Справа № 563/53/20
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2020-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2020 рокуЛьвівСправа № 563/53/20 пров. № А/857/2720/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Гудима Л.Я., Довгополова О.М.

за участі секретаря судового засідання: Гнідець Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції,

на рішення Корецького районного суду Рівненської області від 17 лютого 2020 року (суддя - Опришко П.З., час ухвалення - не вказаний, місце ухвалення - м.Корець, дата складання повного тексту - не вказана),

в адміністративній справі №563/53/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції,

про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

встановив:

У січні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача УПП в Житомирській області Департаменту патрульної поліції, в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову серії ЕАК №1915869 від 28.12.2019 року про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП в розмірі 425 грн..

Рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 17 лютого 2020 року позов задоволено повністю. Скасовано постанову від 28.12.2019 року серія ЕАК №1915869 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП. Справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП - закрито.

З цим рішенням суду першої інстанції від 17.02.2020 року не погодився відповідач УПП в Житомирській області Департаменту патрульної поліції та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене рішення є незаконним та необгрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а тому підлягає скасуванню з підстав, що викладені в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що судом першої інстанції було розглянуто справу без будь-яких доказів та пояснень зі сторони відповідача, що стало наслідком задоволення позову. Тому, вважає апелянт, що судом першої інстанції порушено ч.4 ст.47 КАС України щодо можливості подання відповідачем відзиву на позовну заяву та ч.3 ст.79 КАС України щодо надання доказів вчинення правопорушення позивачем. Також, зазначає апелянт, що судом першої інстанції не враховано вимоги ст.32 Закону України «Про Національну поліцію», якою передбачено право органів Національної поліції вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення, а пп.2.1 пп.2.4 Правил дорожнього руху, затв. постановою КМ України від 10.10.2001р. №1306 встановлено обов`язок водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Звертає увагу апелянт на те, що відповідно до інформації, яку можна отримати з Централізованої бази даних МТСБУ, станом на 28.12.2019 р. поліс на ТЗ з номерним знаком НОМЕР_1 відсутній. Також зазначає апелянт, що відповідно до трекінгу поштових відправлень «Укрпошта» за №1769, оскаржувану постанову від 28.12.2019 року серія ЕАК №1915869 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 було відправлено позивачу 03.01.2020 року та особисто отримано ним 04.01.2020 року. Однак, до суду першої інстанції позивач звернувся лише 20.01.2020 року, тобто з пропуском 10-ти денного строку звернення до суду. При цьому, позивач не надав жодних доказів, які б підтвердили поважність причин пропуску строку на оскарження. Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду першої інстанції від 17.02.2020 року, та прийняти нове судове рішення, яким позовну заяву залишити без розгляду, у зв`язку з пропуском строку на оскарження постанови.

У засідання суду апеляційної інстанції сторони не з`явились, хоча про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Позивач ОСОБА_1 подав суду апеляційної інстанції письмову заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідно до статті 313 КАС України суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість апеляційного розгляду справи у відсутності сторін (їх представників).

Згідно ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід задоволити, з врахуванням наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що поліцейським батальйону №1 роти №3 УПП в Житомирській області ДПП винесено відносно позивача ОСОБА_1 постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАК №1915869 від 28.12.2019 року, якою визнано позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. (а.с. 8).

Із матеріалів справи та змісту вказаної вище постанови серії ЕАК №1915869 від 28.12.2019 року видно, що підставою для її винесення, стало те, що позивач 28.12.2019 року о 21 год. 54 хв. в населеному пункті Болярка на дорозі М06 на 168 км., керував транспортним засобом «RENAUL TRAFIC» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками ДТП та не мав, не пред`явив, поліс ОСЦПВ власників наземних ТЗ, чим порушив п.2.1.б «ПДР» - керування ТЗ особою, без реєстраційних документів на ТЗ, вчинивши адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду.

У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті. Звернення до суду і судове провадження повинно здійснюватись у відповідності до вимог чинного законодавства, зокрема, процесуальних норм щодо порядку провадження в адміністративних справах.

