких 331589 грн. - за податковими зобов`язаннями та 165795 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (а.с. 9);

- №, згідно з яким за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 15349,44 грн., застосовано штраф в розмірі 10% у сумі 1534,94 грн. (а.с. 10);

- №, яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 510 грн. за платежем "Податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, із доходів платника у вигляді заробітної плати" (а.с. 11).

Податкові повідомлення-рішення від 29.05.2019 року № та від 29.05.2019 року № прийняті з урахуванням висновків Акту перевірки про нереальність господарських операцій позивача з такими контрагентами: ТОВ Трейд-Комплект, ТОВ СІТІПРАЙС, TOB АРТ СВІТ СТАР, TOB ДРІМ ЄВРО ТРЕЙД, ТОВ Стейл плюс, ТОВ Смарт-Компанні, ТОВ Астроплюс, TOB Струм Контракт, ТОВ Дектрейл ЛТД, ТОВ Пауер Буд, ТОВ БУДІВЕЛЬНО-МОНТАЖНЕ УПРАВЛІННЯ МП-423, ТОВ СОЛТАН, ТОВ ЛАЙМЕН ІНВЕСТ, ТОВ РЕДЕЙЛ ЛТД.

У п.3.1.1.1 Акту відображено, що на вищевказаних підприємствах на момент господарських відносин з позивачем або було працевлаштовано по одній особі, або ж підприємства звіт за формою 1-ДФ взагалі не подавали. Тобто у контрагентів було вочевидь недостатньо трудових ресурсів для виконання робіт (надання послуг) на користь позивача.

При цьому інформація про залучення контрагентами позивача третіх осіб для виконання договорів з ТОВ «ЗПНУ» у контролюючого органу згідно наявних інформаційних баз даних відсутня, походження послуг, які були придбані ТОВ «ЗПНУ» встановити неможливо.

Також висновки Акту перевірки грунтуються на інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень щодо наявних кримінальних проваджень та вироків суду відносно посадових осіб контрагентів позивача за ст.ст.205, 212 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно приписів п.44.1 та п.44.2 ст.44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Платники податку, які відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об`єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.

Відповідно до п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).

Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає об`єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Згідно ст.51 ПК України, платники податків, в тому числі податкові агенти, зобов`язані подавати контролюючим органам у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків.

У визначених цим Кодексом випадках розрахунки подаються в електронному вигляді.

Відповідно до п.138.1 ст.138 ПК України, фінансовий результат до оподаткування збільшується:

на суму нарахованої амортизації основних засобів або нематеріальних активів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності;

на суму уцінки та втрат від зменшення корисності основних засобів або нематеріальних активів, включених до витрат звітного періоду відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності;

на суму залишкової вартості окремого об`єкта основних засобів або нематеріальних активів, визначеної відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку, у разі ліквідації або продажу такого об`єкта.

Згідно п.138.2 ст.138 ПК України, фінансовий результат до оподаткування зменшується:

на суму розрахованої амортизації основних засобів або нематеріальних активів відповідно до пункту 138.3 цієї статті;

на суму залишкової вартості окремого об`єкта основних засобів або нематеріальних активів, визначеної з урахуванням положень цієї статті Кодексу, у разі ліквідації або продажу такого об`єкта;

на суму дооцінки та вигід від відновлення корисності основних засобів або нематеріальних активів в межах попередньо віднесених до витрат уцінки та втрат від зменшення корисності основних засобів або нематеріальних активів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

Відповідно до п.п.138.3.1 п.138.3 ст.138 ПК України, розрахунок амортизації основних засобів або нематеріальних активів здійснюється відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності з урахуванням обмежень, встановлених підпунктом 14.1.138 пункту 14.1 статті 14 розділу I цього Кодексу, підпунктами 138.3.2-138.3.4 цього пункту. При такому розрахунку застосовуються методи нарахування амортизації, передбачені національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку, крім "виробничого" методу.

Згідно п.176.2 ст.176 ПК України, особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані:

а) своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок;

б) подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.

