Справа № 540/2022/19
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2020-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2020 р.м.ОдесаСправа № 540/2022/19
Головуючий в 1 інстанції: Ковбій О.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.,

при секретарі Жигайлової О.Е.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Приватного підприємства "Верона" та Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2019 року, ухвалене в порядку письмового провадження в м. Херсоні, по справі за позовною заявою Приватного підприємства "Верона" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив визнати протиправною відмову Головного управління ДФС у м. Києві в задоволенні заяви приватного підприємства ПП "Верона" від 21.06.2019р, вих. № 21/06/19 (вх. ГУ ДФС у м. Києві від 24.06.2019р. № 123370/10) про повернення надмірно сплаченої суми єдиного внеску за грудень 2018 року у сумі 350000,00 грн. (триста п`ятдесят тисяч), яка викладена в листі № 126084/10/26-15-13-13-12 від 03.07.2019 року;

- зобов`язати Головне управляння ДФС у м. Києві повторно розглянути заяву ПП "Верона" від 21.06.2019 р. вих. № 21/06/19 (вх. ГУ ДФС у м. Києві від 24.06.2019р. № 123370/10) про повернення надмірно сплаченої суми єдиного внеску за грудень 2018 року у сумі 350000,00 грн. (триста п`ятдесят тисяч) та підготувати висновок про повернення на розрахунковий рахунок ПП "Верона" надміру та/або помилково сплачених коштів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 350000,00 грн. (триста п`ятдесят тисяч).

Крім того, позивач, у разі задоволення позовних вимог, просив зобов`язати Головне управління ДФС у м. Києві подати звіт по виконанню судового рішення.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачем було подано до Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві заяву про повернення надмірно сплаченої суми єдиного внеску у розмірі 350 000 грн. За розглядом вказаної заяви Головним управління ДФС у м. Києві відмовлено у поверненні надмірно сплаченої суми єдиного внеску у зв`язку із відсутністю законодавчих підстав, оскільки в доданому до заяви платіжному дорученні № 1 від 16.11.2018 року в полі "призначення платежу" вказано "*;101;32725406;71010000;реєстр. № 9343, ЄСВ за грудень 2018р.; 22%-350000 грн.;", хоча Звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів згідно додатку 4 до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 № 435, із змінами та доповненнями, за вказаний період не надано". Вказану відмову позивач вважає протиправною з огляду на те, що чинним законодавством встановлений вичерпний перелік підстав, за яких орган доходів і зборів відмовляє у поверненні надмірно сплаченої суми єдиного внеску, а підстава відмови, яка сформульована відповідачем у листі щодо повернення позивачу вказаної суми, не передбачена таким переліком. З огляду на викладене позивач звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2019 року позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві (, адреса: вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116) в задоволенні заяви Приватного підприємства "Верона" (, 73003, м. Херсон, вул. Преображенська, 32, кв.5) від 21.06.2019р. вих.№21/06/19 (вх. у ГУ ДФС у м.Києві 24.06.2019р. №123370/10) про повернення надміру та/або помилково сплаченої суми єдиного внеску за грудень 2018 року у сумі 350000,00 грн., оформленої листом №126084/10/26-15-13-13-12 від 03.07.2019 року. Зобов`язано Головне управління Державної фіскальної служби у м.Києві (, адреса: вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116) повторно розглянути заяву Приватного підприємства "Верона" (, 73003, м. Херсон, вул. Преображенська, 32, кв.5) від 21.06.2019р. вих.№21/06/19 (вх. у ГУ ДФС у м.Києві 24.06.2019р. №123370/10) про повернення надміру та/або помилково сплаченої суми єдиного внеску за грудень 2018 року у сумі 350000,00 грн., оформленої листом №126084/10/26-15-13-13-12 від 03.07.2019 року з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. В іншій частині позову - відмовлено. Стягнуто з Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві (, адреса: вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Приватного підприємства "Верона" (, 73003, м. Херсон, вул. Преображенська, 32, кв.5) судовий збір у сумі 5250 (п`ять тисяч двісті п`ятдесят) грн.

