Справа № 520/5954/19
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2020-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 р.Справа № 520/5954/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Сіренко О.І.,

Суддів: Калиновського В.А. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.09.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Кухар М.Д., повний текст складено 07.10.19 року по справі № 520/5954/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "Хіменергомаш"

до Головного управління ДФС у Харківській області , Державної фіскальної служби України

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "Хіменергомаш", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням уточнень просить суд:

-скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби України в Харківській області від 30.05.2019 року № 1176255/36986864, № 1176256/36986864 про відмову у реєстрації податкових накладних № 8 від 12.02.2019р., № 52 від 06.03.2019 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданих підприємством ТОВ "НВП "ХІМЕНЕРГОМАШ".

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкові накладні № 8 від 12.02.2019р., № 52 від 06.03.2019 р. подані підприємством ТОВ "НВП "ХІМЕНЕРГОМАШ" для реєстрації.

- стягнути з відповідачів на користь підприємства ТОВ "НВП "ХІМЕНЕРГОМАШ" судові витрати, а саме судовий збір. Позовна заява за формою та змістом у цілому відповідає вимогам ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачами винесено протиправні рішення про відмову в реєстрації податкових накладних № 8 від 12.02.2019р., № 52 від 06.03.2019 р., а відтак такі рішення підлягають скасуванню, а податкові накладні реєстрації датою її фактичного подання на реєстрацію.

25 вересня 2019 року рішенням Харківського окружного адміністративного суду адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "Хіменергомаш" до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.

Скасовано рішення Головного управління Державної фіскальної служби України в Харківській області від 30.05.2019 року № 1176255/36986864, № 1176256/36986864 про відмову у реєстрації податкових накладних № 8 від 12.02.2019р., № 52 від 06.03.2019 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданих підприємством ТОВ "НВП "ХІМЕНЕРГОМАШ".

Зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкові накладні № 8 від 12.02.2019р., № 52 від 06.03.2019 р. подані підприємством ТОВ "НВП "ХІМЕНЕРГОМАШ" для реєстрації.

Стягнуто з Головного управління Державної фіскальної служби в Харківській області на користь ТОВ "НВП "ХІМЕНЕРГОМАШ" за рахунок бюджетних асигнувань суму сплаченого судового збору в загальному розмірі 3842,00 грн.

Стягнуто з Державної фіскальної служби України на користь ТОВ "НВП "ХІМЕНЕРГОМАШ" за рахунок бюджетних асигнувань суму сплаченого судового збору в загальному розмірі 3842,00 грн.

Відповідач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції , подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Стверджує, що позивачем не було надано документів, щодо придбання ТМЦ чи їх виготовлення. Посилаючись на викладені доводи вважає відмову у реєстрації податкових накладних № 8 від 12.02.2019р., № 52 від 06.03.2019 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданих підприємством ТОВ "НВП "ХІМЕНЕРГОМАШ" правомірною.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що відповідно до приписів ст.201 ПКУ підприємством ТОВ "НВП "ХІМЕНЕРГОМАШ" за результатами проведеної фінансово-господарської діяльності було виписано на покупця - ТОВ "ОЛЕАНДР ГРУП", (). податкові накладні № 8 від 12.02.2019 р.. № 52 від 06.03.2019 р. та направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Згідно отриманих від Податкового органу квитанцій, податкові накладні підприємства ТОВ "НВП "ХІМЕНЕРГОМАШ" податкові накладні № 8 від 12.02.2019 р.. № 52 від 06.03.2019 р. . були прийняті, але їх реєстрацію зупинене відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України на підставі того, що вони не відповідають вимогам пп.1.6 п. 1 "Критеріїв ризиковості платника податку".

Однак рішеннями комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 30.05.2019 року № 1176255/36986864. № 1176256/36986864 було безпідставно відмовлено підприємству ТОВ "НВФ "ХІМЕНЕРГОМАШ" у реєстрації податкових накладних № 8 від 12.02.2019р.. № 52 від 06.03.2019 р. відповідно.

Не погодившись із зазначеними рішеннями податкового олоргану, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що зупинення реєстрації податкових накладених, а відтак і як наслідок рішення про відмову в їх реєстрації здійснено відповідачем без наявних на то підстав, встановлених чинним законодавством України та не у відповідності до норм Конституції України та Податкового кодексу України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Згідно підпунктів "а", "б" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій товариства є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Первинні документи складаються під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкуванню оброблення даних на підставі первинних документів складаються зведені облікові документи товариства.

