Справа № 340/338/20
Суддя: Г.П. Казанчук
Дата ухвалення: 2020-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2020 року м. Кропивницький Справа № 340/338/20

Кіровоградський окружний адміністративний суду у складі:

судді - Казанчук Г.П.,

за участю секретаря судового засідання Дигас В.М.

позивача ОСОБА_1

представників позивача Боруш А.О., Науменка І.Ф.

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу з викликом сторін за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про визнання протиправними та скасування рішень,

ВИКЛАД ОБСТАВИН:

Представник ОСОБА_2 С ОСОБА_3 , адвокат Боруш А.О., звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, оформлене протоколом № 12 від 19 грудня 2019 року, у частині направлення до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру подання про анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_1 № 000854 від 03.01.2013, виданого Державним агентством земельних ресурсів України;

- визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 08 січня 2020 року № 3 у частині анулювання сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_1 № 000854 від 03.01.2013, виданого Державним агентством земельних ресурсів України;

- зобов`язати Державну службу з питань геодезії, картографії та кадастру внести до Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників відомості про сертифікованого інженера-землевпорядника ОСОБА_1 , кваліфікаційний сертифікат № 000854 від 03.01.2013, виданий Державним агентством земельних ресурсів України;

- зобов`язати Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що оскаржувані рішення є безпідставними та протиправними, оскільки відповідачами не встановлено фактичних обставин та наявності його вини у порушенні законодавства при складанні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, спірне рішення та наказ прийняті відповідачами за відсутності законодавчо-визначених підстав, оскільки вони прийняті без проведення перевірки діяльності позивача у сфері землеустрою та не складено жодних актів за її наслідками, на засідання Кваліфікаційної комісії з вирішення питання про направлення подання про анулювання кваліфікаційного сертифікату позивача акт перевірки не подавався та такий комісією не розглядався.

В судовому засіданні представники позивача та позивач підтримали позовні вимоги у повному обсязі із зазначених підстав.

Державна служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (надалі відповідач) надала суду відзив на позовну заяву (а.с.41-48), заперечуючи проти задоволення позовних вимог, посилалася на правомірність та обґрунтованість прийнятих оскаржуваних рішень, оскільки, на думку відповідача, зі змісту ст.61-1 Закону України Про землеустрій вбачається, що законодавець наділив повноваженнями Держгеокадастру здійснювати державний нагляд у сфері землеустрою та приймати рішення про анулювання кваліфікаційного сертифіката на підставі відповідного подання кваліфікаційної комісії. При цьому, вказувала, що підставою анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника стало встановлення факту грубого порушення вимог земельного законодавства, а саме: проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, який був розроблений позивачем без правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна.

Кваліфікаційна комісія Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (надалі відповідач-2), відзив на позов до суду не подала.

Одночасно з матеріалами позову, до суду подано клопотання про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 05.02.2020 року відмовлено у задоволенні клопотання про забезпечення позову (а.с.49-50).

Ухвалою судді від 10.02.2020 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну з викликом сторін на 27.02.2020 року (а.с.53-54).

Судове засідання 27.02.2020 року відкладене з огляду на клопотання представника відповідача (а.с.67-84).

Ухвалою суду від 06.03.2020 року судом витребувано додаткові докази (а.с.99-100).

Ухвалою суду від 13.03.2020 року після виходу до нарадчої кімнати, судом було повернуто до судового розгляду справи.

У судове засідання 13.03.2020 року з`явились позивач та представники позивача, водночас представника відповідача до участі у судовому засіданні не допущено через відсутність документів на підтвердження повноважень в силу приписів статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України).

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд, -

В С Т А Н О В И В:

03.01.2013 ОСОБА_1 видано кваліфікаційний сертифікат інженера землевпорядника №000854, яким підтверджено відповідність інженера землевпорядника кваліфікаційним характеристикам професії та його спроможність самостійно складати окремі види документації із землеустрою та документації з оцінки земель (крім експертної грошової оцінки земельних ділянок), виконувати топографо геодезичні і картографічні роботи, проводити інвентаризацію земель, перевіряти якість ґрунтових, геоботанічних та інших обстежень земель при здійсненні землеустрою (а.с.13).