Не погоджуючись з таким рішенням, Приватне підприємство "Верона" та Головне управління ДФС у м. Києві надали апеляційні скарги, в яких, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Приватне підприємство "Верона" просять скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання ГУ ДФС у м. Києві підготувати висновок про повернення на розрахунковий рахунок ПП «Верона» надміру та/або помилково сплачених коштів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 350000,00 грн. та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким задовольнити позовну вимогу; Головне управління ДФС у м. Києві просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

Доводами апеляційної скарги Приватного підприємства "Верона" зазначено, що ПП «Верона» не погоджується з висновком суду першої інстанції, що заява ПП Верона» не перевірялась відповідачем на наявність критеріїв, визначених пунктом 7 Порядку зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів та, як наслідок відсутності в суду можливості надати оцінку обґрунтованості заяви підприємства від 21.06.2019р. вих.№ 21/06/19 про повернення на розрахунковий рахунок ПП «Верона» надміру та/або помилково сплачених коштів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 350 000,00грн. На думку апелянта, Головним управління ДФС у м. Києві було здійснено перевірку - інформації, яка наведена в заяві ПП «Верона», а також було здійснено перевірку наявності законних підстав для відмови в задоволенні цієї заяви. Саме за наслідками такої перевірки відповідачем, у зв`язку з відсутністю підстав для відмови в задоволенні заяви, які передбачені пунктом 7 Порядку, і було неправомірно, на думку апелянта, відмовлено у задоволенні заяви ПП «Верона» з іншої підстави.Апелянт звертає увагу, що під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідачем також не було зазначено про наявність підстав для відмови в задоволенні заяви, які передбачені пунктом 7 Порядку. Апелянт вважає, що суд першої інстанції, дійшовши до висновку про протиправність відмови ГУ ДФС у м. Києві в задоволенні заяви ПП «Верона» про повернення надміру та/або сплачених сум єдиного внеску, з метою ефективного захисту права позивача, мав би прийняти рішення про повне задоволення позовних вимог. В даному випадку застосований судом першої інстанції спосіб захисту прав позивача шляхом зобов`язання ГУ ДФС у м. Києві повторно розглянути заяву підприємства від 21.06.2019р. вих.№ 21/06/19, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, є неефективним, не призводить до потрібних результатів та не забезпечує поновлення порушеного права підприємства, оскільки надає відповідачу можливість і в подальшому протиправно відмовляти в поверненні коштів з підстав, які не передбачені п.7 Порядку.

Доводами апеляційної скарги Головного управління ДФС у м. Києві зазначено, що станом на момент надання відповіді платнику, ПП «Верона» звіти згідно додатку 4 Порядоку № 435 за період жовтень, листопад 2018, подані з порушенням вимог Закону № 2464, а саме у разі, якщо база нарахування єдиного внеску не перевищує розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід, сума єдиного внеску розраховується як добуток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), та ставки єдиного внеску. На порушення положень Закону №2464, в звітах за жовтень, листопад 2018 року в таблиці 6 додатку 4 Порядку № 435 ПП «Верона» по 2-х працівниках відображено загальну суму нарахованої заробітної плати/доходу « 0,00 грн.» та суму утриманого ЄВ за звітний місяць « 0,00 грн.»; в звіті за грудень 2018 року в таблиці 6 додатку 4 Порядку № 435 ПП «Верона» по 1-му працівнику відображено розмір заробітної плати нижче мінімального та суму утриманого ЄВ за звітний місяць « 39,60 грн.». Тобто в порушенням вимог Закону № 2464, а саме, у разі якщо база нарахування єдиного внеску не перевищує розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід, сума єдиного внеску розраховується як добуток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), та ставки єдиного внеску.

У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління ДФС у м. Києві зазначають про відсутність законодавчих підстав для повернення надміру сплачених коштів з єдиного внеску, зокрема у зв`язку з порушенням Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 № 435 із змінами і доповненнями (далі - Порядок № 435). Щодо вимоги позивача про зобов`язання ГУ ДФС у м. Києві підготувати висновок про повернення на розрахунковий рахунок ПП «Верона» надміру та/або помилково сплачених коштів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 350 000 грн., апелянт зазначає, що оскільки надміру сплачений ЄСВ був зарахований на відповідний рахунок 3719 ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві, заява про повернення ЄСВ мала бути подана до Головного управління ДФС у м. Києві. У зв`язку зі зміною основного місця обліку, облікова справа платника податків ПП «Верона», зокрема інтегрована картка зі сплати єдиного внеску за кодом бюджетної класифікації 71010000 (єдиний внесок, нарахований роботодавцями на суми: зароб. плати, винаг. за догов. цпх, доп. по тимчас. непр.) передані за основним місцем обліку до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі. З огляду на зазначене, відповідач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ПП «Верона» в частині зобов`язання Головного управління ДФС у м. Києві повторно розглянути заяву, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні; скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовитиу задоволенні позову повністю.

