Справа № 380/1241/20
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2020-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/1241/20
У Х В А Л А

про забезпечення позову

20 березня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравціва О.Р. розглянув у порядку письмового провадження заяву позивача про забезпечення позову у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Львівській області по визнання протиправною і скасування постанови, -

в с т а н о в и в :

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Держпраці у Львівській області (79005, м. Львів, пл. Міцкевича, 8), у якій просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЛВ4575/894/АВ/ФС від 10.01.2020 на позивача у розмірі 250380,00 грн.

Підставою цього позову зазначено протиправність та безпідставність оскаржуваної постанови, винесення такої контролюючим органом за відсутності на це підстав та у невідповідності нормам чинного законодавства, тобто з порушенням порядку. Оскільки така постанова порушує права позивача, він звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою суду від 14.02.2020 відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

20.03.2020 позивач подав до суду заяву про забезпечення позову у якій просив зупинити стягнення на підставі виконавчого документа постанови начальника Головного управління Держпраці у Львівській області Вільхової О.О. про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЛВ4575/894/АВ/ФС від 10.01.2020 на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 у розмірі 250380,00 грн. до набрання законної сили судовим рішенням у справі №380/1241/20, в тому числі у ході виконавчого провадження ВП №61376143, що відкрите 25.02.2020 Личаківським відділом державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

В обґрунтування заяви позивач зазначив, що оскаржувану постанову винесено з грубим порушенням порядку накладення штрафів, акт інспекційного відвідування не відповідає порядку здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю. Подання позову і відкриття провадження у справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував заходи забезпечення позову. Накладений штраф є суттєвим, для оплати неможливим, оскільки позивач є власником маленького кафе з невеликим доходом. Арешт коштів позбавить можливості купувати продукти харчування, своєчасно сплачувати рахунки за комунальні послуги, утримувати сім`ю. Якщо кошти на погашення суми штрафу будуть стягнуті, доведеться докласти значних зусиль і витрат щоб відновити порушені права. Дружина працює у позивача в кафе, а матір проживає разом з ними і має онкологічне захворювання.

З огляду на ці обставини позивач просить зупинити дію стягнення до набрання законної сили рішенням суду у цій справі.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову суд керується таким.

Питанням забезпечення позову присвячено главу 10 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

За правилами ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Забезпечення позову згідно з ч. 2 ст. 150 КАС України допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ст. 151 КАС України адміністративний позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

У ч. 2 ст. 151 КАС України передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

З матеріалів справи судом з`ясовано, що постановою №ЛВ4575/894/АВ/ФС від 10.01.2020 на позивача накладено штраф у сумі 250380,00 грн.

Оскаржену постанову прийнято за наслідками встановлення порушення законодавства про працю, на підставі Кодексу законів про працю України /арк.спр.13/, а отже згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом і пред`являється до виконання органам державної виконавчої служби в порядку встановленому законом.

Постановою головного державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 25.02.2020 ВП №61376143 відкрито провадження за заявою Головного управління Держпраці у Львівській області.

Постановою головного державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 25.02.2020 ВП №61376143 накладено арешт на все рухоме і нерухоме майно, що належить боржнику.

Також суд враховує, що подання позову та відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють згідно з ч. 4 ст. 150 КАС України дію оскарженого рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Статтею 34 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено зупинення виконавчого провадження на підставі оскарження постанов суб`єкта владних повноважень про накладення штрафів у судовому порядку, у зв`язку з чим до набрання рішенням суду законної сили у даній справі існує очевидна небезпека заподіяння шкоди права, свободам та інтересам позивача, оскільки за період розгляду справи судами існує реальна можливість початку державним виконавцем примусового виконання постанови стосовно позивача.

Таким чином після відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на майно зупинення виконавчих дій можливе лише на підставі рішення суду. У разі відсутності такого, арештовані кошти підлягають зарахуванню на рахунки, відкриті головними територіальними управліннями юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, відділами державної виконавчої служби в органах, що здійснюють казначейське обслуговування. У разі недостатності коштів звертається стягнення на майно боржника та здійснюється його реалізація.

З врахуванням викладеного примусове виконання оскаржуваної постанови дійсно може призвести до значної шкоди інтересам позивача та негативних наслідків у виді звернення стягнення на кошти, майно тощо, накладення заборони розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або обмеження у користуванні таким майном. При цьому без вжиття заходів забезпечення позову усунути негативні наслідки буде неможливо або для цього необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

З позиції суду вжиття заходів забезпечення позову у спосіб, про який просить позивач, не порушить прав та законних інтересів стягувача (відповідача) чи інших осіб.

Викладені обставини також свідчать про те, що у разі задоволення позовних вимог для відновлення прав позивача необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

На переконання суду суттю інституту забезпечення позову є тимчасовий захист позивача в адміністративному процесі шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, заборони відповідачу вчиняти певні дії, встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії, заборони іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співрозмірними заявленим позовним вимогам, мають бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Згідно з Рекомендацією №R(89)8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, що прийнята Комітетом Міністрів Ради Європи 13.09.1989 рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа постанови начальника Головного управління Держпраці у Львівській області Вільхової О.О. про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЛВ4575/894/АВ/ФС від 10.01.2020 на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 у сумі 250380,00 грн. до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі, в тому числі у ході виконавчого провадження ВП №61376143, що відкрите 25.02.2020 Личаківським відділом державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Керуючись ст.ст. 150-154, 156, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

у х в а л и в :

1. Заяву позивача про забезпечення позову задовольнити.

2. Стягнення на підставі виконавчого документа постанови Головного управління Держпраці у Львівській області від 10.01.2020 №ЛВ4575/894/АВ/ФС про накладення штрафу на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 у сумі 250380,00 грн., в тому числі у ході виконавчого провадження ВП №61376143, що відкрите 25.02.2020 Личаківським відділом державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зупинити до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

3. Копію ухвали направити сторонам (їх представникам).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею (ст. 256 КАС України).

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд у п`ятнадцятиденний строк з дати складання ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи (ст. 154 КАС України).

Суддя Кравців О.Р.