Справа № 361/6397/18
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 361/6397/18 Суддя (судді) першої інстанції: Дутчак І. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г. В.

суддів: Парінова А. Б., Собківа Я. М.

за участю секретаря Скидан С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції Полтавської області Департаменту патрульної поліції

на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 січня 2020 року

у справі №361/6397/18 (розглянута у відкритому судовому засіданні)

за позовом ОСОБА_1

до відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції Полтавської області Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови в справі про притягнення до адміністративної відповідальності

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом до Департаменту патрульної поліції (надалі - відповідач), в якому просив суд: скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ВР №190389 від 18 вересня 2018 року, винесену інспектором батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Городянко Яною Сергіївною (далі інспектор поліції), про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 1321 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 18 вересня 2018 року оскаржуваною постановою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченою ст. 1321 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн, за порушення ним вимог п. 22.5 Правил дорожнього руху України на 82 км автодороги М-22 Полтава-Олександрія.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 січня 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Скасовано постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ВР №190389 від 18 вересня 2018 року, винесену інспектором батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Городянко Яною Сергіївною, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 1321 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) грн. Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 1321 КУпАП.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Департаментом патрульної поліції Національної поліції України в особі батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції Полтавської області Департаменту патрульної поліції (надалі - апелянт) було подано апеляційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати рішення Броварського міськрайонного суду Київської області 24 січня 2020 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені адміністративного позов у повному обсязі.

В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ`єктивність рішення суду першої інстанції, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення та прийняття нового про відмову в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що позивач підтверджував, що здійснював рух на транспортному засобі та перевозив великогабаритний вантаж, відповідно до замірів проведених в присутності водія, ширина якого складала 3 м. 10 см., що підтверджується фотознімком, який міститься в матеріалах справи. Поряд з цим, позивач не заперечував відсутність та ненадання на вимогу працівника поліції для перевірки дозвільного документу на перевезення великогабаритного вантажу, виданого уповноваженими органами Національної поліції.

Крім того, апелянтом заявлено клопотання про розгляд апеляційної скарги за його відсутності.

На адресу апеляційного суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відзиву на апеляційну скаргу позивачем не подано.

В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 13 ст. 10, ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 18 вересня 2018 року інспектором поліції Городянко Я.С. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ВР №190389, якою позивача за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 1321 КУпАП, притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Із спірної постанови вбачається, що 18 вересня 2018 року позивач, рухаючись транспортним засобом марки MANTGX18.400, реєстраційний номер НОМЕР_1 , із напівпричепом, по автомобільній дорозі М22 Полтава-Олександрія, перевозив негабаритний вантаж, ширина якого складала 3 м 10 см, чим порушив вимоги п. 22.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ст. 1321 КУпАП.

Вважаючи дії відповідачів протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом за захистом свого порушеного права.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що суб`єктом владних повноважень не доведено правомірності винесення оскаржуваної постанови в цілому, а тому суд першої інстанції вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, оскільки вимірювання габаритів транспортного засобу здійснювалося без застосування вимірювальної техніки на стаціонарному чи пересувному пункті (платформі), технічними засобами, що мають нормативні метрологічні характеристики.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Приписами пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» та статті 222 КУпАП встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі та розглядає справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху, правил перевезення вантажу. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

З метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом № 1395 від 07.11.2015 року МВС України затверджено відповідну Інструкцію (надалі - Інструкція).

Відповідно до пункту 4 Розділу І Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Пунктом 2 Розділу III Інструкції передбачено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена, зокрема приписами статті 1321 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (надалі - ПДР України) визначено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги», рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Єдині вимоги до проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів з вантажем або без нього автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами встановлено Правилами, затвердженими постановою КМ України № 30.

Пунктами 4, 26, 27 Правил визначено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Необхідність супроводу великогабаритного та великовагового транспортного засобу спеціального призначення патрульним автомобілем Національної поліції чи автомобілем прикриття визначається уповноваженим підрозділом Національної поліції під час видачі дозволу з урахуванням необхідності забезпечення безпечних умов дорожнього руху.

Супровід автомобілем прикриття обов`язковий у разі, коли ширина великогабаритного транспортного засобу спеціального призначення перевищує 3,5 чи довжина 24 метри.

Під час супроводу автомобіль прикриття обладнується з додержанням вимог стандартів проблисковим маячком оранжевого кольору, ввімкнення якого не дає переваги в русі, а є тільки допоміжним засобом інформації для інших учасників руху. На автомобілі прикриття встановлюється дорожній знак «Об`їзд перешкоди з лівого боку», який повинен відповідати вимогам стандартів.

Приписами статті 1321 КУпАП передбачено, що порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 1.10 ПДР України визначено, що габаритно-ваговий контроль - перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю.

Пунктами 3, 6, 25 Порядку №879 визначено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху. Габаритно-ваговий контроль здійснюється виключно у місці здійснення габаритно-вагового контролю, якими є відповідні стаціонарні та пересувні пункти. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів складають акт за формою, встановленою Мінінфраструктури, з оперативним повідомленням відповідного підрозділу МВС, що забезпечує безпеку дорожнього руху.

Колегія суддів звертає увагу, що приписами пункту 11 Порядку № 879 чітко встановлено, що місце та режим роботи пересувного пункту встановлюється Укртрансбезпекою за погодженням з уповноваженим підрозділом Національної поліції.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верхового Суду від 26 лютого 2020 року по справі №815/6515/17.

Однак, всупереч зазначеному, матеріали справи не містять жодного із документів підтверджуючих, що позивача зупинили в місці роботи пересувного пункту, яким здійснювалося перевірка транспортного засобу.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що апелянт в апеляційній скарзі посилається на фотознімок, як доказ порушення позивачем вимог законодавства, проте, на даному фотознімку розміщено транспортний засіб на ґрунтовій дорозі між полями та з нього не можливо встановити наявність стаціонарного або пересувного пункту габаритно-вагового контролю.

З аналізу матеріалів справи та норм права, колегія суддів приходить до висновку, що апелянтом, на якого ст. 77 КАС України покладено обов`язок доведення правомірності прийнятого рішення, не доведено факту порушення позивачем п. 22.5 ПДР України та постанови КМ України №30, внаслідок чого відсутні підстави для застосування до позивача адміністративного стягнення за ст. 1321 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн, відповідно до винесеної інспектором поліції постанови серії ВР № 190389 від 18 вересня 2018 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що спірна постанова про накладення адміністративного стягнення по справі по адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача за ст 1321 КУпАП закриттю.

Доводи представника апелянта, що працівники патрульної служби мають право перевіряти документи, колегією суддів не приймаються до уваги, так як перевірка наявності документів не передбачає проведення замірів великовагових транспортних засобів.

З аналізу матеріалів справи та норм права, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

При цьому апеляційна скарга не містять посилання на обставини, передбачені статтями 317-319 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 34, 242, 243, 246, 250, 308, 310, 316, 321,322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції Полтавської області Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 січня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя: Г. В. Земляна

Судді: А. Б. Парінов

Я. М. Собків