У разі якщо відокремлений підрозділ юридичної особи не уповноважений нараховувати, утримувати і сплачувати (перераховувати) податок до бюджету, податковий розрахунок у вигляді окремого витягу за такий підрозділ подає юридична особа до контролюючого органу за своїм місцезнаходженням та надсилає копію такого розрахунку до контролюючого органу за місцезнаходженням такого відокремленого підрозділу в установленому порядку;

в) подавати на вимогу платника податку відомості про суму виплаченого на його користь доходу, суму застосованих соціальних податкових пільг та суму утриманого податку;

г) подавати контролюючому органу інші відомості про оподаткування доходів окремого платника податку в обсягах та згідно з процедурою, визначеною цим розділом та розділом II цього Кодексу;

ґ) нести відповідальність у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до п.185.1 ст.185 ПК України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Згідно п.187.1 ст.187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб`єкти підприємницької діяльності можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Відповідно до п.192.1 ст.192 ПК України, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка видана їх отримувачу - платнику податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних:

постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації;

отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу.

Розрахунки коригування, складені платником податку до податкових накладних, що не видаються отримувачу, що складені до 1 лютого 2015 року, а також складених під час отримання послуг від нерезидента, місцем постачання яких визначено митну територію України, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних таким платником податку.

Розрахунок коригування до податкової накладної складається також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, у тому числі не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг.

Відповідно до п.п.192.1.1 п.192.1 ст.192 ПК України, якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то:

а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов`язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок;

б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв`язку з отриманням таких товарів/послуг.

Постачальник має право зменшити суму податкових зобов`язань лише після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування до податкової накладної.

Згідно п.198.3 ст.198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше:

ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних;

для платників податку, що застосовують касовий метод, - ніж через 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку.

Згідно п.201.1 ст.201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 ст.201 ПК України, зокрема, передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

- для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відповідно до ст.120-1 ПК України, порушення термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також допущення помилок, при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної.

Порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів.

Згідно з ч.2 ст.3 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 цієї статті визначено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Як вбачається з Акту перевірки від 12 квітня 2019 року №657/15-32-14-07/33313902, ТОВ ЗПНУ занижено рядок 02 Декларацій про прибуток підприємств Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2018 р. на загальну суму 2713265 грн. та безпідставно віднесено до податкового кредиту 453073 грн. ПДВ по контрагентах: ТОВ Трейд-Комплект, ТОВ СІТІПРАЙС, TOB АРТ СВІТ СТАР, TOB ДРІМ ЄВРО ТРЕЙД, ТОВ Стейл плюс, ТОВ Смарт-Компанні, ТОВ Астроплюс, TOB Струм Контракт, ТОВ Дектрейл ЛТД, ТОВ Пауер Буд, ТОВ БУДІВЕЛЬНО-МОНТАЖНЕ УПРАВЛІННЯ МЛ-423, ТОВ СОЛТАН, ТОВ ЛАЙМЕН ІНВЕСТ, ТОВ РЕДЕЙЛ ЛТД.

Для проведення перевірки ТОВ ЗПНУ були надані такі документи: цивільно-правові договори з додатками, довідка про вартість виконаних робіт, локальний кошторис, договірна ціна на виконання робіт, акт приймання виконаних робіт (форма №КБ-2в), довідка про вартість виконаних робіт (форма КБ-3), аналітичні журнали по рахунку бухгалтерського обліку 63, виписки по банківським рахункам.

Також перевіркою враховано наступну інформацію, зазначену в Єдиному державному реєстрі судових рішень:

- кримінальне провадження №0000035, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.03.16 р. за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.205 КК України, відповідно до якого невстановлені особи, які створили з метою прикриття незаконної діяльності ряд підприємств причетні до створення та діяльності групи підприємств за допомогою реквізитів яких здійснюється протиправні фінансові операції, зокрема, ТОВ Трейд-Комплект;

- вирок Святошинського районного суду м. Києва по кримінальному провадженню №0001229 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.205 КК України, відповідно до якого, отримавши контроль над ТОВ СІТІПРАЙС, ТОВ АРТ СВІТ СТАР, ТОВ ДРІМ ЄВРО ТРЕЙД, ТОВ СТЕЙ ПЛЮС, ТОВ СТРУМ КОНТАКТ ОСОБА_2 разом з ОСОБА_4 та іншими невстановленими слідством особами, використовували вказані фіктивні підприємства з метою прикриття незаконної діяльності та уникли контролю за своєю діяльністю зі сторони контролюючих органів, завдяки чому отримали можливість складати фіктивні господарські угоди та фіктивні первинні документи;