У відзиві на апеляційну скаргу Приватне підприємство "Верона" зазначають, що що ні в листі № 126084/10/26-15-13-13-12 від 03.07.2019 року, в якому повідомляється про відмову в задоволенні заяви ПП «Верона» про повернення коштів, ні в заявах по суті, які подавались ГУ ДФС у м. Києві до суду першої інстанції під час розгляду справи, ні в апеляційній скарзі відповідач не вказує про наявність конкретної підстави для відмови в задоволенні заяви позивача, яка передбачена п.7 Порядку. З огляду на зазначене, позивач просить залишити апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві без задоволення; розглянути справу за відсутності представника ПП «Верона».

06.03.2020 р. та 18.03.2020 р. від Головного управління ДФС у м. Києві надійшли клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України, в судове засідання не з`явились, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

02 березня 2020 року від ПП «Верона» надійшло клопотання про заміну відповідача, в якому заявник просить замінити відповідача у справі - Головне управління ДФС у м. Києві (, вулиця Шолуденка, будинок 33/19, м. Київ, 04655) на правонаступника - Головне управління ДПС у м. Києві (, вулиця Шолуденка, будинок 33/19, м. Київ, 04116). Зазначене клопотання обґрунтовано тим, що на виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 19 червня 2019р № 537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» були утворені як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби України за переліком згідно з додатком 1 до Постанови. Згідно з додатком 1, серед інших, було утворене Головне управління ДПС у м. Києві. 30.07.2019 року до Єдиного державного реєстру було внесено запис про проведення державної реєстрації юридичної особи - Головного управління ДПС у м. Києві (). Пунктом 4 Постанови КМУ від 19 червня 2019р № 537 визначено територіальні органи Державної податкової служби правонаступниками майна, прав та обов`язків територіальних органів Державної фіскальної служби, що реорганізуються згідно з пунктом 2 цієї постанови, у відповідних сферах діяльності. Згідно з додатком 2 Головне управління ДФС у м. Києві реорганізується шляхом приєднання до Головного управління ДПС у м. Києві. Наказом ДПС України від 12 липня 2019 року № 14 затверджено «Положення про Головне управління Державної податкової служби у м. Києві». Відповідно до абз. 5 пункту 1 Положення, ГУ ДПС є правонаступником усіх прав та обов`язків Головного управління ДФС у м. Києві. На виконання вимог листа ДПС України від 28.08.2019 року № 533/7/99-00- 01-01-02 Головним управлінням ДПС у м. Києві з 29.08.2019 року розпочато виконання функцій і повноважень Головного управління ДФС у м. Києві, яке припиняє свою діяльність.

Відповідно до ч.1 ст. 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів прийшла до висновку, що клопотання ПП «Верона» про заміну Головного управління ДФС у м. Києві на правонаступника - Головного управління ДПС у м. Києві підлягає задоволенню.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно платіжного доручення №1 від 29.01.2019 року ПП "Верона" сплачено ЄСВ за грудень 2018 року у сумі 350000,00 грн.

24.06.2019 року ПП "Верона" звернулось до керівника ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві із заявою про повернення надміру сплаченої суми єдиного внеску за грудень 2018р.

Відповідно до листа Головного управління ДФС у м. Києві від 03.07.2019р. №126084/10/26-15-13-13-12 позивачу відмовлено у поверненні надміру сплачених коштів з єдиного внеску. Підставою такої відмови у вказаному листі зазначено: "в полі призначення платежу наданого платіжного доручення № від 29.01.2019р. "*;101;32725406;71010000;реєстр. № 9343, ЄСВ за грудень 2018р.; 22%-350000грн.;", хоча Звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів згідно додатку 4 до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 № 435, із змінами та доповненнями, за вказаний період не надано".

Вказану відмову позивач вважає протиправною, що і стало підставою для звернення до суду з позовною заявою.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції прийшов до висновку про протиправність відмови позивачу у задоволенні заяви про повернення надміру та/або сплачених сум єдиного внеску, так як відповідачем вказано підстави, які не передбачені п.7 Порядку № 6 та що належним способом поновлення порушених прав позивача є зобов`язання ГУ ДФС у м. Києві повторно розглянути заяву позивача від 21.06.2019р. вих.№21/06/19 (вх. у ГУ ДФС у м.Києві 24.06.2019р. №123370/10), з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі Закон №2464-VI )єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є: роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами;

Частиною 2 статті 6 Закону №2464-VI передбачено, що платник єдиного внеску зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством; виконувати інші вимоги, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч.4 ст.8 Закону № 2464-VI порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

За правилами ч.2 ст.9 Закону № 2464-VI обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Згідно ч.5 ст.9 цього ж Закону № 2464-VI сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Для зарахування єдиного внеску в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах відкриваються в установленому порядку небюджетні рахунки відповідному органу доходів і зборів. Зазначені рахунки відкриваються виключно для обслуговування коштів єдиного внеску (ч.6 ст.9 Закону № 2464-VI).