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

За приписами пункту 74.2 статті 74 Податкового Кодексу України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (пункт 74.3 статті 74 Податкового Кодексу України).

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначає Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" № 1246 від 29.12.2010, податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно пункту 12 Порядку № 1246, в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200 1.3 і 200 1.9 статті 200 1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Аналогічні приписи містить підпункт 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, згідно яких реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання норми п. 201.16 ст. 201 Податкового Кодексу України Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21 лютого 2018 р. №117, якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації; Порядок розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

Згідно з вимогами п.3 Порядку №177, податкові накладні/розрахунки коригування, що подаються на реєстрацію в Реєстрі до проведення моніторингу, за результатами якого можливе зупинення їх реєстрації, перевіряються відповідно до таких ознак: 1) податкова накладна, яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю) та/або складена за операцією, що є звільненою від оподаткування; 2) обсяг постачання, зазначений платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування, становить менше 500 тис. гривень та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більше ніж у трьох (включно) платників податку; 3) одночасно значення показників D та P, розрахованих у наведеному у цьому підпункті, мають такі розміри: D >0,03, P

Відповідно п.4 Порядку №177, у разі, коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак, визначених у пункті 3 цього Порядку, такі податкова накладна/розрахунок коригування не підлягають моніторингу та підлягають реєстрації в Реєстрі.

Згідно з п.5 Порядку №177, податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Положеннями п.п.6 та 7 Порядку №177 визначено, що у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. У разі, коли за результатами моніторингу податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Тобто, підставами для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

- відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку;

- відповідність податкової накладної/розрахунку коригування критеріям ризиковості здійснення операції.

Пунктом 13 Порядку №117 передбачено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складання податкової накладної/розрахунку коригування;

2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД/послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;

3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Підпунктом 2.1. п.2 Критеріїв ризиковості платника податку визначено, що податкові накладні/розрахунки коригування, складені платниками податку, перевіряються на відповідність ознакам ризиковості здійснення операцій: обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування, яку(ий) подано на реєстрацію в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 відсотків загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД та послуг з кодами згідно з ДКПП, перелік яких визначено ДФС відповідно до додатка, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в Таблиці даних платника податку як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється).

Відповідно п.п.14, 15 Порядку №117, перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством. Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).

Пунктами 18-21 Порядку №117 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів. Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі. Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Відповідно до пункту 21 Порядку №117, підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що рішення Комісії Державної фіскальної служби України повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, підприємством ТОВ "НВП "ХІМЕНЕРГОМАШ" було придбано у ТОВ "ОЛЕАНДР ГРУП " по договору поставки від 28.10.2018 року № 3813/18 круг Ф 210 ст. 45 в кількості 19. 52 тони на суму 878 400.00. що підтверджується рахунком - фактурою № 502 ВІД 10.12.2018 року, видатковою накладною № 574 від 10.12.2019 року.

ТОВ "НВП "ХІМЕНЕРГОМАШ" на підставі договору № 50/22Д-2018/832 дп від 21.11.2018 року (специфікації № 1 від 21.11.2018 року. № 2 від 21.11.2018 року, специфікація № 3 від 25.02.2019 року. специфікація № 4 від 25.02.2019 року, специфікація № 5 від 04.03.2019 року, специфікація № 6 від 04.03.2019 року) передало на переробку згідно в/н № 2 від 10.12.2018 року круг Ф210ст.45 на ДП "Завод імені В.О. Малишева". Актом № 5 від 06.03.2019 року за результатами переробки замовнику передано БИЛТ .712.376.004 - конус (ф210 ст. 45) в кількості 70 шт.. БИЛТ 711.141.475 (8ТХ.217.332) - кільце (ф200ст. 20) в кількості 22 шт. на суму 163 604. 40 грн. Перевезення здійснено ФОП ОСОБА_1 , підтверджується ТТН № 1-1133 від 06.03.2019 року. Перераховано ДП "Завод імені В.О Малишева" за виконані роботи згідно п/д № 490 від 05.03.2019 року 140 594. 16 грн.