Листом ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області від 20.11.2019 року направлено лист кваліфікаційній комісії про анулювання кваліфікаційних сертифікатів із додатками на 30 аркушах (а.с.128). Відповідно до змісту даного листа ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, відповідно до ст.68 Закону України Про землеустрій, звертається стосовно розгляду питання щодо позбавлення ОСОБА_1 кваліфікаційного сертифіката інженера землевпорядника від 03.01.2013 №000854, у зв`язку з виявленням порушенням нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою, що було виявлено ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області за результатами вибіркового моніторингу стану державної реєстрації земельних ділянок, виявлено, що біля села Аудиторівка на території Захарівської сільської ради Світловодського району земельні ділянки із кадастровими номерами :52:000:0064 та :52:000:0063 сформовані з порушенням вимог статей 79-1, 118 Земельного Кодексу України та статей 50, 55 Закону України «Про землеустрій». При цьому, згідно змісту даного листа на підставі розробленої документації зареєстровано земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських споруд, однак дана документація не містить копію правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, а на кадастровому плані відсутні контури об`єктів нерухомого майна, розташованих на земельній ділянці.

Кваліфікаційною комісією Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру прийнято рішення у формі протоколу від №12 від 19.12.2019 року щодо внесення подання стосовно анулювання кваліфікаційного сертифікату №000854 від 03.01.2013 інженера-землевпорядника ОСОБА_1 (надалі оскаржуване рішення 1 а.с.19-23). Відповідно до змісту протоколу засідання Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру №12 від 19.12.2019 року при прийнятті рішення про внесення подання щодо анулювання кваліфікаційного сертифікату позивача, Кваліфікаційна комісія розглянула лист Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 26.11.2019, щодо порушення сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_1 (кваліфікаційний сертифікат від 03.01.2013 № 00000854) нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою.

03.01.2020 року Кваліфікаційною комісією Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру оформлено подання №19/689 про анулювання кваліфікаційного сертифіката позивача та направлено його до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (а.с.17-18).

Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру відповідно до частини 19 статті 66, частини 3 статті 66-1, частини третьої статті 68 Закону України Про землеустрій, пункту 20 розділу ІІІ Порядку роботи Кваліфікаційної комісії, видачі та анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника та інженера-геодезиста, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 28.07.2017 № 392 Про питання сертифікації інженерів-землевпорядників та інженерів геодезистів, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України від 22.08.2017 за №1044/30912, на підставі подання Кваліфікаційної комісії від 01.11.2018 №18/595, прийнято наказ №3 від 08.01.2020 року про анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_1 від 03.01.2013 №000854 (надалі спірний наказ, а.с.15-16).

Отже законність винесення спірних рішення та наказу та зобов`язання вчинити певні дії є предметом спору, переданого на вирішення адміністративного суду.

Позивач вважає спірні рішення та наказ протиправними, оскільки вони прийняті без проведення перевірки фактів, викладених у листі ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області та без складення за наслідком такої перевірки акту, наполягаючи на тому, що відповідач-1 позбавлений правової можливості виносити наказ про анулювання сертифікату без акту перевірки.

Заперечуючи наведені доводи, відповідач-1 зазначає про те, що законодавець наділив його правом приймати рішення про анулювання сертифікату без проведення планових чи позапланових перевірок.

Повноваження Держгеокадастру та Кваліфікаційної комісії у спірних правовідносинах регулюються, зокрема, Земельним кодексом України, Законом України "Про землеустрій", наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України "Про питання сертифікації інженерів-землевпорядників та інженерів-геодезистів" від 28 липня 2017 року № 392, яким затверджено Порядок роботи Кваліфікаційної комісії, видачі та анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника та інженера-геодезиста (далі за текстом - Порядок №392).

Правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою та регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування визначено Законом України «Про землеустрій».

Відповідно до статті 26 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що розробниками документації із землеустрою є фізичні особи-підприємці, які володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованими інженерами-землевпорядниками, відповідальними за якість робіт із землеустрою.

Згідно зі статтею 28 Закону України «Про землеустрій» розробники документації із землеустрою зобов`язанні дотримуватися законодавства України, що регулює земельні відносини, а також державних стандартів, норм і правил при здійсненні землеустрою.