- кримінальне провадження №0000177 від 10.08.2016р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України та невстановлених осіб за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.205 КК України, відповідно якого невстановлені особи у період з 2014 по 2016 роки створили ряд підприємств, серед яких ТОВ Смарт Компаній, з метою прикриття незаконної діяльності підприємств реального сектору економіки;

- кримінальне провадження №0000036 від 16.04.2015р. порушене СУФР ГУ ДФС у Кіровоградській обл. відносно ТОВ Астроплюс за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.205 КК України;

- кримінальне провадження №0000061 від 20.03.2017р. за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.205, ч.2 ст.364 КК, у ході проведення досудового розслідування якого встановлено, що ОСОБА_3 у своїй злочинній діяльності, пов`язаної з конвертацією безготівкових коштів у готівку використовує наступні підприємства, які мають ознаки фіктивності, зокрема, ТОВ Дектрейл ЛТД;

- кримінальне провадження №0000061 від 20.03.2017р. за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.205, ч.2 ст.364 КК, у ході проведення досудового розслідування якого встановлено, що ОСОБА_3 у своїй злочинній діяльності, пов`язаної з конвертацією безготівкових коштів у готівку використовує наступні підприємства, які мають ознаки фіктивності, зокрема, ТОВ Пауер Буд;

- кримінальне провадження №0000006 від 24.01.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212 КК України, відповідно якого досудовим розслідуванням встановлено, що до реєстрації групи підприємств мали відношення невстановлені слідством особи, які без дійсного наміру здійснювати діяльність, пов`язану з виробництвом та продажем товарно-матеріальних цінностей, виконанням робіт та наданням послуг, використовуючи реквізити та банківські рахунки підприємств з ознаками фіктивності, в тому числі, зокрема, ТОВ Струм Контакт;

- кримінальне провадження №0002780 від 30.08.2017 р. за фактами вчинення за попередньою змовою групою осіб фіктивного підприємництва; фінансових операцій з коштами, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації доходів; підроблення групою осіб документів по створенню (придбанню) ряду суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб), з метою прикриття незаконної діяльності, за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.205, ч.3 ст.358, ч.2 ст.209, ч.3 ст.209, ч.3 ст.191 КК України, відповідно якого в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_2 на теперішній час не припинив свою злочину діяльність та за попередньою змовою з ОСОБА_9, будучи добре підготовленими у юридичному та організаційному плані, продовжуючи здійснювати контроль та координацію злочинних дій та намірів учасників скоєння кримінального правопорушення шляхом створювання фіктивних суб`єктів підприємницької діяльності та взаємодії з вищезазначеними особами з метою проведення незаконних операцій, що призвело до фіктивного підприємництва, з використанням підроблених документів фінансово-господарської діяльності, умисного ухилення від сплати податків службових осіб підприємств реального сектору економіки та подальшого умисного привласнення державних коштів, легалізації доходів, отриманих злочинним шляхом, після вироку Святошинського районного суду міста Києва від 11.12.2017 р. організували вчинення фіктивного підприємництва шляхом координації та фінансування дій щодо створення та придбання інших суб`єктів підприємницької діяльності, з метою прикриття незаконної діяльності, шляхом документального оформлення псевдо-господарських операцій, а також незаконного формування податкового кредиту з податку на додану вартість та валових витрат з податку на прибуток підприємства на користь суб`єктів підприємницької діяльності реального сектору економіки. Так, вищезазначені особи, діючи навмисно, повторно, не маючи наміру здійснювати діяльність підприємств, на території адміністративно-територіальної одиниці Київської, Одеської областей та м. Києва за аналогічною схемою, створили, зокрема, ТОВ Будівельно-монтажне управління МП-423, ТОВСолтан, ТОВ Редейл ЛТД;

- кримінальне провадження №0000061 від 20.03.2017 р. за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.205, ч.2 ст.364 КК України, в ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 у своїй злочинній діяльності, пов`язаної з конвертацією безготівкових коштів у готівку, використовує наступні підприємства, які мають ознаки фіктивності, зокрема, ТОВ ЛАЙМЕН ІНВЕСТ.