Позивачем на підставі договору № 3183/18 від 09.11.2018 року, укладений з ТОВ "ОЛЕАНДР ГРУП" поставлено товар, що підтверджується видатковою накладною № 113 від 06.03.2019 року конус БИЛТ .712.376.004 - конус (ф210 ст. 45) в кількості 70 шт.. ТТН № Р113 від 06.03.2019 року. Отримано плату з ТОВ "ОЛЕАНДР ГРУП" за такими платіжними дорученнями: № 519 від 05.03.2019 року на суму 140595. 00 грн. № 642 від 18.04.2019 року на суму 35000. 00 грн. п/д від № 502 від 27.02.2019 року на суму 150 000. 00 грн., п/д № 585 від 29.03.2019 року на суму 321200. 00 грн.. п/д № 543 від 13.03.2019 року. № 509 від 28.02.2019 року на суму 55000. 00 грн. Податкова накладна № 52 складена 06.03.2019 року та подана на реєстрацію 12.04.2019 року реєстрація зупинена.

ТОВ "НВП "ХІМЕНЕРГОМАШ" на підставі договору № 3469-Т від 11.02.2019 року з ТОВ "ТАКТ", згідно рахунку на оплату № СФ -00197 від 11.02.2019 року, видаткової накладної № РН - 002353 від 28.02.2019 року поставлено на адресу позивача, згідно ТТН № 1342 від 28.02.2019 року круг ф 200 ст. 20.

Перевезення здійснено ФОП ОСОБА_2 на підставі договору про надання транспортно-експедиційних послуг №01/18 від 21.01.2018 року, рахунком фактурою № 30 від 28.02.2019 року . актом виконаних робіт від 28.02.2019 року. Сплачено за перевезення згідно № 484 від 04.03.2019 р. суму 1800. 00 грн.

ТОВ "НВП "ХІМЕНЕРГОМАШ'' на підставі договору № 50/22Д-2018/832 дп від 21.11.2018 року (специфікації № 1 від 21.11.2018 року. № 2 від 21.11.2018 року, специфікація № 3 від 25.02.2019 року. специфікація № 4 від 25.02.2019 року, специфікація № 5 від 04.03.2019 року, специфікація № 6 від 04.03.2019 року) передаю на переробку, згідно видаткової накладної № 1 від 04.12.2018 року, рахунку фактури №СФ - 017984 від 27.11.2018 року. ТТН № 8403 від 04.12.2018 року.

12 лютого 2019 року згідно акту виконаних робіт та ТТН № 1-1116 від 12.02.2019 року. ТТН № 1-1116 від 12.02.2019 року, сплачено позивачем ДП "Завод імени Малишева В.О." грошові кошти у сумі 72 305. 57 грн.. платіжним дорученням № 430 від 11.02.2019 року.

Позивачем на підставі договору № 3183/18 від 09.11.2018 року, укладений з ТОВ "ОЛЕАНДР ГРУП" поставлено товар на підставі видаткової накладаної № 41 від 12.02.2019 року ТОВ "ОЛЕАНДР ГРУП" сплачено на ТОВ "НВП "ХІМЕНЕРГОМАШ" грошові кошти платіжними дорученнями № 345 від 05.12.2018 року. № 543 від 13.03.2019 року. Перевезення здійснено відповідно ТТН № 41 від 12.02.2019 року.

Податкова накладна № 8 складена 12.02.2019 року подана на реєстрацію 27.02.2019 року, реєстрація зупинена.

Господарські операції підприємства ТОВ "НВП "ХІМЕНЕРГОМАШ" з придбання, а потім з продажу товарів, у в податкових деклараціях ТОВ "НВФ "ХІМЕНЕРГОМАШ" з податку на додану вартість із додатками за лютий, березень 2019 року, які було своєчасно надано Податковому органу, прийнято та зареєстровано.

Відповідно до приписів ст.201 ПКУ підприємством ТОВ "НВП "ХІМЕНЕРГОМАШ" за результатами проведеної фінансово-господарської діяльності було виписано на покупця - ТОВ "ОЛЕАНДР ГРУП", (). податкові накладні № 8 від 12.02.2019 р.. № 52 від 06.03.2019 р. та направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Колегія суддів вказує на те, що укладений між позивачем та контрагентом ТОВ "ОЛЕАНДР ГРУП" договір містить основні положення, що свідчить про наявність наміру щодо настання реальних наслідків в момент укладення договору, оскільки, укладаючи угоду, сторони домовлялися щодо істотних умов правочину.

Таким чином, вищезазначений договір колегія суддів вважає належним та допустимим доказом наявності між позивачем та його контрагентом факту вчинення правочину в розумінні ст.202 Цивільного кодексу України.

