Справа № 500/1596/19
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2020-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2020 рокуСправа № 500/1596/19 пров. № А/857/856/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Сеника Р.П., Хобор Р.Б.

за участю секретаря судового засідання Лутчин А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Державного підприємства «Зарубинський спиртовий завод» на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 2 грудня 2019 року, ухвалене суддею Мірінович У.А., м. Тернопіль, дата складання повного тексту рішення 2 грудня 2019 року, у справі за позовом Головного управління ДПС у Тернопільській області до Державного підприємства «Зарубинський спиртовий завод» про стягнення частини чистого прибутку,-

В С Т А Н О В И В:

08.07.2019 позивач Головне управління ДФС у Тернопільській області звернулося до суду з позовом до Державного підприємства «Зарубинський спиртовий завод», в якому, із врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить стягнути з відповідача частину чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань), що вилучається до бюджету, у сумі 853 501 грн.

Ухвалою суду від 09.09.2019 замінено неналежного позивача у даній справі Головного управління ДФС у Тернопільській області на належного Головне управління ДПС у Тернопільській області.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 2 грудня 2019 року позов задоволено повністю. Стягнено з державного підприємства «Зарубинський спиртовий завод» частину чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань), що вилучається до бюджету, у сумі 853501,00 грн на р/р UA4019198, МФО 899998, код одержувача 37753768, код бюджетної класифікації 21010100.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що частина чистого прибутку (доходу) сплачується державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями до державного бюджету протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного року, передбаченого для подання розрахунку частини чистого прибутку (доходу (60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного року)). На час розгляду справи судом, доказів сплати частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань), що вилучається до бюджету, у сумі 853501 грн відповідач не надав, а суд не здобув.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, вважаючи його незаконним, постановленим із неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням норм матеріального та процесуального права, Державне підприємство «Зарубинський спиртовий завод» оскаржило його, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 2 грудня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що між ДП «Зарубинський спиртовий завод» та ТОВ «Вест Біо Трейд» укладено договір поставки від 27.11.2017 року № 27/11-17. Предметом цього договору є поставка зерна кукурудзи. Про фактичне виконання зазначеного договору поставки свідчать первинні документи (договір, податкові накладні, видаткові накладні, платіжні доручення, товарно-транспортні накладні), що оформлені із дотриманням вимог ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та копії яких долучені позивачем до матеріалів справи. Вказані первинні документи підтверджують фактичний рух активів (кукурудза) від ТОВ «Вест Біо Трейд» до ДП «Зарубинський спиртовий завод», а також показують зміну грошових зобов`язань (рух коштів) між сторонами договорів. Жодних порушень законодавства при складанні цих документів під час проведення перевірки контролюючим органом не виявлено. Зазначена сільськогосподарська дедукція є сировиною для виробництва Державним підприємством «Зарубинський спиртовий завод» власного продукту, а саме продукції етанолу в якості компонента змішання для бензину згідно ДСТУ EN 15376:2015. За 2017-2018 роки підприємством виготовлено 27 803 244 кг продукції етанолу в якості компонента змішання для бензину згідно ДСТУ EN 15376:2015. Отже, без наявності поставленої контрагентами сільськогосподарської продукції ДП «Зарубинський спиртовий завод» не зміг би виготовити власний продукт. Ці факти є безумовним свідченням руху активів та реальності усіх господарських операцій, що досліджувались при проведенні перевірки Головним управлінням ДФС у Тернопільській області.

Апелянт звертає увагу, що операції по поставці товару (кукурудзи) ТОВ «Вест Біо Трейд» підтверджуються рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 липня 2019 року у справі № 500/721/19, позов Державного підприємства «Зарубинський спиртовий завод» задоволено в повному обсязі. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 06 березня 2019 року № та від 06 березня 2019 року № .

Стверджує, що позивачем передчасно зроблено висновок, про те, що в результаті заниження фінансового результату до оподаткування та неправильного його визначення по операціях з придбання зерна в ТОВ «Вест Біо Трейд» занижено частину чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями в сумі 853501 грн.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що з 28.11.2018 по 15.01.2019 (термін перевірки продовжувався на 10 робочих днів на підставі наказу № 2467 від 26.12.2018) позивач згідно наказу від 15.11.2018 № 2221 та на підставі направлень від 27.11.2018 №3756, 3757, 3758, 3759, 3760 провів документальну планову перевірку державного підприємства «Зарубинський спиртовий завод» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 30.09.2018, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 30.09.2018. Перевірка проводилась з відома в.о. директора ДП «Зарубинський спиртовий завод» Будника Р.П. та в присутності головного бухгалтера Супрун В.О.