Як зазначено Верховним Судом у постанові від 27.03.2018 року по справі №815/3563/17, податкові наслідки у вигляді формування податкового кредиту є правомірними лише у випадку реального виконання господарської операції та її підтвердження належними первинними документами, що відповідають критерію повноти та достовірності представлення інформації про юридичний факт і дозволяють встановити дійсний рух активів у процесі виконання господарської операції.

При оцінці податкових наслідків господарських операцій адміністративний суд не повинен обмежуватися встановленням лише формальних умов застосування платником податкових норм шляхом подання первинних документів, що за формою та змістом відповідають законодавчим вимогам, а з урахуванням доводів податкового органу має дослідити фактичні правовідносини учасників поставок, перевірити дійсний рух активів у процесі виконання операцій та встановити зв`язок складених первинних документів з реальними фактами господарської діяльності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 05.03.2019 року по справі № 814/569/16, на яку посилається позивач, не підтвердження операцій за ланцюгом постачання, так само як і податкова інформація про порушення податкової дисципліни, допущені контрагентом платника податків або третіми особами, не є свідченням нереальності господарських операцій, за умови їх підтвердження належними та допустимими первинними документами податкового та бухгалтерського обліку. Сам факт наявності вироку, ухваленого у кримінальному провадженні, не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, внаслідок чого є нагальна необхідність перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення і здійснювати комплексне дослідження усіх складових господарських операцій, з врахуванням обставин, встановлених вироком, який набрав законної сили, періоду часу, за який такі обставини встановлені, а також конкретної особи та наслідки її дій для реалізації конкретних господарських операцій.

Слід зазначити, що позивачем ані до позову, ані під час судового розгляду справи не надано жодного первинного документа, який би підтверджував реальність господарських операцій ТОВ «ЗПНУ» з контрагентами ТОВ Трейд-Комплект, ТОВ СІТІПРАЙС, TOB АРТ СВІТ СТАР, TOB ДРІМ ЄВРО ТРЕЙД, ТОВ Стейл плюс, ТОВ Смарт-Компанні, ТОВ Астроплюс, TOB Струм Контракт, ТОВ Дектрейл ЛТД, ТОВ Пауер Буд, ТОВ БУДІВЕЛЬНО-МОНТАЖНЕ УПРАВЛІННЯ МП-423, ТОВ СОЛТАН, ТОВ ЛАЙМЕН ІНВЕСТ, ТОВ РЕДЕЙЛ ЛТД.

Натомість з наданого відповідачем Акту перевірки вбачається, що вищенаведені контрагенти позивача не могли виконувати роботи (надавати послуги) на користь позивача через недостатність трудових ресурсів, необхідних для цього, відсутність відомостей щодо використання третіх осіб для виконання робіт (надання послуг).

Вказані обставини у сукупності з наведеною в Акті податковою інформацією про притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб контрагентів позивача за фіктивне підприємництво свідчать про обгрунтованість висновків відповідача про непідтвердження фактичного здійснення господарських операцій з даними контрагентами.

Доказів, які б спростовували такі висновки Акта перевірки від 12.04.2019 року №657/15-32-14-07/33313902, позивач суду не надав.

Суд бере до уваги доводи відповідача, що нереальність оформлених ТОВ ЗПНУ операції з вищенаведеними контрагентами свідчить про неправомірність відображення зобов`язань перед ним за кредитом рахунку 63 Розрахунки з постачальниками та підрядниками та порушення п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 Зобов`язання (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 р. №20.

Також є неправомірним відображення дебіторської заборгованості за товари/послуги перед ТОВ "ЗПНУ" за дебетом рахунку 63 Розрахунки з постачальниками та підрядниками, оскільки це є порушенням п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 Дебіторська заборгованість (затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 08.10.1999 р. №237).

Доводи позивача про те, що в Акті перевірки відсутні пункти 3.1.1.4 та 3.1.1.5, на які відповідач посилається в пункті 3.1.1.2 Акту, суд до уваги не бере, оскільки фактично порушення податкового законодавства, що стали підставою для прийняття податкового-повідомлення-рішення від 29.05.2019 року № , викладені в пункті 3.1.1.1 Акту, а посилання на пункти 3.1.1.4 та 3.1.1.5, як зазначив представник відповідача, є опискою.