Відповідно до ч.7 ст. 9 Закону № 2464-VI єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Відповідно до ч. 13 ст. 9 Закону №2464-VI суми помилково сплаченого єдиного внеску зараховуються в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску або повертаються платникам у порядку і строки, визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної бюджетної політики, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ст.ст.9, 11 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» наказом Міністерства фінансів України від 16.01.2016 № 6 затверджений Порядок зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів.

За визначеннями, наведеними в п. 3 цього Поряду, надміру сплачені суми єдиного внеску - суми Коштів, які на певну дату зараховані на відповідний рахунок 3719 понад нараховані суми єдиного внеску на таку дату (крім сум авансових платежів, граничний строк сплати яких не настав, сплачених відповідно до абзацу другого частини восьмої статті 9 Закону);

помилково сплачені суми єдиного внеску - суми Коштів, які на певну дату зараховані на невідповідний рахунок 3719 та/або сплачені з рахунку неналежного Платника;

рахунок 3719 - відповідні небюджетні рахунки за балансовим рахунком 3719 "Рахунок для зарахування коштів, які підлягають розподілу за видами загальнообов`язкового державного соціального страхування", відкриті в органах Державної казначейської служби України.

Відповідно до п.4 Порядку № 6 у випадку надмірної сплати сум єдиного внеску на рахунок 3719 органом доходів і зборів здійснюється зарахування цих Коштів у рахунок майбутніх платежів за тим самим рахунком відповідно до встановленого розміру єдиного внеску та у порядку календарної черговості виникнення зобов`язань Платника з цього платежу.

Відповідно до п. 5 Порядку № 6 повернення Коштів здійснюється у випадках:

1) надмірної або помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на відповідний рахунок 3719;

2) помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на невідповідний рахунок 3719;

3) помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на рахунок з обліку доходів бюджету;

4) помилкової сплати податкових зобов`язань з податків, зборів, штрафних (фінансових) санкцій та пені, передбачених Податковим кодексом України, на рахунок 3719.

Згідно з п. 6 Порядку № 6 повернення Коштів здійснюється на підставі заяви Платника про таке повернення (далі - Заява).

У випадках, передбачених підпунктами 1, 2 та 4 пункту 5 цього Порядку, Заява подається до органу доходів і зборів, на рахунок якого сплачено Кошти, за формою, визначеною у додатку 1 до цього Порядку.

У випадку, передбаченому підпунктом 3 пункту 5 цього Порядку, заява подається до органу доходів і зборів за місцем обліку помилково сплачених Коштів у довільній формі із зазначенням суми та напряму повернення.

Помилково сплачені суми у випадках, передбачених підпунктами 3 та 4 пункту 5 цього Порядку, підлягають поверненню з урахуванням положень статті 43 Податкового кодексу України та пункту 12 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

У разі надходження Заяви про повернення Коштів, що надміру сплачені страхувальниками, які беруть добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, Платник додає оригінал або завірену ним копію розрахункового документа (квитанцію, платіжне доручення тощо), що підтверджує сплату Коштів на рахунок 3719.

Відповідно до п.7 цього Порядку № 6 у разі надходження Заяви про повернення Коштів з рахунку 3719 підрозділ органу доходів і зборів, на який покладено функцію адміністрування єдиного внеску, у строк не більше ніж десять робочих днів з дати реєстрації Заяви проводить перевірку наданої Платником інформації.

Заява залишається без задоволення у таких випадках:

невідповідність Заяви формі, визначеній у додатку 1 до цього Порядку;

недостовірність викладеної у Заяві Платника інформації;

подання Заяви не за місцем обліку надміру та/або помилково сплачених сум єдиного внеску;

наявність у Платника заборгованості зі сплати єдиного внеску та/або фінансових санкцій.

У разі відмови в задоволенні Заяви про повернення Коштів з рахунку 3719 Платнику єдиного внеску підрозділом органу доходів і зборів, на який покладено функцію адміністрування єдиного внеску, надається повідомлення за підписом посадової особи із зазначенням причин відмови.

У разі задоволення Заяви про повернення Коштів з рахунку 3719 підрозділ органу доходів і зборів, на який покладено функцію адміністрування єдиного внеску, передає Заяву з відміткою про підтвердження повернення Коштів до підрозділу органу доходів і зборів, відповідального за ведення обліку платежів та складання звітності.