Також, колегія суддів зазначає, що згідно ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Доказів повернення коштів до контрагента позивача після їх перерахування, наявності у позивача та його контрагента спільного інтересу щодо фіктивного отримання коштів за поставлений товар (що могло б мати місце у разі пов`язаності цих осіб), в матеріалах справи не міститься. За правилами Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" операція по списанню коштів з банківських рахунків платника податку призводить до зміни стану та структури активів і зобов`язань такого платника. Отже, наявність факту про належну оплату товару визнається судом належними та допустимими доказами реальності вчинених між позивачем та контрагентои позивача господарських операцій.

Для бухгалтерського обліку, що базується на безперервному документуванні всіх здійснюваних господарських операцій, первинні документи є документальними свідоцтвами, що підтверджують отримання товарно-матеріальних цінностей від постачальника. Такі документи у свою чергу є підставою для внесення записів до облікових бухгалтерських регістрів.

Колегія суддів зазначає, що до документів, що є підставою для оприбуткування товару, належать прибутково-видаткові накладні, які виписуються постачальником та містять кількісно-вартісні відомості про товар.

З наявних в матеріалах справи копій вищезазначених первинних документів вбачається, що останні оформлені у відповідності до вимог ч.2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704), а податкова накладна - згідно з нормами п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України. Вищевказані документи не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п. 2.4 Положення № 88 спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, призвели до зміни в структурі активів платника податків, а відтак, є належними та допустимими доказами реальності вчинення господарських операцій між позивачем та зазначеними контрагентами у перевіряємий період.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що господарські операції між позивачем та ТОВ "ОЛЕАНДР ГРУП", за результатами яких позивачем видано податкові накладні, носять реальний характер.

З огляду на зазначене, доводи апелянта про ненадання платником податку копій документів, а саме розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків, спростовуються дослідженими судом первинними документами щодо господарських операцій позивача та об`єктивно пояснюється видом діяльності позивача.

Крім того, колегія суддів зазначає, що під час реєстрації податкових накладних позивачем, відповідач застосував в якості підстави для зупинення реєстрації податкової накладної п. 1.6 "Критеріїв ризиковості платника податків", затвердженого Міністерством фінансів України.

Проте, ані станом на дату формування квитанцій по податковим накладним щодо позивача, ані станом на дату винесення рішення відсутній будь-який нормативно-правовий акт, що затверджує такі критерії.

Натомість такі критерії станом на дату формування квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних визначені Листом ДФС України від від 21.03.2018 р. № 959/99-99-07-18,

Державна регуляторна служба у листі від 19.04.2018 р. № 3890/0/20-18 зазначила, що проекти таких документів обов`язково погоджувати, а листи мають лише інформаційний характер і не встановлюють правових норм. ДРС наголосила на необхідності проведення регуляторних процедур.

Крім того, відповідно до положень п. 10 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.

Мінфін у дводенний строк погоджує або надсилає ДФС на доопрацювання визначені у цьому пункті критерії та перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Про визначені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, ДФС інформує Комітет Верховної Ради України з питань податкової та митної політики.

ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Вказана норма порядку кореспондує нормі Податкового кодексу України, зокрема положенням п. 77.2 ст. 77 ПК України періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний.

Порядок формування та затвердження плану-графіка, перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до положення про Міністерство фінансів України, затверджене Постановою КМУ від 20 серпня 2014 р. № 375 Міністерство фінансів України (Мінфін) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Мінфін є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову та бюджетну політику.

Відтак затвердження переліків ризику (в тому числі критеріїв ризиковості) є повноваженням Міністерства фінансів України.

На виконання вимог Податкового кодексу України, Закону України від 11.09.2003 р. № 1160-IV "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" та постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.1992 р. № 731 "Про затвердження Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади", Мінфін розробив проект наказу "Про затвердження Критеріїв ризиковості платника податку, Критеріїв ризиковості здійснення операцій та Переліку показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку".

Однак, станом на дату складення квитанції та на дату винесення рішення вказаний наказ залишається неприйнятим.

Крім того, з приводу регулювання зазначеного питання Листом ДФС України, суд зазначає наступне.

Відповідно до Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади Затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1992 р. № 731 Державній реєстрації підлягають нормативно-правові акти, що зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер (п. 2).

