Справа № 640/4918/20
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2020-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

11 березня 2020 року м. Київ № 640/4918/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Погрібніченка І.М., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
до1. Міністерства соціальної політики України (01601, м. Київ, вул. Еспланадна, 8/10), 2. Державної казначейської служби України (01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6)
про зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася ОСОБА_1 з позовом до Міністерство соціальної політики України та Державної казначейської служби України, в якому просить:

стягнути з держави Україна за рахунок Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України в користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 шкоду заподіяну Управлінням Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області, Код , у розмірі 19 373,54 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Суд розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до п. 3, 4, 5 ч. 5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються: зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень; зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до приписів п. 8, 9 ч. 1 ст. 4 КАС України позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду; відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача;

У той же час, суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Також, суд звертає увагу позивача, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Тобто, зміст вказаної норми, свідчить про те, що судовому захисту підлягають лише вимоги, які відновлюють порушені права та охоронювані законом інтереси позивача.

Як вбачається зі змісту позовних вимог позивач просить стягнути з держави Україна за рахунок Державного бюджету України шкоду заподіяну Управлінням Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області у розмірі 19 373,54 грн.

В якості відповідачів по справі позивачем вказано: Міністерство соціальної політики України та Державну казначейську службу України.

При цьому, позовна заява не містить обґрунтування, якими саме діями чи бездіяльністю Міністерства соціальної політики України та Державної казначейської служби України порушено права, свободи та законні інтереси позивача.

У той же час, у самій позовній заяві, позивач як на підставу стягнення шкоди вказаному вище розмірі посилається на протиправні дії саме Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області.

Зокрема, позивач зазначає, що станом на час звернення його до суду з даним позовом, Управлінням Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області не виконується постанова Донецького окружного адміністративного суду від 23.11.2018 року, яким визнано протиправними дії Управління Пенсійного Фонду України у м. Краматорську Донецької області щодо невиплати ОСОБА_1 пенсії з вересня 2018 року та зобов`язано Управління Пенсійного Фонду України у м. Краматорську Донецької області відновити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; місце проживання: АДРЕСА_3 ) виплату пенсії за період з вересня 2018 року.

Позивач зазначає, що Управління Пенсійного Фонду України у м. Краматорську Донецької області перед ним має борг по виплаті пенсії у розмірі 18 444, 09 грн., який з урахуванням компенсації втрати доходів, у зв`язку з порушенням строку його виплати, становить 19 373, 54 грн.

Поряд з цим, суд звертає увагу позивача, що відповідно до п. 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 № 280 (далі - Положення № 280), Пенсійний фонду України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Пенсійний фонд України є юридичною особою публічного права, має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, власні бланки, рахунки в органах Казначейства та уповноважених банках (п. 14 Положення).

Відповідно до п. 7 Положення № 280 Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 затверджено Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Відповідно до п. 1 вказаного Положення, управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднані управління (далі - управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд). Управління Фонду підпорядковуються Фонду та безпосередньо відповідним головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Фонду), що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду.

Згідно з приписами пп. 3 п. 4 вказаного Положення Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань організовує роботу управлінь Фонду щодо: призначення (перерахунку) і виплати пенсій.

Отже, аналіз вказаних вище норм свідчить про те, що Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області є самостійним територіальним органом, до повноважень якого належить саме призначення (перерахунку) і виплата пенсій, несвоєчасна невиплата якої, є предметом оскарження даної позовної заяви.

В контексті викладеного, суд вказує на те, що позивачу необхідно привести позовні вимоги у відповідність до вимог Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої та другої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом подання до суду протягом 5 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху:

- заяви про приведення позовних вимог у відповідність до норм Кодексу адміністративного судочинства України;

Керуючись статтями 160, 161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву без руху.

2. Встановити позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання даної ухвали.

3. Попередити позивача про те, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви, вона буде повернута йому відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства.

Ухвала оскарженню не підлягає. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями), відповідно частини другої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.М. Погрібніченко