Справа № 759/10555/19
Суддя: Марко Я. Р.
Дата ухвалення: 2020-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/10555/19

пр. № 2-а/759/9/20

02 березня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Марко Я.Р., за участю секретаря судового засідання Шапаренка О.С., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти 3 БПП у Хмельницькій області Заворітнього Дениса Руслановича про скасування постанови про у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з вищевказаним адміністративним позовом, в якому просить суд постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовано не в автоматичному режимі від 31.05.2019 року, серії ДПР18 № 661070 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 121, частиною 6 статті 121 КУпАП визнати незаконною та скасувати.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідно до постанови від 31.05.2019 року серії ДПР18 № 661070 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ford Transit» р.н. НОМЕР_1 , в якому задній номерний знак розташований не у встановленому місці, чим порушив вимоги п. 2.9.в. ПДР України та транспортний засіб ОСОБА_1 підлягає обов`язковому технічному огляду, однак ОСОБА_1 вчасно його не пройшов, чим порушив п. 31.3.б. ПДР України. Транспортний засіб позивача «Ford Transit» р.н. НОМЕР_1 не підлягає обов`язковому технічному огляду, враховуючи положення статті 35 Закону України «Про дорожній рух», оскільки не використовується для перевезення пасажирів або вантажу з метою отримання прибутку, дозволена маса не перевищує 3500 кг, а кількість сидячих місць, окрім сидіння водія не перевищує 8. Крім того, у полісі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/8372527 зазначено у розділі 8, що ТЗ не підлягає обов`язковому технічному контролю (ОТК), а тому, не погоджуючись з даною постановою інспектора поліції, позивач звернувся в суд за захистом своїх порушених прав.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 08.07.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

25.07.2019 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що інспектор Заворітній Д.Р. заперечує проти задоволення позову. В обґрунтування позову зазначив, що 12.06.2019 року під час виконання своїх службових обов`язків було виявлено, що позивач близько 11 год. 50 хв., керував транспортним засобом «Ford Transit» р.н. НОМЕР_1 , що підлягає проходженню обов`язкового технічного контролю, однак вчасно його не пройшов, чим порушив п. 31.3.б ПДР України, внаслідок чого скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 3. ст. 121 КУпАП, у зв`язку з чим винесено постанову ДПР18 № 661070, застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. При винесенні постанови інспектор керувався положенням статей 16, 33, 36 ЗУ «Про дорожній рух». Автомобіль «Ford Transit» за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів та підлягає проходженню обов`язкового технічного огляду. Крім того, згідно інформації з ОМВС «НАІС» транспортний засіб «Ford Transit» р.н. НОМЕР_1 не проходив ОТК.

Відповідно до частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до оскаржуваної постанови серії ДПР18 № 661070 від 31.05.2019 року водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ford Transit» р.н. НОМЕР_1 , в якому задній номерний знак розташований не у встановленому місці, чим порушив вимоги п. 2.9.в. ПДР України та транспортний засіб ОСОБА_1 підлягає обов`язковому технічному огляду, однак ОСОБА_1 вчасно його не пройшов, чим порушив п. п. 31.3.б. ПДР України.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Згідно зі статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Крім того, відповідно до статті 35 Закону України "Про дорожній рух" обов`язковому технічному контролю підлягають автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку. Тобто, визначальною обставиною є мета фактичного використання автомобіля для перевезення пасажирів з метою отримання прибутку.

Відповідно до п.п 15 пункту 2 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 року № 137 транспортний засіб, що використовується з метою отримання прибутку - транспортний засіб, що експлуатується юридичними, фізичними особами - підприємцями під час провадження господарської діяльності з метою отримання прибутку, фізичними особами під час виконання цивільно-правових угод з метою отримання прибутку.

Згідно зі статтею 29 Закону України від 05 квітня 2001 року № 2344-III «Про автомобільний транспорт» (чинний на момент виникнення спірних відносин) автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб`єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах.

Для віднесення автомобіля до об`єкту обов`язкового технічного огляду слід використовувати термінологію, що наведена у Правилах надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених Постановою КМУ від 18 лютого 1997 року № 176.

Пунктом 1 цих Правил визначено порядок здійснення перевезень пасажирів та їх багажу автобусами, таксі, легковими автомобілями на замовлення, а також обслуговування пасажирів на автостанціях і є обов`язковими для виконання організаторами регулярних перевезень, замовниками транспортних послуг, автомобільними перевізниками, автомобільними самозайнятими перевізниками, персоналом автомобільного транспорту, автостанціями та пасажирами.

За змістом пункту 7 Правил дія цих Правил не поширюється на перевезення, які здійснюються:

-транспортними засобами спеціального призначення;

-транспортними засобами, задіяними під час забезпечення обороноздатності, правопорядку та ліквідації наслідків стихійного лиха і надзвичайної ситуації;

-службовими легковими автомобілями;

-транспортними засобами, які належать фізичним особам і використовуються ними для задоволення власних потреб, що не має на меті отримання прибутку.

Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/8372527, у розділі 8 зазначено, що ТЗ не підлягає обов`язковому технічному контролю (ОТК).

З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , вбачається, що автомобіль «Ford Transit» р.н. НОМЕР_1 визначений типом транспортного засобу - «фургон маловантажний -В», авто масою 2650.

Суд звертає увагу, що відповідач у відзиві зазначає, що події фіксовані протоколом ДПР18 № 661070 мали місце 12.06.2019 року, однак з долученого до матеріалів справи протоколу вбачається, що датою вчинення адміністративного правопорушення інспектором зазначено 31.05.2019 року.

Як передбачено частинами 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Посилання позивача на те, що він правил дорожнього руху України не порушував відповідачем не спростовано належними доказами, не надано суду жодного доказу на підставі якого встановлено наявність події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , матеріалів, що потягли за собою притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 3 статті 121, частиною 6 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення не надано. Крім того, у відзиві інспектор зазначає суперечливі данні щодо події яка мала місце 31.05.2019 року.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 3 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Керуючись статтями 2, 5-9, 73-77, 90, 139, 244-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, статтями 251, 252, 268, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора роти 3 БПП у Хмельницькій області Заворітнього Дениса Руслановича про скасування постанови про у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДПР18 № 661070 від 31.05.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 121, частиною 6 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності КАС України. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Я.Р.Марко