За результатами перевірки складено акт № 78/19-00-14-01/00375065 від 22.01.2019, у якому встановлено, зокрема, що в результаті заниження фінансового результату до оподаткування та неправильного його визначення по операціях та в порушення статті 11-1 Закону України від 21.09.2006 № 185-V «Про управління об`єктами державної власності», пункту 1 Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2011 № 138 (далі Порядок № 138), ДП «Зарубинський спиртовий завод» занижено частину чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями всього в сумі 1665000 грн, що привело до заниження частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями за 2017 рік на 1116000 грн, за І квартал 2018 року на 549000 грн, за півріччя 2018 року на 549000 грн, та завищено в сумі 262499 грн, в тому числі за ІІІ квартал 2018 року на 95249 грн, що призвело до завищення частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями за три квартали 2018 р. в сумі 262499 грн (а.с. 39-186).

За результатами акта перевірки № 78/19-00-14-01/00375065 від 22.01.2019 з урахуванням розгляду заперечень до акта перевірки позивач склав розрахунок частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями в розмірі 853501 грн (а.с. 17-38).

Відповідно до статті 1 Податкового кодексу України (далі ПК України) цей кодекс, зокрема, регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Вичерпний перелік загальнодержавних і місцевих податків і зборів визначено у статтях 9-10 цього Кодексу.

Частина прибутку (доходу), що сплачується до державного бюджету унітарними підприємствами, не входить до переліку загальнодержавних чи місцевих податків і зборів (обов`язкових платежів), визначеного статями 9 та10 ПК України.

Однак, порядок відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями затверджено Постановою Кабінет Міністрів України від 23.02.2011 № 138 (далі Порядок № 138).

Згідно з пунктами 1, 2, 3 Порядку № 138 визначено, що частина чистого прибутку (доходу), що відраховується державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями до державного бюджету за відповідний період, визначається виходячи з обсягу чистого прибутку (доходу), розрахованого згідно з положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку як підсумок суми чистого фінансового результату (прибутку) та суми капіталу в дооцінках, яка підлягає перенесенню до нерозподіленого прибутку, з урахуванням того, що до такого підсумку також може бути включена частка нерозподіленого прибутку або невикористаних фондів, утворених внаслідок розподілу прибутку в обсязі, визначеному рішенням органу управління, за наявності фінансових ресурсів у підприємства, у розмірі 75 відсотків.

Частина чистого прибутку (доходу) сплачується державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями до державного бюджету наростаючим підсумком щоквартальної фінансово-господарської діяльності за відповідний період у строк, встановлений для сплати податку на прибуток підприємств.

Частина чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету, визначається державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями відповідно до форми розрахунку, встановленої Державною податковою службою, та зазначається у декларації з податку на прибуток підприємства.

Розрахунок частини чистого прибутку (доходу) разом з фінансовою звітністю, складеною відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку, подається державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями до органів державної податкової служби у строк, передбачений для подання декларації з податку на прибуток підприємств.

Тобто, частина чистого прибутку визначається за результатами фінансово-господарської діяльності, розраховується за правилами бухгалтерського обліку та формою розрахунку, встановленої Державною податковою службою, та декларується і сплачується у строк та в порядку, передбачені для податку на прибуток підприємств.

Зважаючи на зазначене вище, частина чистого прибутку не є податковим платежем у розумінні норм ПК України, оскільки цей платіж не віднесений ні до загальнодержавних податків та зборів, ні до місцевих податків, однак є обов`язковим до сплати цими підприємствами платежем.

Положеннями п. 40.1 статті 40 ПК України передбачено, що Розділ ІІ ПК України «Адміністрування податків, зборів, платежів» визначає порядок адміністрування податків та зборів, визначених у розділі I цього Кодексу, а також порядок контролю за дотриманням вимог податкового та іншого законодавства у випадках, коли здійснення такого контролю покладено на контролюючі органи (до яких, згідно статті 41 ПК України віднесено й органи доходів і зборів).

Відповідно до приписів Постанови Кабінету Міністрів України № 106 від 16 лютого 2011 року «Деякі питання ведення обліку податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету» на контролюючі органи покладено обов`язок забезпечення відповідно до законодавства здійснення контролю за правильністю та своєчасністю надходження до державного та місцевих бюджетів доходів за кодом бюджетної класифікації 21010100 (частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань), що вилучається до бюджету відповідно до закону), а також ведення обліку таких платежів у розрізі платників з метою забезпечення повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного або місцевих бюджетів.

Водночас, згідно пп.19-1.1.45 п.19-1.1 статті 19-1 ПК України до функцій контролюючих органів віднесено звернення до суду у випадках, передбачених законодавством.

Таким чином, в силу вимог наведених вище положень законодавства та враховуючи обставину законодавчо передбаченого у податкових органів повноваження здійснювати контроль за правильністю та своєчасністю надходження до державного та місцевих бюджетів частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій, податковий орган наділений повноваженням щодо звернення до суду з позовом про стягнення частини чистого прибутку (доходу), що сплачується державними унітарними підприємствами до державного бюджету. Такі завдання неможливо забезпечити без права звернення до суду з позовом про стягнення частини чистого прибутку, у разі, якщо контролюючим органом буде встановлено не правильна або не своєчасна його сплата.

