Справа № 400/3846/19
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2020-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2020 р. № 400/3846/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Гордієнко Т. О. розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:Приватного підприємства "ДРЕВОДІМ-СЕРВІС", вул. Новоодеська, 72, м. Миколаїв, 54025
до відповідача:Головного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001
про:визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 17.01.2015 р. № ; визнання неправомірними дії та нечинним проект податкового повідомлення - рішення від 17.01.2015 р. № ,
ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне підприємство «ДРЕВОДІМ-СЕРВІС», звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області (з урахуванням змінених позовних вимог) про визнання неправомірними проекту податкового повідомлення-рішення від 17.01.2015 року № та податкового повідомлення-рішення від 17.01.2015 року № .

Позивач обґрунтував позов тим, що ніяких порушень вимог валютного законодавства не допускав, оскільки ним не отримано належних валютних коштів за контрактами, одночасно з цим зазначивши, що податковим законодавством не передбачено направлення платнику податків проекту податного повідомлення-рішення.

Відповідач проти позову заперечує та зазначає, що перевіркою ПП «ДРЕВОДІМ-СЕРВІС» встановлено порушення термінів по контракту з фірмою-нерезидентом, що призвело до порушення позивачем норм валютного законодавства. В зв`язку з цим ПП «ДРЕВОДІМ-СЕРВІС» були нараховані штрафні санкції та пеня.

Позивач надав суду заяву про розгляд справи без участі його представника. Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України). Дослідивши докази, суд встановив наступне.

Актом «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ПП`ДРЕВОДІМ-СЕРВІС» з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні розрахунків за експортним контрактом від 01.01.2014 №3 з фірмою-нерезидентом ПП ОСОБА_1 за період з 28.08.2014-02.12.2014 та за експортним контрактом від 20.01.2014 року № 4 з фірмою-нерезидентом ПП ОСОБА_2 за період з 20.01.2014 року по 02.12.2014року від 09.12.2014 встановлено:

- порушення ст.1 Закону України від 23.09.1994 № 185/94-ВР « Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», в частині недотримання законодавчо встановлених термінів розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом від 01.01.2013 № 3 з фірмою-нерезидентом ПП ОСОБА_1 за період з 28.08.2014-02.12.2014 та за експортним контрактом від 20.01.2014 року № 4 з фірмою-нерезидентом ПП ОСОБА_2 за період з 20.01.2014 року по 02.12.2014року від 09.12.2014. Відповідно до ст.4 Закону України « Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» підприємству нарахована пеня за порушення термінів розрахунків за експортними операціями.

- порушення вимог п.1 ст.9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 №15-93 « Про систему валютного регулювання і валютного контролю» та ст.1 Указу Президента України від 18.04.1994 № 319/94 «Про невідкладні заходи щодо повернення в Україну валютних коштів, що незаконно знаходяться за її межами», в частині порушення порядку декларування підприємством валютних цінностей та іншого майна, вивезеного за кордон, станом на 01.10.2014 у вигляді простроченої дебіторської заборгованості при виконанні експортного контракту від 01.01.2013 № 3 з фірмою-нерезидентом ПП ОСОБА_1 за період з 28.08.2014-02.12.2014 та за експортним контрактом від 20.01.2014 року № 4 з фірмою-нерезидентом ПП ОСОБА_2 за період з 20.01.2014 року по 02.12.2014року від 09.12.2014 та відповідно до п.2.7 «Положення про валютний контроль», затвердженого постановою Правління НБУ України від 08.02.00 № 49.

В акті перевірки зазначено, що 01.01.2014 року між позивачем та фірмою-нерезидентом ПП ОСОБА_1 було укладено експортний контракт № 3 , за умовами якого позивачем була здійснена поставка товару нерезиденту на суму 289395дол.США. Станом на 27.08.2014 існує дебіторська заборгованість в сумі 443294дол.США, яка є простроченою відповідно до вимог чинного валютного законодавства. На виконання умов експортного контракту позивачем була здійснена поставка товару на користь нерезидента в сумі 969353 дол. США. Станом на 02.12.2014 існує дебіторська заборгованість в сумі 119444дол.США.

Також, 20.01.2014 року позивачем укладено експортний контракт № 4 з фірмою-нерезидентом ПП ОСОБА_2 . На виконання умов контракту позивачем була здійснена поставка товару на користь нерезидента на суму 665139дол.США. Оплата товару здійснена частково згідно банківських виписок нерезидентом. Станом на 02.12.2014 існує дебіторська заборгованість 378411дол.США., яка є простроченою відповідно до вимог валютного законодавства.

В декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і знаходяться за її межами станом на 01.10.2014 підприємством не задекларовано 35247 дол .США, чим порушено вимоги п.1 ст.9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 №15-93 « Про систему валютного регулювання і валютного контролю» та ст.1 Указу Президента України від 18.04.1994 № 319/94 «Про невідкладні заходи щодо повернення в Україну валютних коштів, що незаконно знаходяться за її межами», в частині порушення порядку декларування підприємством валютних цінностей та іншого майна, вивезеного за кордон. Зазначене порушення тягне за собою накладення відповідальності відповідно до ст.16 Декрету КМУ від 19.02.1993№ 15-93 « Про систему валютного регулювання валютного контролю».

