Справа № 240/650/20
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2020-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2020 року м. Житомир справа № 240/650/20

категорія 112030300

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Нагірняк М.Ф.,

секретар судового засідання Добровольська Н.А.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України у Житомирській області про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними, зобов`язання призначити та здійснити нарахування пільгової пенсії із зниженням пенсійного віку на п`ять років відповідно до вимог статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Ухвалою суду від 20.02.2020року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судовому засіданні Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі і пояснив, що є потерпілою особою внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії, так як проживає на відповідній території, і має право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 5 років на підставі статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". З цих підстав за наявності 55 річного віку Позивач звертався до Головного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про таке дострокове призначення пенсії. На підтвердження свого права Позивачем було надано довідку про проживання на забрудненій території станом на 01.01.1993року та трудову книжку і довідки про роботу.

На думку Позивача, Відповідач протиправно з підстав, викладених в листі від 04.11.2019року, відмовив Позивачу в призначенні такої пенсії.

Представник Головного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Відповідача по справі, в судове засідання не прибув, направив до суду відзив на позов. У відзиві проти позову заперечується. Зазначається, що Позивач не має посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, але Позивач у зоні посиленого радіологічного контролю проживав лише повних 4 роки, а тому може мати право на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку лише на три роки.

Крім того, на думку Відповідача, для призначення такої пенсії потрібен страховий стаж не менше 22 роки, а за наявними документами загальний трудовий стаж Позивача складає лише 12 років 8 місяців 17 днів. З цих підстав Позивачу було правомірно відмовлено в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку на 5 років.

Заслухавши доводи Позивача, доводи Відповідача, наведені у відзиві, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та підстав призначення пенсії, в тому числі зі зниженням пенсійного віку, регулюються правовими нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року N 1058-IV (надалі-Закон N 1058-IV), що були чинні на день виникнення таких відносин.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Іноземні громадяни та особи без громадянства, які проживають в Україні, мають право на пенсію на рівні з громадянами України на умовах, передбачених законодавством або міжнародними угодами.

За приписами статті 8 Закону N 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Частиною першою статті 26 Закону N 1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 20 років по 31 грудня 2017року.

Одночасно відповідно до положень статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991року N796-XII (надалі - Закон N796-XII) особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали, або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років вік виходу на пенсію зменшується на 2 роки та додатково на один рік за три роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Тобто, для зменшення віку виходу на пенсію на 5 років для вказаних осіб загальний термін постійного проживання чи постійної роботи таких осіб на території, що відноситься до зони посиленого радіологічного контролю станом на 1 січня 1993 року повинен складати не менше 13 років (4 роки плюс тричі по три роки).

Саме у відповідності до вказаних правових норм було зумовлено звернення Позивача від 08.10.2019року до Відповідача щодо призначення їй пенсії зі зниженням пенсійного віку на 5 років (а.с.8).

За результатами розгляду вказаного звернення Позивача Відповідачем було прийнято оскаржуване рішення, викладене в листі від 04.11.2019року (а.с.3-4).

Таке рішення Відповідача відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах чинного законодавства з огляду на таке.

Алгоритм дій Відповідача щодо розгляду звернення Позивача врегульований правовими нормами Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року N 22-1 (надалі - Порядок N 22-1).

Як зазначено в оскаржуваному рішенні Відповідача від 04.11.2019року, суть спору між сторонами по даній справі зведена виключно до наявності чи відсутності факту проживання Позивача в зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993року не менше чотирьох років та додатково 9 років ( 1 рік за три роки постійного проживання або роботи в цій зоні).

Суд зазначає, що відповідно до положень Закону N 1058-IV та Закону N796-XII призначення пенсії із зниженням пенсійного віку на 5 років особі чоловічої статі, яка відноситься до осіб, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії та постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали у зоні посиленого радіологічного контролю, можливе за одночасної наявності слідуючих умов:

- досягнення на день звернення до територіального органу пенсійного фонду України 55річного віку;

- наявності на день звернення до територіального органу пенсійного фонду України не менше 15 років загального трудового стажу;

- наявності станом на 1 січня 1993 року постійного проживання або роботи у зоні посиленого радіологічного контролю не менше чотирьох років та додатково 9 років ( 1 рік за три роки постійного проживання або роботи в цій зоні).

Судом встановлено та визнається сторонами, що відповідно до паспорта громадянина України Позивач, ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто станом на день звернення до Відповідача із заявою про призначення пенсії (08.10.2019року) та до суду із даним позовом (29.01.2020року) є особою, якій виповнилося 55років.

Судом встановлено, що Позивач згідно довідки Іршанської селищної ради Хорошівського району Житомирської області в період з 27.07.1983року по 28.04.1990року постійно проживав в смт.Іршанськ, що відноситься до зони посиленого радіологічного контролю (а.с.7).

Разом з тим, суд зазначає, що Позивач не надав суду жодних доказів щодо отримання ним посвідчення особи, які відносяться до потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії.

Безспірно, згідно з положеннями ст. 65 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року N 796-XII посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Згідно абзацу дев`ятого підпункту 5 пункту 2.1 Порядку N 22-1, до заяви про призначення пенсії за віком, окрім іншого, додається довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи");

В розумінні вимог цього Порядку N 22-1 та ст.55 Закону N796-XII довідка Іршанської селищної ради Хорошівського району Житомирської області від 17.12.2018року свідчить, що Позивач станом на 01.01.1993року у зоні посиленого радіологічного контролю є дня аварії на ЧАЕС (26.04.1986р.) постійно проживав або постійно працював або постійно навчався в період з 27.07.1983року по 28.04.1990року, тобто повних 4 роки, що надає йому право на зменшення віку виходу на пенсію лише на два роки.

Позивачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів постійного проживання чи праці Позивача у зоні посиленого радіологічного контролю додатково ще не менше 9 років, окрім 4 років такого проживання чи праці до 01.01.1993років.

Одночасно суд зазначає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження наявність у Позивача загального страхового стажу в розмірі 17років 4 місяці 11 днів. Ці обставини підтверджуються записами в трудовій книжці Позивача та довідками, виданими Приазовським районним військовим комісаріатом Запорізької області, архівним відділом Нижньосірогозької районної державної адміністрації Херсонської області, Комунальним архівним підприємством Приазовської районної ради Запорізької області, дослідженими в судовому засіданні (а.с.9-21).

Наявність у Позивача загального страхового стажу в розмірі 17років 4 місяці 11 днів визнається самим Відповідачем в оскаржуваному листі від 04.11.2019року, а тому доводи щодо наявності у Позивача страхового стажу лише 12 років 8 місяців 17 днів, що наведені у відзиві на позов, є безпідставними.

Таким чином, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження лише те, що Позивач станом на 01.01.1993року у зоні посиленого радіологічного контролю постійно проживав або постійно працював або постійно навчався не менше чотирьох років, що надає йому право на зменшення віку виходу на пенсію лише на два роки, а не на п`ять років.

Відсутність таких даних виключає наявність підстав у суду зобов`язати Відповідача призначити Позивачу пенсію за віком із зниженням пенсійного віку на 5 років як особі, що станом на 01.01.1993року у зоні посиленого радіологічного контролю постійно проживав або постійно працював або постійно навчався лише повних чотири роки.

Зазначене свідчить, що позовні вимоги Позивача не відповідають обставинам справи та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Підстави, передбачені ст.ст.139-143 КАС України, для стягнення або відшкодування судових витрат по даній справі відсутні.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України у Житомирській області відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя М.Ф. Нагірняк

Повне судове рішення складене 23 березня 2020 року