Справа № 161/14302/19
Суддя: Соколов В.М.
Дата ухвалення: 2020-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 березня 2020 року

Київ

справа №161/14302/19

адміністративне провадження №К/9901/6278/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Соколова В.М.,

суддів: Єресько Л.О., Загороднюка А.Г.,

перевіривши касаційну скаргу Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2020 року у справі №161/14302/19 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради, старшого інспектора (інспектора з паркування) Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Вавренчука Олександра Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області з позовом до Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради, старшого інспектора (інспектора з паркування) Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Вавренчука О.В. про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КупАП), а провадження у справі закрити.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області позов задоволено.

Не погодившись із таким судовим рішенням, Департамент муніципальної варти Луцької міської ради оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2019 року апеляційну скаргу Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків, шляхом подання заяви про поновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції із зазначенням поважних причин пропущеного строку.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2020 року визнано неповажними вказані скаржником причини пропуску строку звернення з апеляційною скаргою та відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Вважаючи таке судове рішення суду апеляційної інстанції ухваленим із порушенням вимог процесуального закону, Департамент муніципальної варти Луцької міської ради оскаржив його в касаційному порядку.

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 299 КАС України, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що наведені апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження є неповажними.

Відповідно до вимог частини першої статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Частиною другою статті 295 КАС України передбачено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Слід зазначити, що предметом розгляду у вказаній справі є визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Приписами статті 286 КАС України визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно частини 4 статті 286 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

07 жовтня 2019 року судом першої інстанції проголошено судове рішення. Під час проголошення судового рішення були присутні позивач та представник Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Ковальчук Д.В. Таким чином, останнім днем строку апеляційного оскарження є 17 жовтня 2019 року, тоді як апеляційна скарга подана до суду першої інстанції лише 26 листопада 2019 року.

Частиною третьою статті 298 КАС України передбачено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Оскільки апеляційну скаргу подано після закінчення строків на апеляційне оскарження, а причини пропуску строку вказані скаржником визнано неповажними, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення скарги без руху та надання скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом подання відповідної заяви із зазначенням інших поважних причин пропуску строку.

На виконання вимог ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2019 року, скаржником подано до суду клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, яке обґрунтоване тим, що копію оскарженого рішення Департамент муніципальної варти Луцької міської ради отримав 31 жовтня 2019 року, однак 15 жовтня 2019 року старший інспектор з адміністративно-претензійних матеріалів Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Ковальчук Д.В. був звільнений, а директор Департаменту на цей момент перебувала у відпустці і лише 11 листопада 2019 року на посаду старшого інспектора з адміністративно-претензійних матеріалів Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради переведений Осадовський Т.Е.

Суд апеляційної інстанції визнав неповажними доводи апелянта наведені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, зазначив, що хоча ОСОБА_2 , який був представником у судовому засіданні в суді першої інстанції, був звільнений 15 жовтня 2019 року і копію оскаржуваного рішення скаржником дійсно отримано 31 жовтня 2019 копію, проте директор Департаменту, яка могла самостійно оформити і подати апеляційну скаргу перебувала у відпустці до 16 жовтня 2019 року, тобто на момент надходження рішення суду першої інстанції до Департаменту, директор Департаменту перебувала на роботі.

При цьому слід зазначити, що оскільки статтею 287 КАС України передбачено спеціальний строк апеляційного оскарження, який становить 10 днів, а відтак строк, протягом якого особа, відповідно до частини другої статті 295 КАС України має право на поновлення строку у зв`язку з несвоєчасним отриманням рішення суду, також не повинен перевищувати 10 днів. Проте, скаржник не подав апеляційну скаргу протягом 10 днів з моменту отримання.

В зв`язку із зазначеним, Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 16 вересня 2019 року визнав неповажними підстави пропуску строку на апеляційне оскарження та відмовив у відкритті апеляційного провадження.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов правомірного висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження, оскільки наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження не є такими, що не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги не спростовують і не ставлять під сумнів установлені судом апеляційної інстанції обставини, а до скарги не додано будь-яких доказів поважності пропуску строку на апеляційне оскарження, які би зумовлювали об`єктивну неможливість вчасного звернення з апеляційною скаргою.

Отже, Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження з підстав пропуску апелянтом строку на апеляційне оскарження, вірно застосував положення статті 299 КАС України, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Дія цієї норми поширюється, серед іншого, на ухвали судів апеляційної інстанції, перелік яких наведений у частині третій статті 328 КАС України, який включає й ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження.

За такого правового регулювання та обставин справи Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 3, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2020 року у справі №161/14302/19 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради, старшого інспектора (інспектора з паркування) Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Вавренчука Олександра Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.М. Соколов

Л.О. Єресько

А.Г. Загороднюк ,

Судді Верховного Суду