Справа № 562/2431/19
Суддя: Ємельянова Л. В.
Дата ухвалення: 2020-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 562/2431/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" лютого 2020 р. Здолбунівський районний суд

Рівненської області в складі:

головуючого судді Ємельянової Л.В.

з участю секретаря Аврамчук Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Здолбунові в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора батальйону №1 роти №3 Управління патрульної поліції в Чернігівській області капрала поліції Драпогуз Тамари Василівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, вказуючи, що 01 серпня 2019 року інспектором батальйону №1 роти №3 Управління патрульної поліції в Чернігівській області капралом поліції Драпогуз Тамарою Василівною винесено постанову серії ЕАВ № 1383034 про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, за те, що він 01 серпня 2019 року о 04 год. 38 хв. у с.Кіпті Козелецького району Чернігівської області, керуючи транспортним засобом "MERCEDES BENZ ATEGO", номерний знак НОМЕР_1 , рухався у крайній лівій смузі руху при вільній правій, не маючи наміру повернути ліворуч або розвернутися, чим порушив вимоги п.11.5 Правил дорожнього руху, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Постанову вважає незаконною, оскільки правил дорожнього руху він не порушував. В обґрунтування позову зазначає, що при розгляді справи інспектором патрульної поліції не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки адміністративного правопорушення. Стверджує, що він змушений був виїхати на крайню ліву смугу для руху, оскільки здійснював обгін велосипедиста, який їхав в попутному напрямку та небезпечно веляв по дорозі, чим фактично створював небезпеку іншим учасникам дорожнього руху. Тому, щоб уникнути негативних наслідків, дотримуючись правил дорожнього руху, він здійснив маневр обгону, після чого був зупинений працівниками поліції. Його пояснень інспектор патрульної поліції до уваги не взяв та безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності. Дії відповідача вважає протиправними, тому постанову про накладення адміністративного стягнення просить скасувати.

У заяві на ім`я суду позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримує в повному об`ємі, просить розглянути справу за його відсутності та задовольнити позов.

Відповідач у судове засідання не з`явився. У відзиві на адміністративний позов зазначає, що патрульна поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками. Заперечення обґрунтовані тим, що особи, які порушують Правила дорожнього руху, несуть відповідальність згідно із законодавством. Так, 01 серпня 2019 року о 04 год. 38 хв. на автомобільній дорозі "М-1" Київ-Чернігів-Нові Яриловичі у с.Кіпті Козелецького району Чернігівської області водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом "MERCEDES BENZ ATEGO", номерний знак НОМЕР_1 , рухався по крайній лівій смузі руху при вільній правій, не маючи наміру повернути ліворуч або розвернутися, чим порушив п.11.5 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, у зв`язку з чим на водія накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень. Вказує, що законодавець дозволяє виїзд на крайню ліву смугу руху на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку у виключних випадках, зокрема: якщо праві смуги зайняті, для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з оностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки). Разом з цим, здійснюючи випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом, водій повинен завчасно до початку маневру подати сигнал покажчиками повороту. Вважає, що твердження позивача про обгін велосипедиста є надуманими. Однак, відеозапис на підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху відсутній, оскільки був видалений поліцейським, внаслідок чого відсутня об`єктивна можливість надати суду доказ факту скоєння ОСОБА_1 правопорушення. Просить у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України "Про Національну поліцію" поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п.4 розділу І "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року №1395 та зареєстрованої Мін`юстом 10 листопада 2015 року за №1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу, що узгоджується з положеннями ч.5 ст.258 КУпАП.

Судом встановлено, що 01 серпня 2019 року інспектором батальйону №1 роти №3 Управління патрульної поліції в Чернігівській області капралом поліції Драпогуз Тамарою Василівною винесено постанову серії ЕАВ № 1383034 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, в розмірі 425 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

В оскаржуваній постанові зазначено, що 01 серпня 2019 року о 04 год. 38 хв. у с.Кіпті Козелецького району Чернігівської області ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом "MERCEDES BENZ ATEGO", номерний знак НОМЕР_1 , рухався у крайній лівій смузі руху при вільній правій, не маючи наміру повернути ліворуч або розвернутися, чим порушив п.11.5 Правил дорожнього руху.

Згідно положень ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до пункту 9 розділу ІІІ "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі" поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки, заслуховує осіб, які беруть участь у розгляді справи, досліджує докази та вирішує клопотання.

Також, частиною 2 ст.279 КУпАП встановлено, що посадова особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, зобов`язана роз`яснити особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки.

В оскаржуваній постанові в обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, не зазначено та не додано жодного доказу.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Однак, поліцейський не врахував доказів, на які посилався ОСОБА_1 та не зазначив мотиви їх відхилення.

Згідно з п.1.2 Правил дорожнього руху в Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів.

Відповідно до вимог п.11.2 Правил дорожнього руху на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засобі повинні рухатися як найближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.

Пунктом 11.5 Правил дорожнього руху встановлено, що на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 , він здійснив виїзд на крайню ліву смугу для руху під час випередження велосипедиста, який рухався попереду в попутному напрямку та небезпечно веляв по дорозі.

Проте вказаний факт поліцейським не був взятий до уваги.

В порушення вимог ст.280 КУпАП поліцейським не з`ясовані обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно положень ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідачем суду надано диск з відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського, з якого вбачається, що поліцейським не було зафіксовано події правопорушення, натомість протягом часу складання інспектором патрульної поліції постанови Тильчик А.М. категорично заперечував свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення.

У постанові від 18 липня 2019 року № 216/5226/16-а Верховний Суд зазначив, що доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність винесення постанови.

Жодних інших належних та допустимих доказів на спростування доводів позивача та на підтвердження правомірності своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідач суду не надав.

А відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Будь-які докази, передбачені ст.251 КУпАП, які б встановлювали наявність адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні, в матеріалах справи відсутні.

Дані, які містяться в оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення.

В ході розгляду справи відповідачем не надано, а судом не здобуто доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 1383034 від 01 серпня 2019 року є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.6-11, 19, 20, 77, 241-250, 286, 293-295 КАС України, суд -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора батальйону №1 роти №3 Управління патрульної поліції в Чернігівській області капрала поліції Драпогуз Тамари Василівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ № 1383034, винесену 01 серпня 2019 року інспектором батальйону №1 роти №3 Управління патрульної поліції в Чернігівській області капралом поліції Драпогуз Тамарою Василівною.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП - закрити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Здолбунівський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

С у д д я