Справа № 338/1438/19
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2020-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2020 рокуЛьвівСправа № 338/1438/19 пров. № А/857/2693/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Курильця А. Р., Кушнерика М. П.,

з участю секретаря судового засідання - Ратушної М. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби на рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 14 лютого 2020 року у справі №338/1438/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування постанови,-

суддя в 1-й інстанції - Рибка Л. Я.,

час ухвалення рішення - 14.02.2020 року,

місце ухвалення рішення - с. Богородчани,

дата складання повного тексту рішення - не зазначено,

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача - заступника начальника - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Івано-Франківської митниці Державної фіскальної служби України Сучака С. В., в якому просила скасувати постанову у справі про порушення митних правил №150/20600/19 від 26 вересня 2019 року, якою її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 40766,28 грн та закрити провадження у цій справі.

Ухвалою суду від 15 січня 2020 року відповідача у справі - заступника начальника - начальника УПМП та МВ Івано-Франківської митниці ДФС Сучака С. В. замінено на належного відповідача - Галицьку митницю Держмитслужби.

Рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 14 лютого 2020 року позов задоволено. Скасовано постанову заступника начальника - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Івано-Франківської митниці Державної фіскальної служби України Сучака С. В. у справі про порушення митних правил №150/20600/19 від 26 вересня 2019 року щодо ОСОБА_1 за ст.485 МК України та закрито справу про адміністративне правопорушення.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що посадовими особами митного органу забезпечено позивачу реалізацію свого права на захист в якості особи, що притягується до адміністративної відповідальності в повній мірі, оскільки останньому надано достатньо часу (з дати отримання повідомлення митниці про необхідність прибуття на митницю для з`ясування обставин митного оформлення автомобіля, а саме: 15 серпня 2019 року) до дати розгляду цієї справи по суті - 26 вересня 2019 року для надання обґрунтованих пояснень та заперечень на протокол про порушення митних правил. Крім того, зазначає, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності прийнята правомірно, відповідач діяв на підставі, у спосіб та в межах повноважень встановлених чинним законодавством України, оскільки позивач умисно вчинила протиправні дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру належних до сплати митних платежів на загальну суму 13588,76 грн шляхом надання органу доходів і зборів договіру купівлі-продажу від 03 січня 2018 року без номера, що містить неправдиві відомості про відправника та відомості про фактурну вартість автомобіля та заявила такі відомості у поданій нею через уповноважену особу митній декларації №UA206010/2018/400202. Зазначає, що позивача притягнуто до відповідальності за ст.485 МК України на основі наданих митним інформаційним центром Королівства Нідерландів документів, за результатами аналізу яких, митним органом встановлено різницю в ціні транспортного засобу, відповідно перераховано митні платежі та прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу. Просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Відзив на апеляційну скаргу позивачем поданий не був. Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Учасники справи в судове засідання не прибули, хоча про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, згідно з ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій, тому колегія суддів вважає можливим проведення розгляду справи в їх відсутності за наявними у справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів, згідно з ч.4 ст.229 КАС України без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 05 січня 2018 року ОСОБА_1 через пункт пропуску "Шегині - Медика" митного поста "Мостиська" Львівської митниці ДФС ввезла на митну територію України товар - автомобіль марки "Renault" модель "Megane", календарний рік виготовлення - 2013, номер кузова НОМЕР_1 (а.с.145 - 146 ).

В якості документа, який містить відомості щодо вартості придбаного товару, одночасно з митною декларацією, позивачем надано Івано-Франківській митниці ДФС документ без перекладу на українську мову б/н від 03 січня 2018 року, згідно з яким Oksana Derevianko, Stusa, 23 RAKOVEZ, Oekraine, є покупцем, а нідерландська компанія Automarkt Beverwijk Holland - продавцем та відправником товару (вищезгаданого автомобіля), вартість товару складає 4000,00 євро (а.с. 145).

Згідно з відповіддю митних органів Королівства Нідерландів №NL19DZA00119297WZ від 16 квітня 2019 року, яка була надана на запит митного органу щодо перевірки автентичності документів, на підставі яких було здійснено митне оформлення автомобіля марки "Renault" модель "Megane", 2013 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , наданий ОСОБА_1 на розгляд митних органів договір купівлі-продажу легкового автомобіля від 03 січня 2018 року є неправильним і невідомим для компанії Auto Wientjes B.V. Правильний договір купівлі-продажу від 03 січня 2018 року має зовсім інший макет. Правильна сума, яка була сплачена - це не 4000,00 євро, а 5150,00 євро. Цю оплату було здійснено готівкою (а.с. 55 - 58).