За приписами статті 60 Закону України «Про землеустрій» визначено, що державний контроль за проведенням землеустрою, виконанням запроектованих заходів із землеустрою і дотриманням вимог, встановлених цим Законом, законами України та іншими нормативно-правовими актами при розробці документації із землеустрою, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, центральними органами виконавчої влади, які здійснюють державний контроль за використанням та охороною земель відповідно до повноважень, визначених законом.

Частиною 17 статті 66 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника анулюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин: а) за зверненням сертифікованого інженера-землевпорядника; б) у разі набрання законної сили рішенням суду про обмеження дієздатності особи (інженера-землевпорядника), визнання її недієздатною, безвісно відсутньою; в) за поданням Кваліфікаційної комісії в разі встановлення факту порушення інженером-землевпорядником законодавства у сфері землеустрою відповідно до ст. 68 цього Закону; г) на підставі свідоцтва про смерть.

Згідно частин 1- 4 статті 68 Закону України «Про землеустрій» особи, винні в порушенні законодавства у сфері землеустрою, несуть відповідальність згідно із законом.

Кваліфікаційна комісія за результатами розгляду письмових звернень заінтересованих осіб, замовників документації із землеустрою, органів державної влади та місцевого самоврядування, саморегулівних організацій у сфері землеустрою робить подання центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката (його анулювання) з таких підстав:

грубе порушення сертифікованим інженером-землевпорядником вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою;

рішення суду за фактами неякісного проведення землеустрою сертифікованим інженером-землевпорядником;

наявність у сертифікованого інженера-землевпорядника непогашеної судимості за корисливі злочини;

з`ясування факту неправомірної видачі кваліфікаційного сертифіката.

На підставі подання Кваліфікаційної комісії про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, приймає відповідне рішення та повідомляє його письмово у двотижневий строк після надходження відповідного протоколу засідання Кваліфікаційної комісії.

Рішення про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката може бути оскаржено в судовому порядку.

Суд зазначає, що рішення про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру приймає на підставі подання кваліфікаційної комісії у разі встановлення відповідних фактів. Особи, винні в порушенні законодавства у сфері землеустрою, несуть відповідальність згідно із законом.

Порядок №392 визначає основні засади роботи Кваліфікаційної комісії, процедуру видачі та анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника та інженера-геодезиста.

Згідно пункту 5 Порядку №392 до повноважень Кваліфікаційної комісії належать, зокрема і прийняття рішень про внесення подання до Держгеокадастру стосовно анулювання чи зупинення дії сертифіката інженера-землевпорядника та/або інженера-геодезиста.

Відповідно до пункту 19 Порядку №392 кваліфікаційна комісія за результатами розгляду письмових звернень заінтересованих осіб, замовників документації із землеустрою, органів державної влади та місцевого самоврядування, саморегулівних організацій у сфері землеустрою робить подання до Держгеокадастру про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката (його анулювання) з таких підстав: грубе порушення сертифікованим інженером-землевпорядником вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою.

З системного аналізу наведених норм вбачається, що законодавець наділив повноваженнями Держгеокадастру здійснювати державний нагляд у сфері землеустрою та приймати рішення про анулювання кваліфікаційного сертифіката на підставі відповідного подання кваліфікаційної комісії. Комісія, в свою чергу, формує таке подання за наслідками розгляду відповідних звернень заінтересованих осіб, а також актів Держгеокадастру, у яких зафіксовані порушення сертифікованими інженерами-землевпорядниками положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою.

При цьому законодавець розмежував два окремі випадки внесення подання про позбавлення (анулювання) кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника, а саме: за наслідком розгляду актів, складених за результатами здійснених заходів державного нагляду (контролю) Держземагентством України (ст. 61-1 Закону України «Про землеустрій); за результатами розгляду письмових звернень заінтересованих осіб, замовників документації із землеустрою, органів державної влади та місцевого самоврядування, саморегулівних організацій у сфері землеустрою (ст. 68 Закону України «Про землеустрій»).