При цьому суд наголошує, що підставою прийняття вказаного рішення є не конкретний пункт Акту перевірки, а власне Акт від 12.04.2019 року №657/15-32-14-07/33313902 як службовий документ вцілому.

Суд вважає безпідставними доводи позивача стосовно того, що сума збільшення грошового зобов`язання за платежем Податок на додану вартість (331589 грн.), а також сума відповідних штрафних санкцій (ппр № від 29.05.2019р.) сформована з урахуванням 64996,38 грн. - суми безпідставно віднесеної до податкового кредиту за наслідками взаємовідносин з ТОВ Арт Світ Стар у травні - липні 2016 року. При цьому суд виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що податковим повідомленням-рішенням ГУ ДФС в Одеській області №7 від 15.06.2017 року Товариству було збільшено грошове зобов`язання з ПДВ на суму 54569,00грн. та застосовані у зв`язку із таким збільшення штрафні (фінансові) санкції на суму 13642,00 грн. на підставі Акта від 31.05.2017 року №483/15-32-14-07/33313902 Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю ЗПНУ, , з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість з платником податків ТОВ Арт Світ Стар, код за за період червень 2016 року. (а.с. 8).

Тобто, вищезазначена перевірка проведена виключно по взаємовідносинам з ТОВ Арт Світ Стар за період - червень 2016 року, а не за травень-липень 2016 року.

На сторінці 2 Акту перевірки від 12.04.2019 року №657/15-32-14-07/33313902 наявне посилання на Акт від 31.05.2017 р. №483/15-32-14-07/33313902 по взаємовідносинам із ТОВ Арі Світ Стар за червень 2016 року, результат якого вплинув на висновки документальної планової перевірки.

У ході проведення документальної планової перевірки ТОВ ЗПНУ встановлені взаємовідносини із контрагентом-постачальником ТОВ Арт Світ Стар (код за ) у наступних податкових періодах на загальну суму 717394,54 грн. у т.ч. ПДВ 119565,74 грн.:

травень 2016 року - 285429,26грн, у т.ч ПДВ 47571,54грн.;

червень 2016 року - 327416,25грн., у т.ч. ПДВ 54569,36грн.;

липень 2016 року - 104549,03грн., у т.ч. ПДВ 17424,84 грн.

Зазначена інформація відображена на сторінці 48 акту від 12.04.2019 р. №657/15-32-14-07/33313902.

На cтop. 132 Акту перевірки від 12.04.2019 р. №657/15-32-14-07/33313902 зазначено, що на підставі порушень, викладених у п.2 розділу 3.1.1.1, ТОВ ЗПНУ у перевіряємому періоді безпідставно віднесено до податкового кредиту суми податку на додану вартість по контрагентах, зокрема, по ТОВ АРТ СВІТ СТАР (код за ) - 64996,38 грн. (травень та липень 2016 року).

Крім того, на стор. 134 Акту від 12.04.2019 р. №657/15-32-14- відсутній період встановлених порушень червень 2016 року.

Таким чином, суд бере до уваги доводи відповідача, що Актом від 12.04.2019 р. №657/15-32-14-07/33313902 встановлено завищення податкового кредиту ТОВ ЗПНУ по взаємовідносинам із ТОВ Арт Світ Стар у загальній сумі 64996,38грн., у т.ч. травень 2016 року - 47571,54грн., липень 2016 року - 17424,84грн., без урахування періоду "червень 2016 року", який перевірявся у 2017 році. Тому доводи позивача про нарахування йому грошових зобов`язань по ПДВ за один і той самий період двічі - є безпідставними та не беруться судом до уваги.

Доводи позивача про те, що в пункті 3.3.2.2 Акта перевірки від 12.04.2019 р. №657/15-32-14- відсутні встановлені порушення, за які застосовано штрафні санкції податковим повідомленням-рішенням № від 29.05.2019 року, суд до уваги також не бере, оскільки такі порушення відображені у пункті 3.3.2.1 вказаного Акту.

При цьому відповідач надав суду докази того, що ТOB ЗПНУ податковий розрахунок про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платників податків та суми утриманого з них податку за IV квартал 2017 року не подано до контролюючого органу (відповідач надав суду ті податкові розрахунки, які було подано позивачем).