Відповідно до п. 4 вказаного Положення державній реєстрації підлягають нормативно-правові акти будь-якого виду (постанови, накази, інструкції тощо), якщо в них є одна або більше норм, що: а) зачіпають соціально-економічні, політичні, особисті та інші права, свободи й законні інтереси громадян, проголошені й гарантовані Конституцією та законами України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколами до неї, міжнародними договорами України, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, а також з урахуванням зобов`язань України у сфері європейської інтеграції та права Європейського Союзу (acquis ЄС), практики Європейського суду з прав людини, встановлюють новий або змінюють, доповнюють чи скасовують організаційно-правовий механізм їх реалізації; б) мають міжвідомчий характер, тобто є обов`язковими для інших міністерств, органів виконавчої влади, а також органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, що не входять до сфери управління органу, який видав нормативно-правовий акт.

Міністерства, інші центральні органи виконавчої влади направляють для виконання нормативно-правові акти лише після їх державної реєстрації та офіційного опублікування. У разі порушення зазначених вимог нормативно-правові акти вважаються такими, що не набрали чинності, і не можуть бути застосовані (пункт 15 зазначеного Положення).

Листом від 24.02.2010 р. N 1111-0-26-10-20 Міністерство юстиції України роз`яснило, що листи міністерств, інших центральних органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами, вони мають роз`яснювальний, інформаційний характер і не встановлюють правових норм.

Застосування критеріїв ризиковості платника податків породжує правові наслідки для широкого кола платників податків. Застосування у роботі органу державної влади критеріїв які не затверджені жодним нормативно-правовим актом, визначені на підставі листа ДФС, який не є нормативно-правовим актом, та яким не можуть встановлюватися будь-які нові правила та критерії, застосування яких несе правові наслідки для суб`єктів господарювання, в тому числі для зупинення реєстрації податкових накладних платників податків є прямим грубим порушенням ст. 19 Конституції України.

Відтак такі критерії не можуть бути підставою зупинення реєстрації податкових накладних до їх затвердження відповідним нормативно-правовим актом Міністерства фінансів України, зареєстрованим у встановленому законом порядку.

Таким чином, органи ДФС не мають право застосування вказаних критеріїв як підстави зупинення реєстрації податкових накладних до їх затвердження відповідним Наказом Мінфіну та реєстрації у Міністерстві юстиції України, як того вимагають норми ПК України та Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на зазначене, вимоги ч. 2 ст. 2 КАС України, колегія суддів дійшла висновку, що, у спірних правовідносинах відповідач діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з порушенням вимог ч. 2 ст. 2 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи те, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірність відмови у реєстрації податкових накладних № 8 від 12.02.2019р., № 52 від 06.03.2019 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданих підприємством ТОВ "НВП "ХІМЕНЕРГОМАШ", тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для скасування рішень Головного управління Державної фіскальної служби України в Харківській області від 30.05.2019 року № 1176255/36986864, № 1176256/36986864.

Щодо зобов`язання ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкові накладні № 8 від 12.02.2019р., № 52 від 06.03.2019 р. подані підприємством ТОВ "НВП "ХІМЕНЕРГОМАШ" для реєстрації, колегія судідв зазанчає наступне.

За приписами п.п. 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМ України № 1246 від 29.12.2010, яким передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

У першому та третьому випадках податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної або неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної.

У другому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день набрання законної сили саме рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної, при цьому датою реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні або день набрання законної сили рішенням суду.

Таким чином, нормами Податкового кодексу України та Порядку чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної та можливості зазначення дати її реєстрації.

Конвенційний принцип ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Такий висновок суду кореспондується з правовою позицією Верховного Суду України, яка викладена в рішенні від 16.09.2015 року у справі № 21-1465а15, згідно з якою суд вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовної вимоги щодо зобов`язання Державної фіскальної служби України зареєструвати податкові накладні № 8 від 12.02.2019р., № 52 від 06.03.2019 р.

Доводи апелянта про ненадання ТОВ "НВП "ХІМЕНЕРГОМАШ" документів, щодо придбання ТМЦ чи їх виготовлення, колегія суддів вважає спростованими вищенаведеними встановленими обставинами та наявними відповідними первинними документами.

За змістомп. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaariv. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "RuizTorijav. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ТОВ "НВП "ХІМЕНЕРГОМАШ".

Згідно з ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині нерозподілення судових витрат, відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, відповідача у справі.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.09.2019 року по справі № 520/5954/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)О.І. Сіренко
Судді(підпис) (підпис) В.А. Калиновський З.О. Кононенко
Повний текст постанови складено 18.03.2020 року