Отже, суд наголошує на тому, що жодною вищенаведеною правовою нормою не встановлено заборони для центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері землеустрою, на звернення до Кваліфікаційної комісії саме як до органу державної влади у порядку ст. 68 Закону № 858-IV, як і не встановлено ст. 61-1 цього Закону імперативного припису щодо здійснення останнім державного нагляду виключно шляхом проведення планових та позапланових заходів. А відтак, наведені представниками позивача доводи щодо порушення процедури прийняття спірних наказу та рішення є помилковою та відхиляється судом.

Зазначені висновки суду узгоджуються з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі № 806/3290/17 (адміністративне провадження № К/9901/55638/18).

Щодо позовної вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення Кваліфікаційної комісії (відповідача-2), то на думку суду, воно не порушує прав позивача, оскільки не відповідає критерію юридичної значимості, не створюють для позивача жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав, свобод, інтересів та не породжують для нього будь-яких обов`язків; рішення про направлення подання саме по собі не має безпосереднього впливу на суб`єктивні права та обов`язки позивача шляхом позбавлення його можливості їх реалізувати та не покладає на нього жодні обов`язки, не може вважатись таким, що порушує права, свободи чи інтереси позивача.

Рішення, що має безпосередній вплив на суб`єктивні права та обов`язки позивача, є саме спірний наказ, у зв`язку із чим суд відмовляє у задоволенні вказаної позовної вимоги як необґрунтованої.

Саме по собі рішення відповідача-2 у частині направлення до Державної служби геодезії подання є скоріш обов`язком комісії, оскільки це встановлено у пункті 19 Порядку №392 і є за своєю суттю інформаційним носієм, який враховується при прийнятті наказу про анулювання ліцензії, проте не є беззаперечною підставою для анулювання ліцензії.

Стосовно позовної вимоги про визнання протиправним та скасування спірного наказу, суд зазначає наступне.

Представниками позивача, як на підставу протиправності наведено два аргумента, один із яких є порушення процедури притягнення позивача до відповідальності, який відхилено судом, другий аргумент це відсутність «грубого порушення» у діях позивача взагалі.

Підставою для позбавлення позивача сертифіката, як на думку відповідачі-1, стало допущення позивачем грубого порушення. При цьому, під «груби порушенням» відповідач-1 зазначає, що за технічною документацією щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка розроблена позивачем зареєстровано земельну ділянку із кадастровим номером :52:000:0064 площею 1,6 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), однак дана документація не містить копію правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, а на кадастровому платі відсутні контури об`єктів нерухомого майна, розташованих на земельній ділянці.

З цього приводу суд зазначає наступне.

У спірних рішеннях, як підставу допущення позивачем «грубого порушення» відповідачами вказано відсутність правоустановчих документів на об`єкт нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці.

Згідно частин 1 8 статті 55 Закону України «Про землеустрій» встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів.

Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками встановленого зразка.

У разі, якщо межі земельних ділянок в натурі (на місцевості) збігаються з природними та штучними лінійними спорудами і рубежами (річками, струмками, каналами, лісосмугами, шляхами, шляховими спорудами, парканами, огорожами, фасадами будівель та іншими лінійними спорудами і рубежами тощо), межові знаки можуть не встановлюватися.

Власники землі та землекористувачі, у тому числі орендарі, зобов`язані дотримуватися меж земельної ділянки, закріпленої в натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка.

Межові знаки здаються за актом під нагляд на збереження власникам землі та землекористувачам, у тому числі орендарям.

У разі якщо на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) передбачається здійснити передачу земельних ділянок державної чи комунальної власності у власність чи користування, така технічна документація розробляється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади, органом місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України (у випадках, передбачених законом).

Згідно матеріалів технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 , підставою для розробки проектної документації є рішення Захарівської сільської ради Світловодського району від 30 березня 2017 року №192 «Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою» (а.с.134), яким надано дозвіл гр. ОСОБА_4 на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки (на місцевості) орієнтовною площею 2,25 га в тому числі:

- 0,25 га для будівництва жилого будинку, господарських будівель та поруд (присадибна ділянка) за рахунок земель громадської та житлової забудови сільської ради за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель комунальної власності сільської ради сільськогосподарського призначення за адресою: АДРЕСА_2 . АДРЕСА_1 .

Тобто, підставою для розробки проектної документації в даному випадку було рішення органу місцевого самоврядування.

