Справа № 755/892/20
Суддя: Астахова О. О.
Дата ухвалення: 2020-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 755/892/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" березня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді Астахової О.О.,

при секретарі: Кацап В.Р.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 2 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Києві Саламахи Тараса Валерійовича, третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України про визнання дій незаконними та скасування постанови, накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом в якому просить визнати дії інспектора патрульної поліції УПП у м. Києві Саламахи Т.В. щодо складання постанови серії ЕАК № 1949557 від 08 січня 2020 року про накладення адміністративного стягнення відносно нього у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. за порушення позивачем ч. 1 ст. 126 КУпАП - незаконними. Скасувати постанову серії ЕАК № 1949557 від 08 січня 2020 року про накладення адміністративного стягнення за порушення позивачем ч. 1 ст. 126 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Мотивуючи тим, що 08 січня 2020 року відповідачем винесено постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху вчинення ним адміністративного правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАК № 1949557, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. ч.1 ст. 126 КУпАП у зв`язку із порушенням п. 2.1 г ПДР України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн. Зі змісту постанови убачається, що позивач 08.01.2020 року о 01:47 годин керував транспортним засобом по вул. Комсомольській в м. Києві без чинного страхового поліса обов`язкового страхування, чим порушив п.2.1.г ПДР України.

Позивач з постановою не погоджується, оскільки вважає, що вона винесена незаконно та упереджено, з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

Винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП позивач себе не вважає, оскільки не керував 08.01.2020 року о 01:47 годин транспортним засобом по вул. Комсомольській в м. Києві. Порушень правил дорожнього руху, передбачених підпунктом «г» п. 2.1. ПДР не вчиняв.

Зазначає, що інспектор в порушення порядку розгляду справи не представивсся, не склав протоколу про адміністративне правопорушення, не оголосив справи, яка підлягала розгляду, не роз`яснив позивачу його права. А місце вчинення адміністративного правопорушення, а саме: вул. Комсомольська у м. Києві - відсутня.

Таким чином, ОСОБА_1 вважає, що його незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності та винесено оспорювану постанову, що змушує його звернутись з даним позовом до суду.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10 лютого 2020 року відкрито провадження у адміністративній справі. Розгляд якої проводиться у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу роз`яснено його право подати відзив на позовом із доказами, якими він обгрунтовується, а третій особі - пояснення.

Відповідач правом на подання відзиву до суду не скористався. Третя особа пояснень по суті справи також не надала.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно із ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зі змісту постанови у справі про адміністративне правопорушення серія ЕАК № 1949557 від 08 січня 2020 року убачається, що ОСОБА_1 08 січня 2020 року о 01 годині 50 хвилин по вул. Комсомольська,0, в м. Києві, керував автомобілем БМВ 316 д.н.з. НОМЕР_1 , без чинного полісу обов`язкового страхування, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. У зв`язку із означеним до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. (а.с. 3).

З адміністративним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду 20 січня 2020 року (а.с. 1).

За положеннями ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Згідно із ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Оскільки 18.01.2020 року припадає на вихідний день, за таких обставин ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом у строки, передбачені ч. 2 ст. 286 КАС України ст. 289 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), -тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 5 розділу ІІІ Інструкції, поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно з п. 9-10 розділу ІІІ Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб.

Згідно п. 2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Тобто, поліцейський має право вимагати у водія пред`явлення документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що така особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав); у разі, якщо поліцейським належним чином не задокументовано факту порушення особою Правил дорожнього руху, вимоги відповідної посадової особи про пред`явлення водієм документів в тому числі реєстраційного документу на транспортний засіб є неправомірними.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного суду від 15 березня 2019 року у справі № 686/11314/17.

Водночас, як убачається зі змісту оспорюванї постанови серія ЕАК № 1949557 від 08 січня 2020 року, інспектором 2 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Києві Саламахою Т.В. незафіксовано самого правопорушення вчиненого ОСОБА_1 під час керування 08 січня 2020 року о 01 годині 50 хвилин автомобілем БМВ 316 д.н.з. НОМЕР_1 .

Матеріали справи не містять будь-яких доказів щодо фіксації самого правопорушення, а також відеозапису з нагрудного відеореєстратора інспектора, де зафіксовано відмову позивача надати посвідчення водія відповідної категорії та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем ПДР України та відповідно правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, а також правомірності складання та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАК № 1949557 від 08 січня 2020 року.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За наведеного, суд дійшов висновку, що позивач безпідставно був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з чим дії інспектора були неправомірними, а оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1949557 від 08 січня 2020 року є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінюючи надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії інспектора 2 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Києві Саламахи Тараса Валерійовича щодо складання постанови серії ЕАК № 1949557 від 08 січня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП є незаконними, а постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕАК № 1949557 від 08 січня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладання адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 10, 11, 69-71, 94, 158-163, 167, 171-2 КАС України, ст.ст. 126, 222, 251, 254, 276, 289, 294 КУпАП, ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», суд, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 2 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Києві Саламахи Тараса Валерійовича, третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України про визнання дій незаконними та скасування постанови, накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Визнати дії інспектора 2 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Києві Саламахи Тараса Валерійовича, щодо складання постанови серії ЕАК № 1949557 від 08 січня 2020 року про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. за порушення позивачем ч. 1 ст. 126 КУпАП - незаконними.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАК № 1949557 від 08 січня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладання адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги постанова суду набирає законної сили після розгляду справи Київським апеляційним адміністративним судом.

Cуддя О.О.Астахова