Справа № 200/13002/19-а
Суддя: Голуб В.А.
Дата ухвалення: 2020-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Голуб В.А., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача про вирішення питання щодо судових витрат по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства соціальної політики України про визнання протиправним та скасування рішення, зафіксованого у пункті 17 протоколу № 5 від 08 серпня 2019 року, зобов`язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства соціальної політики України про визнання протиправним та скасування рішення, зафіксованого у пункті 17 протоколу № 5 від 08 серпня 2019 року, зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням від 04 березня 2020 року Донецький окружний адміністративний суд адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнив частково. Суд визнав протиправним та скасував рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, при Міністерстві соціальної політики України, яке зафіксоване у пункті 17 протоколу засідання № 5 від 08 серпня 2019 року, про відсутність підстав для підтвердження ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, визначеного Донецькою обласною державною адміністрацією та зобов`язано Комісію зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, при Міністерстві соціальної політики України, зобов`язавши Комісію зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, при Міністерстві соціальної політики України прийняти рішення щодо підтвердження ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, визначеного Донецькою обласною державною адміністрацією. В задоволенні іншої частини позовних вимог суд відмовив.

12 березня 2020 року представник позивача - Трофімчук Віталій Вікторович надав заяву про вирішення питання щодо розподілу судових витрат після ухвалення судового рішення, яка призначена до розгляду на 19 березня 2020 року.

Сторони явку своїх представників на судове засідання не забезпечили, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином.

В матеріалах справи міститься заява представника позивача Трофімчука В.В. про проведення розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення без участі позивача та його представника.

Згідно ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Оскільки у судове засідання не прибули представники сторін, ураховуючи положення ч. 9 ст. 205 КАС України, суд вирішив заяву про розподіл судових витрат розглянути у письмовому провадженні.

Так, відповідно до ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями частини 2 ст. 134 КАС України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 3 ст.134 КАС України).

Частинами 4, 5, 6 статті 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Судовими витратами є лише оплата тих послуг, які надаються адвокатами, що відповідають вимогам ст. 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та здійснюють свою діяльність у організаційних формах, зазначених у ст.ст. 4, 13, 14, 15 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, судові витрати складаються з судового збору та витрат на правничу допомогу.

Так, позивач на підставі п. 10 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору за подання даного адміністративного позову.

Також, з матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_1 та адвокатом Трофімчуком В.В. 10 жовтня 2019 року був укладений договір про надання правової допомоги № 38.

Зі змісту п. 3.2 п. 3 вказаного договору вбачається, що в порушення ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" питання щодо внесення предоплати в рахунок гонорару визначені не були. В частині розміру гонорару у договорі є посилання на тариф вартості юридичних послуг (додаток 1), який наданий представником позивача 12.03.2020 року разом із заявою про ухвалення додаткового судового рішення.

Згідно детального опису на професійну правничу допомогу (у справі № 200/13002/19-а) вартість послуг складає 13 800,00 грн., що включає: складання та спрямування адвокатського запиту - 500,00 грн.; складання та спрямування позовної заяви - 5 000 грн., складання та спрямування відповіді на відзив - 2 500, 00 грн., підготовка та спрямування клопотання про приєднання доказів - 1 000, 00 грн., підготовка та спрямування заяви про збільшення позовних вимог - 1 000, 00 грн., підготовка заяви про виклик свідків - 1 000, 00 грн., участь у судових засіданнях - 3 000, 00 грн.

Відповідно до квитанції прибуткового касового ордера № 14 від 5 березня 2020 року адвокатом Трофімчуком В.В. прийнято від ОСОБА_1 - 13 800, 00 грн.

Суд зазначає, що в разі проведення готівкових розрахунків між адвокатом та клієнтом, рух коштів повинен бути відображений в Книзі обліку доходів та витрат, проте доказів ведення такої Книги представником позивача суду надано не було.

Разом з тим, суд ураховує, що представником позивача за договором виконано роботу з надання правової допомоги: складання та спрямування адвокатського запиту, складання та спрямування позовної заяви, складання та спрямування відповіді на відзив, підготовка та спрямування клопотання про приєднання доказів, підготовка та спрямування заяви про збільшення позовних вимог, підготовка заяви про виклик свідків, участь у судових засіданнях, але суд вважає, що розмір суми витрат на правничу допомогу є не співмірним із складністю цієї справи.

Також суд при розподілі судових витрат на правничу допомогу керується ч. 3 ст. 139 КАС України, згідно з якою при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Ураховуючи викладене вище, суд вважає співмірною у цій справі компенсацією вартості витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000, 00 грн.

Таким чином, суд приходить висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства соціальної політики України на користь позивача витрат на правничу допомогу в сумі 5 000, 00 грн.

Керуючись ст.ст. 134, 139, 252, 256, 293, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства соціальної політики України (, юридична адреса: 01601, м. Київ, вул. Еспланадна, буд. 8/10) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) судові витрати у розмірі 5 000, 00 грн (пять тисяч гривень).

Додаткове рішення в повному обсязі складено та підписано 19 березня 2020 року.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.А. Голуб