Справа № 369/15566/19
Суддя: Ковальчук Л. М.
Дата ухвалення: 2020-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/369/10/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12.03.2020 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Заїці О.В., за участю позивача ОСОБА_1 , перекладача Бондарчука М.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Києво-Святошинського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київської області, про скасування рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни,

В С Т А Н О В И В

Позивач громадянин Арабської Республіки Єгипет ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Києво-Святошинського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київської області про скасування рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни.

Свої вимоги позивач обгрунтовував тим, що 21.11.2019 року він звернувся до державних органів із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Дата прийому йому була призначена на 13 січня 2020 року.

Однак, 25 жовтня 2019 року ОСОБА_1 був затриманий працівниками міграційної служби і був доставений до Києво-Святошинського РВ ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області.

Позивач посилався на те, що він не розуміє української мови, тому не розумів чому його затримали, і він підписав документи, не розуміючи їх змісту.

В оскаржуваній постанові невірно було зазанчено переклад його імені.

Позивач громадянин Арабської Республіки Єгипет ОСОБА_1 вважає, що оскаржувана постанова була прийнята із грубими порушеннями процедури розгляду справ про адміністративні порушення, а саме про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства, внаслідок чого дана постанова та рішення Києво-Святошинським РВ Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області є незаконним та підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, позивач громадянин Арабської Республіки Єгипет ОСОБА_1 просив визнати протиправним та скасувати рішення Києво-Святошинського РВ ЦМУ ДМС у м. Києва та Київській області від 25 жовтня 2019 року.

У судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити.

У судове засідання представник відповідача не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.10.2019 року відносно громадянина Арабської Республіки Єгипет ОСОБА_2 уповноваженими працівниками Києво- Святошинського районного відділу ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області складено протокол серії ПР МКО № 000072 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 203 КУпАП та винесено постанову серії ПН МКО № 000073 про накладення на громадянина Арабської Республіки Єгипет ОСОБА_2 адміністративного стягнення у розмірі 5100 гривень 00 копійок.

Рішенням Києво-Святошинського РВ ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області № 41 від 25.10.2019 року про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства вирішено повернути до країни походження або третьої країни громадянина Арабської Республіки Єгипет ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк до 09.11.2019 року зобов`язано його покинути територію України. Заборонено громадянину Арабської Республіки Єгипет ОСОБА_2 в`їзд на територію України строком на 3 роки.

Відповідно до положень ч. 1. ст. 203 КУпАП порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в`їзду в Україну у визначений строк, так само порушення правил транзитного проїзду через територію України, крім порушень, передбачених ч. 2 цієї статті, тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Звертаючись з позовом до суду, позивач посилався на те, що його необґрунтовано було притягнуто до адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні позивач пояснив, що він звертався до Управління з питань шукачів захисту та соціальної інтеграції ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області із заявою про визнання його біженцем.

В матеріалах справи міститься копія заяви-анкети ОСОБА_1 про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту від 21.11.2019 року, яка була подана ним до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області.

Згідно довідки про звернення за захистом в Україні № 011143, виданої на ім`я ОСОБА_1 громадянина Арабської Республіки Єгипет вбачається, що термін дії довідки продовжний до 03.05.2020 року.

Відповідно до положень ст. 222-2 КУпАП Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, розглядає справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням законодавства про паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, законодавства про перебування в Україні іноземців та осіб без громадянства, про транзитний проїзд через територію України, а також питання щодо реєстрації місця проживання (ст. 200, ст. 201, ч. 1 ст. 203 та ст. ст. 204 - 206 КУпАП).

Від імені Центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення має право керівник Центрального органу виконавчої влади, перший заступник та заступник керівника Центрального органу' виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), утому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, інші уповноважені керівником посадові особи цього органу.

Відповідно до п. 14 ст. 1 Закон № 3773-VІ нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 р. II Закону № 3773-VІ іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Порядок примусового повернення іноземців з території України визначено Законом № 3773- VІ, Інструкцією про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 № 353/271/150 (далі - Інструкція № 353/271/150).

Згідно ст. 26 Закону № 3773- VІ, іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття такого рішення.

Відповідно до п. 1.7 Інструкції № 353/271/150, примусове повернення передбачає виїзд іноземця з України за рішенням територіальних органів, територіальних підрозділів ДМС, органів охорони державного кордону (стосовно іноземців, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів підчас спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), органів СБУ з подальшим повідомленням протягом 24 годин про підстави прийняття такого рішення прокурора з оформленням відповідних документів, доведенням до іноземця зобов`язання про його добровільний виїзд з України у визначений у рішенні строк та здійсненням подальшого контролю за виконанням іноземцем цього зобов`язання.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу положень ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

За визначенням п. 14 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

В силу ч. 3 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, яких визнано особами, що потребують додаткового захисту, або яким надано тимчасовий захист в Україні, вважаються такими, які на законних підставах тимчасово проживають на території України на період дії обставин, за наявності яких додатковий чи тимчасовий захист було надано. Тимчасове проживання на території України таких іноземців та осіб без громадянства підтверджується посвідченням особи, яка потребує додаткового захисту в Україні, або посвідченням особи, якій надано тимчасовий захист в Україні.

Разом з тим, порядок регулювання суспільних відносин у сфері визнання особи біженцем, особою, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, втрати або позбавлення цього статусу, а також встановлення правового статусу біженців та осіб, які потребує додаткового захисту і яким надано тимчасовий захист в Україні визначається Законом України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Згідно ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку. Іноземці та особи без громадянства під час проходження прикордонного контролю у пунктах пропуску через державний кордон зобов`язані подати свої біометричні дані для їх фіксації. Строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Під час прийняття оскаржуваного рішення, відповідачем не було враховано, що громадянин Арабської Республіки Єгипет ОСОБА_1 звернувся у передбаченому законом порядку про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, про що йому було видано довідку про звернення за захистом в Україні за № 011143 зі встановленим терміном її дії до 03.05.2020 року.

Разом з тим.ю слід зазначити, що оскаржувана постанова винесена відносно громадянин Арабської Республіки Єгипет ОСОБА_2 , хоча згідно документів, які підтверджують особу, позивач є громадянином Арабської Республіки Єгипет та має ім`я та прізвище ОСОБА_1 .

Таким чином, позивач надав належні докази докази його легального перебування на території України.

У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Києво-Святошинського РВ ЦМУ ДМС у місті Києві та Київській області від 25 жовтня 2019 року про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства громадянина Арабської Респубілки Єгипет ОСОБА_2 .

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 1, 4, 9, 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст. ст. 1, 5 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», ст. ст. 2, 5, 6-11, 13-15, 72-79, 90, 241-246, 268-271, 288 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов громадянина Арабської Респубілки Єгипет ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Києво-Святошинського РВ ЦМУ ДМС у місті Києві та Київській області від 25 жовтня 2019 року про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства громадянина Арабської Респубілки Єгипет ОСОБА_2 .

Повне рішення виготовлено 13 березня 2020 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Ковальчук Л.М.