Справа № 415/882/20
Суддя: Калмикова Ю. О.
Дата ухвалення: 2020-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 415/882/20
Провадження № 2-а/415/180/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2020 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Калмикової Ю.О.,

за участю секретаря Кравченко О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у залі суду м. Лисичанська адміністративну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до поліцейського відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у Луганській області старшого лейтенанта поліції Талалаєва Віталія Федоровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

Описова частина

Зміст позовних вимог

До Лисичанського міського суду Луганської області надійшли матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до поліцейського відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у Луганській області старшого лейтенанта поліції Талалаєва Віталія Федоровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилалася на те, що з 16.09.2019 р. за розпорядженням міського голови № 177-к від 16.09.2018 р. він - Кравченко Володимир Сергійович призначений директором комунального підприємства «Лисичанський Шляхрембуд».

30.01.2020 року у відношенні нього інспектором відділу безпеки дорожнього руху УПП в Луганській області старшим лейтенантом поліції Талалаєвим Віталієм Федоровичем складено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 535778 за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020,00 грн.

У пункті 5 Постанови зазначено, що: «29.01.2020 року о 12 год. 10 хв. будучі посадовою особою, начальником КП «Лисичанський Шляхрембуд», відповідальною за утримання мосту через річку Сіверський Донець та вулиці Первомайська м. Лисичанськ не вжив своєчасних заходів щодо ліквідації скрізної ями розмірами шириною 50 см довжиною 30 см, чим порушив пункт правил 1,5 ПДР України та вимоги ДСТУ 3587-97».

Вважаю, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення Відповідачем відповідно до ст. 280 КУпАП не з`ясовані всі обставини, які мають значення для правильного вирішення даної справи. Тому, притягнення мене до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП є незаконним, необґрунтованим, недоведеним, а Постанова серії ДП18 № 535778 такою, що не відповідає обставинам справи, винесеною з порушенням моїх прав та чинного законодавства, тому підлягає скасуванню з наведених нижче підстав.

Так, з метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Основним чинником для вирішення справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення складу правопорушення. Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, вина (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність. Діяння повинно бути винним, а саме суб`єктивна сторона складу правопорушення характеризується умислом або необережністю. Адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли, особа, яка його вчинила усвідомлювала його протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх, або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визначається вчиненим з необережності, коли, особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна і могла їх передбачати. Вважаю, що в моїх діях відсутній склад правопорушення, оскільки відсутня суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Так, згідно з Статуту КП «Лисичанський Шляхрембуд» є комунальним підприємством, засновником якого є Лисичанська міська рада (Власник).

Дійсно, на балансовому обліку підприємства знаходиться міст через річку Сіверський Донець, який розташований по вулиці Первомайська міста Лисичанська.

Відповідно до п. 2.2. Порядку проведення ремонту та утримання об`єктів благоустрою населених пунктів, затвердженого наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 154 від 23.09.2003 р. КП «Лисичанський Шляхрембуд», як балансоутримувач, власними силами забезпечує належне утримування та ремонт об`єктів благоустрою.

Але, в свою чергу, власник об`єктів комунальної власності, в даному випадку - Лисичанська міська рада, за поданням балансоутримаувача, щорічно затверджує заходи з утримання та ремонту об`єктів благоустрою на наступний рік та передбачає кошти на виконання цих заходів (п. 2.3. Наказу № 154). До того ж, статтею 41 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що фінансування будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст здійснюється за рахунок місцевих бюджетів.

Тобто, їх підприємство здійснює утримання доріг та інших об`єктів благоустрою у тому числі і автомобільних мостів в межах бюджетних асигнувань, виділених на ці цілі власником міських об`єктів благоустрою, а саме: Лисичанською міською радою.

Так, у жовтні 2019 році за договором - підряду № 66 від 30.09.2019 р. за кошти місцевого бюджету їх підприємством був виконаний поточний ремонт асфальтобетонного покриття автомобільної дороги мосту по вулиці Первомайській. Однак, проведення цього ремонту не могло вирішити проблему руйнування самого мосту та його конструктивних елементів, оскільки даний об`єкт благоустрою потребує капітального ремонту, який, в свою чергу, повинен проводитись на підставі відповідних дозволів та проектних рішень спеціалізованими організаціями, відповідно до вимог законодавства та ДБН В 2.3-6-2009 «Споруди транспорту. Мости та труби. Обстеження та випробування».

Згідно з акту обстеження мосту від 13.09.2019 р. встановлені значні пошкодження та руйнування основних елементів мостових споруд та елементів даного мосту, в тому числі наявність наскрізних ям та вибоїн в дорожньому полотні та в плитах настилу мосту, які потребують повної заміни.