Позивач зі свого боку не надав на вимогу суду докази подання контролюючому органу тих податкових розрахунків, які зазначені в Акті перевірки як неподані.

Також у пункті 3.3.2.1. Акту відображено, що податкові розрахунки про суми доходів нарахованих (сплачену) на користь платників податків та суми утриманого з них податку за 2016-2018 рр. подані з помилками, а саме: не відображені суми виплачених доходів приватним підприємцям за ознакою доходу 157 відповідно до п.177.8 ст.177, п.178.5 ст.178 ПК України.

При цьому, позивач доказів того, що в нього наявні копії документів, які підтверджують державну реєстрацію фізичних осіб, яким виплачено дохід, як суб`єкта підприємницької діяльності або ж як самозайнятої особи - не надав.

Також у пункті 3.3.2.1. Акту зазначено, що позивачем не в повному обсязі відображені виплачені доходи у вигляді дивідендів з ознакою доходу 109 - у І та IV кварталі 2016 року, у ІІ і IV кварталі 2018 року дивіденди не відображені.

Доказів на спростування викладених порушень, що відображені в Акті перевірки, позивач суду не надав.

Також з акту перевірки вбачається, що перевіркою встановлено порушення ТОВ ЗПНУ п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого порушено граничні терміни реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму ПДВ 15349,44 грн. Вказане порушення відображене на сторінці 136-137 Акту перевірки.

Згідно п.3.1.2.4 Акту перевірки ТОВ ЗПНУ зареєстровано в ЄРПН 8 податкових накладних на загальну суму ПДВ 15349,44 грн. з порушенням законодавчо встановлених термінів реєстрації до 15 календарних днів в наступних періодах, а саме: за жовтень 2018 року в сумі 3253,82 грн. (ПН від 29.10.2018 р. №48), за жовтень 2018 року в сумі 2432,46 грн. (ПН від 29.10.2018 р. №47), за грудень 2018 року в сумі 3716,82 грн. (ПН від 27.12.2018 р. №65), за травень 2018 року в сумі 717,63 грн. (ПН від 31.05.2018 р. №54), за червень 2018 року в сумі 1026,90 грн. (ПН від 13.06.2018 р. №1), за червень 2018 року в сумі 1026,90 грн. (ПН від 13.06.2018 р. №28), за липень 2018 року в сумі 2270,00 грн. (ПН від 04.07.2018 р. №68), за серпень 2018 року в сумі 904,91 грн. (ПН від 15.08.2018 р. №39).

Оспорюючи правомірність застосування штрафних санкцій податковим повідомленням-рішенням № від 29.05.2019 року, прийнятим на підставі Акта перевірки від 12.04.2019 р. №657/15-32-14-, позивач не надав суду доказів того, що вказані податкові накладні були зареєстровані в ЄРПН своєчасно. Посилання позивача на нібито неврахування відповідачем обставин отримання податкових накладних та приписів п.200.1.3 прим. ст.200 прим. ПК України жодним чином позивачем не обгрунтовані. У свою чергу відповідач довів правомірність вказаного рішення наведеним вище Актом перевірки.

З огляду на встановлені судом фактичні обставини та приписи чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що податкові повідомлення-рішення від 29.05.2019 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем Податок на прибуток на 732581 грн., з яких 488387 грн. - за податковими зобов`язаннями та 244194 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями; №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на 427384 грн., з яких 331589 грн. - за податковими зобов`язаннями та 165795 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); №, згідно з яким за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 15349,44 грн., застосовано штраф в розмірі 10% у сумі 1534,94 грн.; №, яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 510 грн. за платежем "Податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, із доходів платника у вигляді заробітної плати" - є правомірними, винесеними з дотриманням вимог ч.2 ст.2 КАС України, а саме: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю ЗПНУ є безпідставними та не підлягають задоволенню, а тому в їх задоволенні належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, ст.ст. 241-246, п.15.5 ч.1 розділу VII КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю ЗПНУ (адреса: вул. Канатна, 100/3, офіс 502, м. Одеса, 65039, ) до Головного управління ДФС в Одеській області (адреса: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 29.05.2019 року № , від 29.05.2019 року № , від 29.05.2019 року № , від 29.05.2019 року № відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд з одночасною подачею копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 20 березня 2020 року.

Суддя В.В. Андрухів

.