14 серпня 2019 року на адресу позивача направлено повідомлення за підписом заступника начальника - начальника УПМП та МВ Сучака С. В. про необхідність до 10 год 27 серпня 2019 року з`явитись до митниці для з`ясування обставин митного оформлення товару - автомобіля марки "Renault" модель "Megane", календарний рік виготовлення - 2013, номер кузова НОМЕР_1 (а.с. 140 ).

Згідно з витягом з офіційного сайту АТ "Укрпошта", відправлення за трек-номером 850 особисто вручено адресату 15 серпня 2019 року о 20 год 00 хв (а.с. 82).

10 вересня 2019 року головним державним інспектором відділу оперативного реагування, взаємодії з митними органами іноземних держав та моніторингу УПМП та МВ Івано-Франківської митниці ДФС Шпинтою Т. І. складено щодо ОСОБА_1 протокол про порушення митних правил №150/20600/19. Згідно з цим протоколом, позивач шляхом надання органу доходів і зборів документа - договору купівлі-продажу б/н від 03 січня 2018 року, який містить неправдиві відомості щодо вартості товару (автомобіля марки "Renault" модель "Megane", календарний рік виготовлення - 2013, номер кузова НОМЕР_1 ), та заявлення Івано-Франківській митниці ДФС в митній декларації № UA206010/2018/400202 від 11 січня 2018 року неправдивих відомостей щодо вартості товару, вчинила дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів, які підлягали сплаті за митне оформлення товару. Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) ст.485 МК України. Протокол складено за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності. У ньому зазначено, що розгляд справи відбудеться 26 вересня 2019 року о 10 год 00 хв. Примірник протоколу 12 вересня 2019 року направлено ОСОБА_1 поштовим відправленням разом із листом, в якому позивачу роз`яснено зміст ч.4 ст.526, ст.498 МК України (а.с. 136, 138 - 139).

Конверт, що направлявся на адресу ОСОБА_1 повернуто відправнику та причиною невручення вказані інші причини - "відмовився від одержання" (а.с. 137).

09 вересня 2019 року головним державним інспектором відділу оперативного реагування, взаємодії з митними органами іноземних держав та моніторингу УПМП та МВ Івано-Франківської митниці ДФС Шпинтою Т. І. відібрано пояснення у ФОП ОСОБА_2 щодо обставин розмитнення автомобіля марки "Renault Megane". Митний брокер пояснив, що не пам`ятає, які документи були надані йому позивачем. Надати пояснення щодо заповнення митної декларації на зазначений транспортний засіб не має можливості, так як частина документів у лютому 2018 року була вилучена у нього військовою прокуратурою (а.с. 167).

Крім того, 11 вересня 2019 року головним державним інспектором УПМП відібрано пояснення у ОСОБА_3 , 1990 року народження, жителя АДРЕСА_1 , який зазначив, що обставин ввезення автомобіля Renault Megane, не пам`ятає. На інші запитання ОСОБА_3 відповідати відмовився на підставі ст.63 Конституції України (а.с. 162).

26 вересня 2019 року заступником начальника - начальником УПМП та МВ Івано-Франківської митниці ДФС Сучаком С. В. за результатами розгляду матеріалів справи про порушення митних правил, розпочатої 10 вересня 2019 року за ознаками вчинення громадянкою України ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, винесено постанову №150/20600/19. Згідно з цією постановою позивача визнано винуватою у вчиненні дій, спрямованих на неправомірне зменшення розміру митних платежів, які підлягали сплаті за митне оформлення товару - автомобіля марки "Renault" модель "Megane", календарний рік виготовлення - 2013, номер кузова НОМЕР_1 , шляхом надання органу доходів і зборів документу - договору купівлі-продажу без номера від 03 січня 2018 року, які містить неправдиві відомості щодо вартості товару, та заявлення Івано-Франківській митниці ДФС в митній декларації №UA206010/2018/400202 від 11 січня 2018 року неправдивих відомостей щодо вартості товару. На позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьохсот відсотків несплаченої суми митних платежів - 40766,28 грн.