Разом з тим, законодавець встановлює певні обмеження такого права, зокрема, шляхом встановлення строку звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав.

Так, відповідно до ч.1 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.3 ст.122 КАС України).

Відповідно до ст.289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Матеріалами адміністративної справи підтверджується, що у розглядуваному позові предметом спору являється постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАК №1915869 від 28.12.2019 року, якою визнано позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн..

Тобто, порядок та строк оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення визначений КАС України, з особливостями встановленими Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Судом апеляційної інстанції перевірено доводи апелянта щодо пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду із відповідними позовними вимогами, і встановлено, що копію спірної постанови серія ЕАК №1915869 від 28.12.2019 року було направлено позивачу засобами поштового зв`язку, поштовим конвертом за №769 (а.с. 4).

Відповідно до трекінгу поштових відправлень «Укрпошта» - відправлення за №769 було прийнято відділенням поштового зв`язку 03.01.2020 року та вручено адресату (позивачу) особисто 04.01.2020 року (а.с. 4, 36, 51).

Тобто, саме з 04.01.2020 року у позивача ОСОБА_1 почався перебіг 10-ти денного строку на звернення до суду для оскарження вказаної постанови, який закінчився 14.01.2020 року.

Однак, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом щодо оскарження постанови серія ЕАК №1915869 від 28.12.2019 року про накладення адміністративного стягнення, лише 20.01.2020 року, тобто з пропуском строку звернення до суду, встановленого ст.289 КУпАП.

Заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду позивач не подав.

Також з матеріалів розглядуваної адміністративної справи видно, що ухвалою судді Корецького районного суду Рівненської області від 21.01.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху, відповідно до ч.6 ст.161 КАС України, у зв`язку із пропуском строку звернення до суду. В цій ухвалі суддя вказав, що відповідно до відомостей офіційного сайту Укрпошти відправлення за №769 було вручено адресату 04 січня 2020 року, а позов подано до суду лише 20 січня 2020 року, тобто з пропуском строку.

На виконання вимог цієї ухвали судді від 21.01.2020 року про залишення позовної заяви без руху, позивач надав суду першої інстанції довідку НВПЗ від 03.02.2020 року для підтвердження факту отримання ним відправлення р/л 769 - 09.01.2020 року (а.с. 14, 15).

Однак, судом апеляційної інстанції встановлено, що вказана довідка НВПЗ від 03.02.2020 року стосується поштового відправлення р/л 769, а не поштового відправлення №769.

При цьому, відповідно до трекінгу поштових відправлень «Укрпошта» дані про відправлення р/л 769 на даний час відсутні, тому що не зареєстровані в системі (а.с. 52).

Отже, суд першої інстанції помилково взяв до уваги доводи позивача про те, що оскаржену постанову серія ЕАК №1915869 від 28.12.2019 року про накладення адміністративного стягнення позивач отримав 09.01.2020 року і тому не пропустив строк звернення до адміністративного суду із вимогами щодо оскарження цієї постанови.

З врахуванням наведеного вище, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що позивач звернувся до суду з адміністративним позовом щодо оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 28.12.2019 року з пропуском строку звернення до суду, не надав доказів, які б підтвердили поважність причин пропуску строку на оскарження та не подав заяви про поновлення пропущеного строку.

Згідно ч.3 ст.123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду (ч.4 ст.123 КАС України).

Також пунктом 8 ч.1 ст.240 КАС України встановлено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Згідно частини 1 статті 319 КАС України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду з підстав, встановлених статтею 240 КАС України.

Таким чином, з врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що оскаржене рішення суду від 17.02.2020 року слід скасувати та прийняти нову постанову про залишення позовної заяви без розгляду.

Одночасно, колегія суддів роз`яснює, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 123, 243, 272, 286, 308, 310, 315, 319, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції - задоводити.

Рішення Корецького районного суду Рівненської області від 17 лютого 2020 року в адміністративній справі №563/53/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - скасувати та прийняти нову постанову.

Позовну заяву ОСОБА_1 - залишити без розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий: В. В. Гуляк
Судді: Л. Я. Гудим
О. М. Довгополов
Повний текст постанови складено 19.03.2020 року