Позивач в судовому засіданні зазначив, що при виїзді на огляд земельної ділянки він бачив розкидані старі будівельні матеріали, жодного об`єкта нерухомого майна на цій земельній ділянці, станом на розробку проектної документації не було.

Суд зауважує, що спірні рішення, у частині встановлення порушення, як на думку суду, за своєю суттю логічно складно піддаються розумінню, водночас, відповідач, як суб`єкт владних повноважень зобов`язаний складати свої рішення зрозумілою мовою та мотивованими. Так, відповідачі зазначають як на порушення на підставі проектної документації із землеустрою також зареєстровано земельну ділянку із кадастровим номером :52:000:0063 площею 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку без правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна.

Згідно частини 10 статті 55 Закону України «Про землеустрій» технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає:

а) завдання на складання технічної документації із землеустрою;

б) пояснювальну записку;

в) рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою (у випадках, передбачених законом);

г) згоду власника земельної ділянки, а для земель державної та комунальної власності - органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, на відновлення меж земельної ділянки користувачем;

ґ) довідку, що містить узагальнену інформацію про землі (території);

д) копію документа, що посвідчує фізичну особу, або копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців;

е) копію документа, що посвідчує право на земельну ділянку (у разі проведення робіт щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості);

є) копію правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці (за умови якщо права власності на такі об`єкти зареєстровані);

ж) матеріали польових топографо-геодезичних робіт;

з) план меж земельної ділянки, складений за результатами зйомки, на якому відображаються зовнішні межі земельної ділянки із зазначенням власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, усі поворотні точки меж земельної ділянки, лінійні проміри між точками на межах земельної ділянки, межі вкраплених земельних ділянок із зазначенням їх власників (користувачів);

и) кадастровий план земельної ділянки;

і) перелік обмежень у використанні земельної ділянки;

ї) у разі необхідності документ, що підтверджує повноваження особи діяти від імені власника (користувача) земельної ділянки при встановленні (відновленні) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості);

й) акт приймання-передачі межових знаків на зберігання, що включається до документації із землеустрою після виконання робіт із встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками.

Отже, правоустановчі документи на об`єкти нерухомого майна, які розташовані на земельній ділянці, проектна документація меж яких розроблена позивачем, повинна була бути долучена лише у разі проведення державної реєстрації на такі об`єкти нерухомого майна.

При цьому, жодного доказу наявності в об`єктивній дійсності будь-яких об`єктів нерухомого майна (навіть не зареєстрованих) на цій земельній ділянці, відповідачем не долучено до матеріалів щодо притягнення позивача до відповідальності та до відзиву на позов.

Отже, суд дійшов висновку, що позивачем не було допущено порушення статті 55 Закону України «Про землеустрій», оскільки ця стаття є спеціальною стосовно правовідносин щодо розробки технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Крім того, представники позивача в судовому засіданні наголошували на тому, що, доказом того, що позивачем не було допущено грубого порушення під час розроблення проектної документації є проведення державної реєстрації земельної ділянки кадастровим реєстратором. Більш того, якщо позивач допустив якусь помилку, то чому ні управління ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, ні відповідач-1 не скасували таку реєстрацію земельної ділянки.

Суд, зазначає про доречність даних посилань, оскільки відповідач-1, у разі встановлення порушень щодо проведення державної реєстрації земельної ділянки мав право скасувати, як на його думку, проектну документацію щодо меж земельної ділянки, виготовлену з порушенням норм законодавства як то передбачено Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. N 1051. Проте, жодним з органів Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру не прийнято рішення про скасування реєстрації земельної ділянки за проектною документації, розробленої позивачем.

Відповідно пункту «а» частини другої статті 28 Закону України «Про землеустрій» розробники документації із землеустрою зобов`язані дотримуватися законодавства України, що регулює земельні відносини, а також державних стандартів, норм і правил при здійсненні землеустрою.

При цьому, Закон України «Про землеустрій» не дає визначення грубого порушення суб`єктом господарювання або ж інженером-землевпорядником вимог нормативно-правових актів.