Для вирішення цього питання їх підприємство неодноразово зверталось до власника, в особі управління з виконання політики Лисичанської міської ради в галузі житлово-комунального господарства, з відповідними листами за №№ 149 від 14.06.2019 р., 217 від 17.08.2019 р., 281 від 07.10.2019 р. .

До того ж, іще в 2008 році при проведенні обстеження цього залізобетонного мосту по вулиці Первомайській спеціалізованим підприємством - ТОВ «Внедренческим підприємством «Мост» був зроблений висновок про необхідність проведення капітального ремонту мосту (витяг з технічного звіту від 2008 року - додається).

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, підприємство не має можливості провести ліквідацію наскрізних ям та вибоїн на мосту по вулиці Первомайській, оскільки ці наскрізні ями та вибоїни с наслідком руйнування саме елементів мостової споруди - типі настилу мосту, а не тільки асфальтобетонного покриття мосту. Пі плити, відповідно до Акту потребують повної заміни (п. 1 Акту).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та засобів та іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Не надано жодних доказів того, що позивач, будучі відповідальною особою за утримання мосту через річку Сіверський Донець по вулиці Первомайська м. Лисичанськ у межах виділених коштів не вжив своєчасних заходів щодо ліквідації на мості наскрізної ями розмірами шириною 50 см довжиною 30 см.

Враховуючи вищенаведені доводи, інспектор відділу безпеки дорожнього руху при розгляді відповідної справи порушив вимоги чинного законодавства та очевидним є те, що для винесення постанови про накладення на нього адміністративного стягнення не мав правових підстав, оскільки вина в скоєнні інкримінованого позивачем правопорушення законним способом не доведена, а ч. 1 ст. 247 передбачена обставина, що виключає провадження по справі про адміністративне правопорушення, відсутність події та складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, вважає, що постанова ДП18 № 535778 від 30.01.2020 р. по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача є незаконною, необґрунтованою та безпідставною, а тому підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, просив суд визнати незаконною та скасувати постанову інспектора відділу безпеки дорожнього руху УПП в Луганській області старшого лейтенанта поліції Талалаева Віталія Федоровича серії ДП18 № 535778 від 30 січня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП, провадження по адміністративній справі - закрити, відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Доводи особи, яка подала позов

Позовна заява мотивована тим, що позивач вважає, що відповідач протиправно виніс щодо нього постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.

Заперечень з боку відповідача до суду не надходило.

Надходження позовної заяви та інших заяв до суду

06.02.2020 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/882/20 було відкрито провадження у цій адміністративній справі.

14.02.2020 року позивачем надано письмове клопотання про долучення до матеріалів справи письмових доказів.

Позивач Кравченко В.С. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач інспектор Талалаєв В.Ф. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та зміст спірних правових відносин.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 535778 від 30.01.2020 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 29.01.2020 року о 12 годині 10 хвилин будучи посадовою особою відповідальною за утримання вулично-шляхової мережі м. Лисичанськ на посаді директора КП «Лисичанський Шляхрембуд», не вжив заходів щодо ліквідації скрізної ями розмірами шириною 50 см довжиною 30 см, чим порушив пункт правил 1,5 ПДР України та вимоги ДСТУ 3587-97, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Згідно з розпорядження міського голови № 177-к від 16.09.2019 ОСОБА_2 призначено з 16.09.2019 року на посаду директора комунального підприємства «Лисичанський Шляхрембуд».

Згідно з контрактом з керівником підприємства, що перебуває у комунальній власності Лисичанської міської ради від 16.09.2019 р., ОСОБА_1 призначається на посаду директора комунального підприємства «Лисичанський Шляхрембуд» на термін з 16 вересня 2019 року по 31 грудня 2020 року.

Згідно з Статутом КП «Лисичанський Шляхрембуд» (нова редакція), затвердженого наказом управління власності Лисичанської міської ради № 81 від 15.02.2008 року, метою діяльності Підприємства є задоволення громадських потреб у послугах по ремонту та благоустрію автомобільних шляхів (п.2.1).

Згідно з зверненням №149 від 14.06.2019 р. до Начальника Управління з виконання політики Лисичанської міської ради в галузі житлово-комунального господарства Директор КП «Лисичанський Шляхрембуд» повідомляє про значні пошкодження асфальтобетонного покриття у вигляді глибоких тріщин та значної кількості ямковості. З метою вирішення цього питання готується кошторисна документація для виділення бюджетних асигнувань. Дана проблема залишається відкритою та потребує додаткового вирішення.