За результатами перевірки були прийнятті та надіслано позивачу:

- податкове повідомлення-рішення від 17.01.2015 року № , яким позивачу були нараховані штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства в сумі 340,00 грн.;

- проект податкового повідомлення-рішення від 17.01.2015 року № , яким позивачу була нарахована пеня ЗЕД в сумі 1633266,04 грн.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994 року № 185/94-ВР (далі Закон України № 185-94-ВР) виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Національний банк України Постановами від 20.08.2014 року № 515 «Про врегулювання ситуації на валютного ринку України», яка набрала чинності з 21.08.2014 року та діяла до 21.11.2014 року, та від 20.11.2014 року № 734 «Про врегулювання ситуації на валютного ринку України», яка набрала чинності з 02.11.2014 року та діяла до 02.12.2014 року, установив, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України № 185/94-ВР, повинні здійснюватися у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Відповідно до ст.4 Закону України №185/94 порушення резидентами, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

У разі прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується.

У разі прийняття судом рішення про відмову в позові повністю або частково або припинення (закриття) провадження у справі чи залишення позову без розгляду строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, поновлюються і пеня за їх порушення сплачується за кожний день прострочення, включаючи період, на який ці строки було зупинено.

У разі прийняття судом рішення про задоволення позову пеня за порушення строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, не сплачується з дати прийняття позову до розгляду судом.

Органи доходів і зборів вправі за наслідками документальних перевірок безпосередньо стягувати з резидентів пеню, передбачену цією статтею.

Позивачем не надав суду будь-яких доказів на спростування висновків акта перевірки стосовно недекларування валютних цінностей, що належать резиденту України і знаходяться за її межами в сумі 35247 дол. США., тому податкового-повідомлення рішення від 17.01.2015 року № прийнято правомірно та скасуванню не підлягає.

Позивач у позові зазначив, що проект податкового повідомлення-рішення не є рішенням контролюючого органу, що підлягає виконанню, оскільки дана форма, а саме «проект», не передбачена жодною з норм діючого законодавства. Крім того, ніяких порушень вимог валютного законодавства не допускав, оскільки ним не отримано належних валютних коштів за контрактами.

Відповідач у запереченнях зазначив, що проект податкового повідомлення-рішення від 17.01.2015 року № є готовим рішенням, але під час його формування була допущена технічна помилка слово «проект», яка залишилось у назві документа.

Постановою Верховного суду від 05.09.2019, скасовано постанова Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.01.2016 та ухвала Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.06.2016, а справу направлено на новий розгляд до Миколаївського окружного адміністративного суду. В постанові зазначено, що під час нового розгляду справи необхідно врахувати всі фактичні обставини з перевіркою їх належними та допустимими доказами. Правомірність нарахування штрафних санкцій за порушення вимог ст.1 Закону України « Про порядок здійснення розрахунків іноземній валюті» судами не досліджувалось та первинні документи в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ч.5 ст. 353 КАСУ висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді справи.

Ухвалою суду від 11.11.2019 запропоновано позивачу виконати вимоги постанови ВС та надати суду первинні документи.

На виконання вимог ухвали позивач надав суду акт перевірки, розрахунок пені за порушення термінів розрахунків в сфері ЗЕД, в якому зазначено сума заборгованості, дні прострочки та сума пені, яка по двох контрактах складає 1 633266,04 грн. У додатку 2 до акта перевірки головним державним ревізор - інспектором зазначено, що при проведенні перевірки досліджувались контракти, ВМД, банківські виписки.

Позивач не надав суду доказів на спростування висновків акта перевірки. Помилкове зазначене у спірному податковому повідомленні-рішенні слово «проект» не спростовує порушення позивачем ст.4 Закону України № 185/94-ВР, за яке позивачу нарахована пеня. Ця норма не містить ніяких застережень стосовно необхідності наявності вини резидента у тому, що контрагент по контракту нерезидент не оплачує отриманий товар. Але цією статтею передбачено випадок, коли пеня не нараховується, а саме у разі прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами.

Позивач доказів вжиття вищезазначених заходів суду не надав, рішення суду не надав, тому суд розглянув справу за наявними матеріалами та дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 17.01.2015 року № прийнято правомірно та скасуванню не підлягає.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач не довів суду та не надав належних та допустимих доказів, що спірні податкові повідомлення-рішення від 17.01.2015 № та № є протиправними.

Згідно зі ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів та у доведенні перед судом їх переконливості.

За таких обставин, позов задоволенню не підлягає.

Судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 194, 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Приватного підприємства "ДРЕВОДІМ-СЕРВІС" (вул. Новоодеська, 72, м. Миколаїв, 54025, ідентифікаційний код 34510466) до Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 39394277) відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду - 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження - 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України і п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя Т. О. Гордієнко