Відтак, суд виходить з того, що поняття «грубе порушення суб`єктом господарювання або ж інженером-землевпорядником вимог нормативно-правових актів», яке застосоване законодавцем у статті 68 Закону України «Про землеустрій», має оціночний характер, а тому для з`ясування характеру порушення слід досліджувати допущене порушення у сукупності з урахуванням усіх обставин та попередніх проступків. У кожному конкретному випадку воно повинно встановлюватися, виходячи з об`єктивних та суб`єктивних ознак вчиненого діяння.

Визнання порушення нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою грубим залежить від оцінки таких критеріїв кожний з яких має самостійне значення: характеру порушення; категорії виконавця; об`єктивних ознак здійснюваного порушення; суб`єктивних ознак здійснюваного порушення та наслідків такого порушення.

Крім того, суд зазначає, що рішення про затвердження проектної документації, станом на день розгляду справи в суду, органом місцевого самоврядування не прийнято, а тому взагалі відсутня будь-яка шкода правам та інтересах Держави.

З урахуванням вищезазначеного, за відсутності допущеного позивачем порушення щодо виготовлення проектної документації, а також відсутності фактичних негативних наслідків, суд дійшов до висновку, що відповідачем-1 без врахування усіх істотних обставин справи прийнято спірний наказ про анулювання кваліфікаційного сертифікату інженеру-землевпоряднику ОСОБА_1 , що є підставою для визнання такого наказу протиправним та його скасування.

Суд також враховує, що юридична відповідальність є однією з форм захисту суспільства та держави від посягань на відповідні цінності, головними з яких відповідно до статті 3 Конституції України є людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека. При цьому, юридична відповідальність ґрунтується, у першу чергу, на державному примусі як специфічному впливі на поведінку особи, заснованому на організованій силі та спрямованому на безумовне виконання санкціонованих державою правил поведінки (норм права). Такий примус передбачає його регламентованість виключно законом, наявність чітко встановлених меж застосування та здійснення лише компетентним суб`єктом владних повноважень.

Стосовно позовної вимоги щодо зобов`язання відповідача-1 внести до Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників відомості про сертифікованого інженера-землевпорядника, суд зазначає наступне.

Так, станом на день розгляду справи в суді, у Державному реєстрі сертифікованих інженерів-землевпорядників, наявний запис порядковий номер 24 про ОСОБА_1 , кваліфікаційний сертифікат №0000854 (https://land.gov.ua/info/derzhavnyi-reiestr-sertyfikovanykh-inzheneriv-zemlevporiadnykiv/113/), отже суд не може зобов`язати повторно вносити дані про ОСОБА_1 до Державного реєстру інженерів-землевпорядників, що є підставою відмови в задоволенні даної позовної вимоги.

У Державному реєстрі інженерів-землевпорядників наявна інформація про наказ від 08.01.2020 року про анулювання сертифікату, водночас, даний реєстр містить графу «підстав для поновлення дії кваліфікаційного сертифіката» у яку, після набрання судового рішення законної сили, відповідач вносить інформацію про відновлення дії сертифікату, а доказів того, що у цій графі відповідачем, після набрання законної сили, не буде зроблено відповідний запис суду не надано, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні цієї позовної вимоги, як передчасної через відсутність порушеного права.

Судом врахована позиція ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Враховуючи вищеописане, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову в частині визнання протиправним та скасування наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 08.01.2020 року №3 у частині анулювання сертифіката інженера-землевпорядника Золотаренка С.В.

Стосовно вимоги позивача подати звіт про виконання судового рішення, суд зазначає про те, що це є правом суду, а не обов`язком, а тому, оскільки судом не прийнято рішення зобов`язального характеру, тому в цій частині також належить відмовити.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи наведене, з урахуванням висновку суду про часткове задоволення позову, здійснені позивачем витрати на оплату судового збору в сумі 840,80 грн. (2522,41 грн. / 3) підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Керуючись ст.ст.77-79, 90, 132, 134, 139, 243-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_4 ) до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (вул. Народного Ополчення, 3, м. Київ, 03151; ) та Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (вул. Народного Ополчення, З, м. Київ, 03151) задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 08 січня 2020 року № 3 у частині анулювання сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_1 № 000854 від 03.01.2013, виданого Державним агентством земельних ресурсів України

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (вул. Народного Ополчення, 3, м. Київ, 03151; ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Повний текст рішення суду виготовлено судом 18.03.2020 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. Казанчук