Правова позиція в подібних правовідносинах викладена в постановах Верховного Суду від 24.04.2019 №2а-8123/12/1270, від 23.07.2019 №2340/4069/18, від 01.08.2018 №826/19797/16, від 31.01.2019 №819/25/18, від 18.09.2019 №520/1919/19.

Згідно ч. 1 ст.11-1 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» державні унітарні підприємства (крім державного підприємства обслуговування повітряного руху України «Украерорух» відповідно до Закону України «Про приєднання України до Багатосторонньої угоди про сплату маршрутних зборів», державного підприємства із забезпечення функціонування дипломатичних представництв та консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних міжурядових організацій в Україні Державного управління справами, державних комерційних підприємств та казенних підприємств, які відповідно до статті 1 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» належать до наукових установ, а також науково-технологічних комплексів, заснованих на державній власності, а також державних підприємств "Міжнародний дитячий центр «Артек» і «Український дитячий центр «Молода гвардія») та їх об`єднання зобов`язані спрямувати частину чистого прибутку (доходу) до Державного бюджету України у розмірі не менше 30 відсотків у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Із матеріалів справи вбачається, що перевіркою повноти визначення частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями за період з 01.01.2016 по 30.09.2018 встановлено, зокрема, що відповідачем за вказаний період занижено частину чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями, та за результатами акта перевірки № 78/19-00-14-01/00375065 від 22.01.2019 з урахуванням розгляду заперечень до акта перевірки позивач виставив відповідачу розрахунок частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями в розмірі 853501 грн (а.с. 17-38).

Разом з тим, безпідставним є покликання апелянта, як на підставу для відмови у задоволенні позовних вимог, на те, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 у справі № 500/721/19 підтверджено відповідні господарські операції між ДП «Зарубинський спиртовий завод» та ТОВ «Вест Біо Трейд», так як постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2019 у справі № 857/8710/19 рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 скасовано та прийнято постанову, якою у задоволенні позовних вимог ДП «Зарубинський спиртовий завод» відмовлено. Постанова апеляційної інстанції набрала законної сили з дати її прийняття

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що у зазначеній постанові апеляційний суд встановив, що господарські операції між ДП «Зарубинський спиртовий завод» та ТОВ «Вест Біо Трейд» щодо придбання кукурудзи фактично не відбулися, а первинні документи бухгалтерського обліку, які опосередковують господарську операцію поставки між позивачем та його контрагентом складені формально, без мети реального здійснення господарської операції, як наслідок відповідач неправомірно сформував податковий кредит та витрати підприємства.

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, постановою апеляційної інстанції, яка набрала законної сили встановлено, зокрема, що господарські операції між ДП «Зарубинський спиртовий завод» та ТОВ «Вест Біо Трейд» щодо придбання кукурудзи фактично не відбулися. Отже вказані обставини не підлягають доказуванню.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 ПК платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Підпунктом 49.18.3 пунктом 49.18 статті 49 ПК визначено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Отже, частина чистого прибутку (доходу) сплачується державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями до державного бюджету протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного року, передбаченого для подання розрахунку частини чистого прибутку (доходу (60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного року)).

Встановлено, що будь-яких доказів у підтвердження сплати частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань), що вилучається до бюджету, у сумі 853501 грн, відповідачем не надано.

Відповідно до частини першої ст.77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно пункту 41.2 статті 41 ПК органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Із матеріалів справи вбачається, що за результатами засідання комісії по розгляду спірних питань ГУ ДФС у Тернопільській області складено висновок № 78 від 01.03.2019, що затверджений в.о. начальника ГУ ДФС у Тернопільській області, згідно якого зобов`язано юридичне управління звернутися до суду щодо стягнення частини прибутку (доходу), що відраховується до бюджету ДП «Зарубинський спиртовий завод», встановленого актом перевірки від № 78/19-00-14-01/00375065 від 22.01.2019, з урахуванням перерахунку.

Таким чином, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що факт наявності спірної заборгованості частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань), що вилучається до бюджету, у сумі 853501 грн, є доведеним, а тому судом першої інстанції правомірно задоволено позовні вимоги Головного управління ДПС у Тернопільській області до Державного підприємства «Зарубинський спиртовий завод» про її стягнення.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятого рішення не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Зарубинський спиртовий завод» залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 2 грудня 2019 року у справі №500/1596/19 за позовом Головного управління ДПС у Тернопільській області до Державного підприємства «Зарубинський спиртовий завод» про стягнення частини чистого прибутку без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Я. С. Попко
судді Р. П. Сеник
Р. Б. Хобор
Повне судове рішення складено 18.03.2020.