У постанові зазначено, що на розгляд справи ОСОБА_1 не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена листом Івано-Франківської митниці ДФС від 11 вересня 2019 року №1256/10/09-70-20-31. Клопотання про перенесення розгляду справи від неї не надходило (а.с. 171 - 172).

Копію постанови від 26 вересня 2019 року цього ж числа направлено позивачу, однак з копії конверта вбачається, що відправлення повернулось до Івано-Франківської митниці ДФС з позначкою, що причиною невручення такого є відмова від одержання (а.с.168, 170).

22 жовтня 2019 року копію оскаржуваної постанови направлено на адресу Богородчанського районного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області для організації примусового виконання (а.с.169).

Постановою від 05 листопада 2019 року відкрито виконавче провадження з виконання постанови №150/20600/19 від 26 вересня 2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 40766,28 грн штрафу та зобов`язано останню з`явитись до державного виконавця 12 листопада 2019 року (а.с. 14 - 16).

Про існування постанови у справі про порушення митних правил від 26 вересня 2019 року позивачка дізналась 18 листопада 2019 року у Богородчанському районному відділі ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області та отримала її копію, у визначений законом десятиденний строк - 27 листопада 2019 року - направила поштовим відправленням позовну заяву до суду, що підтверджується даними з офіційного сайту АТ "Укрпошта".

З огляду на викладене, так як позивач не отримала копію оскаржуваної постанови від органу, який її склав, докази отримання такої в матеріалах справи про порушення митних правил відсутні, ОСОБА_1 дізналась про постанову від 26 вересня 2019 року лише після відкриття виконавчого провадження щодо примусового стягнення з неї суми штрафу, тому причини пропуску строку звернення до суду з цим позовом суд першої інстанції визнав поважними, підстави для застосуванням ч.4 ст.123 КАС України відсутні.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова у справі про порушення митних правил є неправомірною, підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю, оскільки належних, допустимих і достатніх доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, не здобуто, висновки відповідача ґрунтуються виключно на припущеннях, а лист митних органів Королівства Нідерландів та те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі, не доводять наявності у діях позивача умислу, спрямованого на вчинення порушення митних правил, а також переслідування мети, спрямованої на неправомірне зменшення розміру митних платежів.

Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Ч.1 ст.458 МК України передбачає, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно зі ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ст.489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, диспозиція ст.485 МК України встановлює, що відповідальність настає, за зазначення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Відповідно до ст.10 КУпАП України суб`єктивна сторона цього правопорушення характеризується лише умисною формою вини, тобто особа, яка вчиняє такі дії, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Разом з тим, матеріали справи про порушення митних правил не містять доказів умислу позивача на вчинення дій передбачених диспозицією ст.485 МК України.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для складання протоколу про порушення митних правил та основним доказом для притягнення позивача до відповідальності була інформація, отримана від митних органів Королівства Нідерландів, згідно з якою товар - автомобіль марки "Renault" модель "Megane", 2013 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , був проданий нідерландською компанією AUTO WIENTJES B.V. (7325 AH APELDOORN) громадянину ОСОБА_3 АДРЕСА_2 , за ціною 5250,00 євро та на підставі митної декларації №18NLJBZ1BNAWV6WD58 від 03 січня 2018 року вивезений 05 січня 2018 року за межі ЄС через пункт пропуску "Medyka" (PL401030) на польсько-українському кордоні.

На підставі зазначених даних та службової записки спеціалізованого підрозділу - відділу адміністрування митних платежів Івано-Франківської митниці ДФС від 21 серпня 2019 року №424/09-70-19-24, відповідно до якої різниця митних платежів між сплаченими за митною декларацією №UA206010/2018/400202 від 11 січня 2018 року та тими, які мали бути сплачені за умови подання до митного оформлення фактури №190025 від 03 січня 2018 року, декларації митних органів Королівства Нідерландів №18NLJBZ1BNAWV6WD58 від 03 січня 2018 року, згідно з якими вартість товару складає 5250,00 євро, становить 13588,76 грн працівник органу ДФС дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Разом з тим, експортна декларація доводить лише факт початку процедури оформлення експорту транспортного засобу із Королівства Нідерландів та жодним чином не виключає можливості переходу прав на автомобіль після такого оформлення до інших осіб, в тому числі, до продавця, та в подальшому до ОСОБА_1 зазначеного в поданих до митного оформлення документах.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не перевірив обставин завершення експорту транспортного засобу, не направив запиту компанії, яка фігурує відправником товару згідно з документами, наданих митними органами Королівства Нідерландів та документами, поданими до митного оформлення позивачем.

