Справа № 320/2201/19
Суддя: Журавель В.О.
Дата ухвалення: 2020-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про самовідвід судді

20 березня 2020 року м. Київ № 320/2201/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Журавель В.О., розглянувши заяву про самовідвід в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань в м. Києві, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Державне бюро розслідувань, рада громадського контролю при ДБР в особі голови - Болдіна М.Я., про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання винити певні дії,

в с т а н о в и в:

3 травня 2019 р. до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 7 серпня 2019 р. (суддя Лиска І.Г) відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

16 березня 2020 р. суддею Київського окружного адміністративного суду Лискою І.Г заявлено самовідвід. Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16 березня 2020 р. заяву задоволено, а матеріали адміністративної справи №320/2201/19 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань в м. Києві, треті особа, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Державне бюро розслідувань, рада громадського контролю при ДБР в особі голови - Болдіна М.Я., про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, - передано для визначення іншого складу суду Київського окружного адміністративного суду згідно з вимогами статей 31 та 18 Кодексу адміністративного судочинства України.

17 березня 2020 р. протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями справу передано на розгляд судді цього адміністративного суду Журавлю В.О.

20 березня 2020 року суддя Журавель В.О. подав заяву про самовідвід. Заяву про самовідвід обґрунтував тим, що ОСОБА_1 у період з 18 квітня 2014 р. по 13 лютого 2017 р. працював у Київському окружному адміністративному суду на посаді помічника судді Київського окружного адміністративного суду Харченко С.В. та розміщувався у відведених судді службових кабінетах. При цьому Журавель В.О. та суддя Харченко С.В. рішенням зборів суддів уведені до складу однієї колегії суддів по розгляду справ, розміщені в суміжних кабінетах, тому за час роботи в суді Журавель В.О. неодноразово співпрацював із позивачем у цій справі ОСОБА_1, який також зазначений Журавлем В.О. як друг на його сторінці у соціальній мережі Фейсбук. Наведені обставини є загальновідомими і можуть викликати у учасників справи сумнів у безсторонності, об`єктивності або неупередженості судді Журавля В.О.

Тому суддя Журавель В.О. вважає, що за наведених обставин він не може брати участь у розгляді даної справи.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 39 КАС України, за наявності підстав, зазначених у статтях 36 - 38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Згідно з ч. 1 ст. 40 КАС України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює право на справедливий судовий розгляд. Кожна людина при визначенні її громадських прав та обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого обвинувачення, має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Щодо безсторонності Європейський суд з прав людини висуває дві вимоги: по-перше, бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності. Щоб задовольнити ці вимоги, суд повинен відповідати суб`єктивному і об`єктивному тесту: безсторонність для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися суб`єктивним тестом, тобто на підставі особистого переконання окремого судді в даній справі, і за об`єктивним тестом, тобто з`ясування, чи має суддя гарантії, достатні для виключення будь-якого законного сумніву стосовно його безсторонності.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини при вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" ("Wettstein v. Switzerland"), п. 44; та рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії" ("Ferrantelli and Santangelo v. Italy"), від 7 серпня 1996 р., п. 58).

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De Cubber v. Belgium"), від 26 жовтня 1984 р., п. 26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" ("Wettstein v. Switzerland") та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" ("Castillo Algar v. Spain"), від 28 жовтня 1998 р., п. 45).

Такі саме висновки містяться також в рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 р. у справі "Білуха проти України" (заява № 33949/02).

У той же час, реалізація принципу верховенства права, визначеного ст. 8 КАС України є неможливою без забезпеченої можливості доступу особи до незалежного, неупередженого суду, провадження в якому відповідає вимогам справедливого судового розгляду.

Під час розгляду заяви про самовідвід суд бере до уваги, що суддя Журавель В.О. особисто знайомий з ОСОБА_1 , в минулому під час роботи позивача в суді упродовж тривалого часу неодноразово співпрацював із ОСОБА_1, який зазначений Журавлем В.О. як друг на його сторінці у соціальній мережі Фейсбук. Наведені обставини є загальновідомими.

Таким чином, будь-яке рішення у цій справі, прийняте судом, до складу якого входить суддя Журавель В.О., може викликати у учасників справи сумнів в його безсторонності, об`єктивності або неупередженості.

Ураховуючи зазначене, суд дійшов висновку про наявність обставин, за яких суддя Журавель В.О. не може брати участі в розгляді даної адміністративної справи, а тому, його заява про самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 36, 39-41, 241-243, 248, 256, 294 КАС, суд

у х в а л и в:

Задовольнити заяву судді Журавля В.О. про самовідвід.

Передати адміністративну справу № 320/2201/19 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань в м. Києві, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Державне бюро розслідувань, рада громадського контролю при ДБР в особі голови - Болдіна М.Я., про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання винити певні дії до канцелярії Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду згідно з ч. 1 ст. 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Журавель В.О.