Згідно з листом №217 від 17.08.2019 р. до Начальника Управління з виконання політики Лисичанської міської ради в галузі житлово-комунального господарства В.о.Директора КП «Лисичанський Шляхрембуд», підприємство є балансоутримувачем дорожнього господарства м. Лисичанська, яке згідно з чинного законодавства здійснює утримання автодоріг місцевого стану в межах бюджетних асигнувань. До теперішнього часу з місцевого бюджету кошти так і не були виділені.

Згідно з повідомлення №281 від 07.10.2019 р. про перелік необхідних ремонтних робіт на мосту через річку Сіверський Донець, розташованого по вулиці Первомайській в м. Лисичанську.

Згідно з Технічним звітом обслуговування залізобетонного мосту по вул. Первомайській в м. Лисичанську слід провести капітальний ремонт мосту і надано перелік рекомендованих робіт.

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №535778 від 30.01.2020 року протиправною, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Позивач не погоджуючись з обставинами, викладеними в постанові серії ДП18 № 535778 від 30.01.2020 року, посилаючись на відсутність складу адміністративного правопорушення, скористався своїм правом і звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Мотивувальна частина

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 535778 від 30.01.2020 року, особа щодо якої розглядається справа - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 29.01.2020 року о 12 годині 10 хвилин, будучи посадовою особою відповідальною за утримання вулично-шляхової мережі в м. Лисичанську на посаді директора КП «Лисичанський Шляхрембуд», не вжив заходів щодо ліквідації скрізної ями розмірами шириною 50 см довжиною 30 см, чим порушив пункт правил 1.5 ПДР України та вимоги ДСТУ 3587-97, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП. Прийнято рішення щодо застосування до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДП18 № 535778 від 30.01.2020 року вбачається, що в. п. 7 до постанови додається акт та пояснення.

Відповідачем суду були надані акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 29.01.2010, письмові пояснення позивача ОСОБА_1 та рапорт про відсутність відеозаписів щодо вчиненого правопорушення, а також постанову серії ДП18 № 535778 від 30.01.2020 року.

В даному випадку для доведення вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення відповідач мав надати докази того, що станом на час складення постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДП18 № 535778 від 30.01.2020 позивачем не були дотримані ДСТУ 3587-97, а саме: будучи посадовою особою відповідальною за утримання вулично-шляхової мережі в м. Лисичанську на посаді директора КП «Лисичанський Шляхрембуд», не вжив заходів щодо ліквідації скрізної ями розмірами шириною 50 см довжиною 30 см та порушив п. 1.5 ПДР України.

Так, відповідачем до акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі не надано суду фото або відеоматеріал, з якого можна убачити правопорушення; не надано схеми та заміру скрізної ями; не надано доказів того, що позивач є посадовою особою і є суб`єктом даного адміністративного правопорушення; окрім того, не доведено суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Окрім того, в постанові ДП18 № 535778 від 30.01.2020 відповідач не зазначає який пункт ДСТУ 3587-97 був порушений позивачем.

Отже, будь-яких об`єктивних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення (пояснень свідків, висновків експерта, речових доказів, відеозаписів, фото-таблиць тощо) до акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 29.01.2010 або до оскаржуваної постанови відповідачем не було додано.

Крім того, відповідачем не зазначені конкретні норми ДСТУ 3587-97, які були порушені чи не дотриманні позивачем.

Також, відповідачем не надано належних та допустимих доказів щодо спростування фактів, викладених позивачем у позовній заяві, та вимог позивача.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Аналізуючи вищенаведене, суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід зазначити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює,а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

За таких обставин суд приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 535778 від 30.01.2020 року складена з порушенням норм статті 283 КУпАП, а тому не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та підлягає скасуванню.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідачем суду не наведено будь-яких причин, з яких він не дотримався наведених положень КУпАП щодо фіксування і дослідження доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у Луганській області старшого лейтенанта поліції Талалаєва Віталія Федоровича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 2, 72-90, 99, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у Луганській області старшого лейтенанта поліції Талалаєва Віталія Федоровича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити повністю.

Скасувати постанову поліцейського відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у Луганській області старшого лейтенанта поліції Талалаєва Віталія Федоровича серії ДП18 № 535778 від 30.01.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП, провадження по адміністративній справі - закрити.

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники судового розгляду:

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідач: поліцейський відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Луганській області старший лейтенант поліції Талалаєв Віталій Федорович, місце роботи за адресою: вул. Штейгерська, буд. 8, м. Лисичанськ, 93100, Луганська область, Україна.

Повний текст судового рішення складено 19.03.2020.

Суддя Ю.О. Калмикова