Також митний орган у разі сумніву щодо ціни товару має повноваження запитувати додаткові документи або коригувати митну вартість. Разом з тим, з матеріалів справи не вбачається, що відповідачем приймалось рішення при коригування митної вартості.

Крім того, при проходженні митних формальностей при ввезенні вищевказаного транспортного засобу на митну територію України були подані необхідні документи, які не викликали сумніву як щодо порядку їх заповнення, так і щодо їх змісту, а тому отримані від митних органів Королівства Нідерландів документи, на переконання суду апеляційної інстанції, не є беззаперечними і визначальними доказами винуватості ОСОБА_1 у порушенні митних правил та не доводять наявності у діях позивача умислу на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру шляхом надання неправдивих відомостей щодо відправника, отримувача та вартості товару.

Колегія суддів звертає увагу, що будь-яких доказів щодо фальсифікації поданих до митного оформлення в Україні документів, їх недійсності чи недостовірності в матеріалах справи відсутні, не здобуті такі і під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції.

Інформація, отримана у встановленому порядку від митних органів Королівства Нідерландів, стосується продажу нідерландською компанією AUTO WIENTJES B.V. (7325 AH APELDOORN) автомобіля марки "Renault" модель "Megane", 2013 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 громадянину ОСОБА_6 за ціною 5250,00 євро.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наявність такої інформації не спростовує обставин стосовно продажу вказаного автомобіля компанією Automarkt Beverwijk Holland позивачу за ціною 4000 євро.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що наявність такої інформації митних органів Королівства Нідерландів про продаж автомобіля іншим продавцем товару громадянину ОСОБА_6 не може бути беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні дій, спрямованих на неправомірне звільнення від сплати митних платежів, оскільки ця інформація та документи, на які покликається відповідач, не виключає можливості переходу прав на автомобіль від фізичної особи, яка зазначена у вказаному листі до інших осіб, в т.ч. до продавця, який зазначений у поданих до митного оформлення документів.

Крім того, покликання відповідача на документи, які містять відмінні дані від тих, що були подані до митного оформлення, можуть стосуватися факту ймовірної підробки документів, проте це не може бути беззаперечним доказом вини позивача, оскільки достовірність поданих уповноваженою особою ОСОБА_1 документів до митного оформлення не спростована належними доказами у справі, а відтак всі сумніви тлумачиться на користь особи, яку звинувачують у вчиненні неправомірних дій.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі №817/1107/17.

Також норми ч.1 та 2 ст.526 МК України передбачають, що справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Згідно з ч.4 цієї статті справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її повідомлення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Разом з тим, матеріалами справи не підтверджується факт дотримання відповідачем вимог вищезазначеної статті, оскільки такі не містять доказів своєчасного повідомлення позивача або його представника про місце і час розгляду справи про порушення митних правил.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта про належне повідомлення позивача про розгляд відносно неї справи про порушення митних правил, оскільки долучені докази стверджують факт направлення такої кореспонденції позивачу та не свідчать про її обізнаність про місце і час розгляду справи про порушення митних правил.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що при складанні протоколу, розгляді справи про порушення митних правил та прийнятті постанови в справі про порушення митних правил відповідачем не дотримано вимог щодо своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, обмежено позивача у реалізації прав, передбачених Митним кодексом України, не дотримано вимог чинного законодавства та принципів, передбачених статтею 2 КАС України.

Також, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що позовні вимоги є підставними, оскільки суб`єктом владних повноважень не наведено належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню та відповідно до положень ч.3 ст.286 КАС України провадження у справі закриттю.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Колегія суддів також звертає увагу на п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09 грудня 1994 року Справа "Руїз Торіха проти Іспанії" (серія А, №303А) - Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Також згідно з п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. 229, 242, 243, 250, 268, 271, 272, 286, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 14 лютого 2020 року у справі № 338/1438/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий- суддя О. І. Мікула
Судді А. Р. Курилець
М. П. Кушнерик
Повне судове рішення складено 18 березня 2020 року.