Справа № 0540/9577/18-а
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2020-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 березня 2020 року

Київ

справа №0540/9577/18-а

адміністративне провадження №К/9901/6891/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гімона М.М.,

суддів: Гусака М.Б., Усенко Є.А.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області, яке є правонаступником Головного управління ДФС у Донецькій області, на ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду від 06.02.2020 у справі № 0540/9577/18-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та часткове скасування податкового повідомлення-рішення ,

ВСТАНОВИВ:

11.03.2020 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Донецькій області (далі - ГУ ДПС) на ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду від 06.02.2020 про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ГУ ДПС на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30.11.2018.

З касаційної скарги вбачається, що ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 06.12.2019 у задоволенні клопотань ГУ ДПС про поновлення строку на апеляційне оскарження та відстрочення сплати судового збору відмовлено, апеляційну скаргу у цій справі залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, шляхом надання оригіналу квитанції про оплату судового збору, а також заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження з наведенням інших обґрунтованих причин для такого поновлення або доказів своєчасного звернення до суду із апеляційною скаргою. Підставою для залишення апеляційної скарги без руху стало зокрема те, що апеляційну скаргу подано після спливу строку встановленого для її подання та наведені скаржником підстави для його поновлення визнані судом неповажними, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційним судом встановлено, що повний текст рішення суду першої інстанції у цій справі складено та підписано 30.11.2018, проте, апеляційну скаргу подано лише 27.11.2019, що свідчить про звернення до суду з апеляційною скаргою поза межами строку встановленого статтею 295 КАС України. При цьому, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.01.2019 вперше подану апеляційну скаргу повернуто скаржнику у зв`язку з тим, що вона була підписана особою, яка не підтвердила свої повноваження щодо підписання такої апеляційної скарги.

У клопотанні про поновлення строку відповідачем зазначено, що вперше апеляційну скаргу було подано в строки, проте через неналежне оформлення копії довіреності на підтвердження повноважень представника, апеляційну скаргу було повернуто.

Апеляційний суд дійшов висновку, що своєчасне звернення до суду з вперше поданою апеляційною скаргою та повернення цієї скарги судом скаржнику не може бути поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження та не впливає на перебіг даного строку. З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії. Відсутність відповідного бюджетного фінансування щодо видатків на оплату судового збору не можуть впливати на дотримання строку апеляційного оскарження судових рішень і, як наслідок, не є поважною підставою пропуску цього строку.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали Першого апеляційного адміністративного суду від 06.02.2020 на виконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції ГУ ДПС подало повторне клопотання, в якому просило продовжити строк на усунення недоліків апеляційної скарги в частині надання суду документу про сплату судового збору, оскільки податковий орган не має можливості виконати вимоги ухвали суду у визначений строк. В той же час, пояснень та доказів щодо причин пропуску строку звернення до суду не надано.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження суд виходив з того, що наведені скаржником у клопотанні від 26.12.2019 підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є аналогічними тим, які Судом були оцінені та визнані неповажними ухвалою від 06.12.2019 про залишення апеляційної скарги без руху та на пропозицію суду апелянт не направив у встановлений судом строк заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження з зазначенням інших (поважних) підстав для цього.

У касаційній скарзі відповідач зазначає, що не погоджується з такими висновками апеляційного суду, оскільки обставини які вплинули на затримку сплати судового збору при поданні апеляційної скарги зумовлені, окрім відсутності належного фінансування, зміною ставок судового збору. Ці обставини, на думку скаржника, є об`єктивними та не залежать від волі ГУ ДПС. Разом з тим, судовий збір був сплачений податковим органом одразу після відповідних надходжень до бюджету, а пропуск строку при повторному звернені є незначним, отже наявні правові підстави для поновлення пропущеного строку. Звертає увагу, що право на судовий захист входить до переліку тих прав, що захищаються Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначає, що порушення порядку оподаткування створює загрозу економічним інтересам держави, зокрема перешкоджає, акумулюванню та використанню податкових платежів, що може призвести до неможливості фінансування державних видатків.

Проте, колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків апеляційного суду, оскільки відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними. В даному випадку підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження стало саме те, що скаржник у строк, визначений судом, не подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, у зв`язку з чим доводи скаржника про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження є безпідставними. Доводів про те, що на виконання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, апелянтом подавалась така заява, касаційна скарга не містить.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що апеляційним судом прийнято правильне рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження за скаргою відповідача, оскільки скаржником не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження із повідомленням інших (поважних) підстав для поновлення такого строку.

Поряд суд касаційної інстанції зазначає, що відсутність у суб`єкта владних повноважень коштів для своєчасної сплати судового збору є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Відповідач, що діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від фінансових складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо сплати судового збору.

Слід зазначити, що право на апеляційний та у визначених законом випадках касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 травня 2008 року "Надточій проти України" принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З огляду на наведене та виходячи з того, що правильне застосовування апеляційним судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення та доводи наведені у касаційній скарзі не спростовують наведеного, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 133, 169, 295, 299, 333, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Донецькій області, яке є правонаступником Головного управління ДФС у Донецькій області, на ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду від 06.02.2020 у справі № 0540/9577/18-а.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.М. Гімон

М.Б. Гусак

Є.А. Усенко ,

Судді Верховного Суду