Підрозділ органу доходів і зборів, відповідальний за ведення обліку платежів та складання звітності, у строк не більше ніж три робочих дні з дня отримання Заяви з відміткою про підтвердження повернення Коштів, на підставі даних інформаційної системи готує висновок за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку (далі - Висновок) та два примірники Реєстру висновків про повернення надміру та/або помилково сплачених коштів єдиного внеску (далі - Реєстр висновків) за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку. Висновки реєструються в журналі обліку висновків про повернення надміру та/або помилково сплачених коштів єдиного внеску за формою згідно з додатком 4 до цього Порядку та протягом одного робочого дня від дати їх реєстрації разом з примірником Реєстру висновків передаються до підрозділу органу доходів і зборів, відповідального за ведення фінансово-економічної роботи та бухгалтерського обліку.

Наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 року № 435 затверджено Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - Порядок № 435).

Відповідно до п. 1 розділу ІІІ Порядку № 435 страхувальники, крім зазначених у пунктах 5, 6 цього розділу, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з ФО - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), у частині подання Звіту за таких осіб зобов`язані формувати та подавати до органів доходів і зборів Звіт протягом 20 календарних днів, що настають за останнім днем звітного періоду.

Звітним періодом є календарний місяць.

Звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів подається за формою № Д4 згідно з додатком 4 до цього Порядку.

Відповідно до п. 120.1 ст. 120 ПК України 120.1. неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання. Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Судом першої інстанції встановлено, що 29.01.2019р. на рахунок 3719, відкритий ДПІ у Печерському районі м. Києва в ГУ ДКСУ у м.Києві позивачем сплачено суму єдиного внеску у розмірі 350000,00 грн., яка була зарахована на відповідний рахунок понад нараховану суми єдиного внеску на таку дату, внаслідок чого за позивачем обліковується переплата з ЄСВ в сумі 351822,22 грн. з 29.01.2019р. по 30.06.2019р. (станом на відповідну дату переплата становить 350885,82 грн.) Вказане підтверджується наданим відповідачем витягом з індивідуальної картки платника ПП "Верона". З огляду на викладене позивач звернувся із заявою про повернення надміру сплаченої суми ЄСВ, відповідно до Порядку №6.

Контролюючим органом відмовлено у поверненні надміру сплаченої суми ЄСВ з підстав, що в полі призначення платежу наданих платіжних доручень № від 29.01.2019 вказано «*;101;32725406; 71010000 реєстр. № 9343, ЄСВ за грудень 2018р; 22%-350000;», хоча Звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів згідно додатку 4 до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язковс державне соціальне страхування, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 № 435 із змінами і сповненнями за вказаний період не надано. Враховуючи вищевикладене, для повернення надміру сплачених і латів з єдиного внеску відсутні законодавчі підстави.

Що стосується посилання відповідача на вказівку у платіжному дорученні від 29.01.2019р. № в графі "призначення платежу *;101;32725406;71010000;реєстр. №9343, ЄСВ за грудень 2018р.; 22%-350000;", судом встановлено наступне.

29.01.2019 року позивачем сплачено ЄСВ за грудень 2018 року у сумі 350000,00 грн. При цьому платіжне доручення від 29.01.2019р. № в графі "призначення платежу" містить наступний запис: "*;101;32725406;71010000;реєстр. №9343, ЄСВ за грудень 2018р.; 22%-350000;". Звертаючись до контролюючого органу із заявою про повернення надміру сплаченої суми ЄСВ, позивач зазначає причину повернення коштів "надмірна сплата сум єдиного внеску за грудень 2018 року".

З наданого відповідачам витягу з індивідуальної картки платника вбачається, що 29.01.2019р. на рахунки контролюючого органу надійшли кошти зі сплати ЄСВ у сумі 350000 грн. У цей же день вказана сума ЄСВ у повному обсязі відображена у графі "Переплата". Отже, надміру сплачена сума ЄСВ у розмірі 350000,00 грн. зарахована на рахунки саме у січні та саме у січні в позивача виникла переплата в сумі більшій ніж 350000,00 грн. З наданих сторонами судом встановлено, що з січня 2019р. по червень 2019р. сума переплати ЄСВ складає суму більшу за 350000,00 грн. Таким чином, позивачем допущена надмірна сплата коштів у сумі 350000,00 грн. саме у січні 2019 року за період грудня 2018 року.

Позивач, допустивши у січні 2019 р. надмірну сплату єдиного соціального внеску, правомірно очікує від контролюючого органу реалізацію права платника на повернення надміру сплаченої суми грошових коштів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з вищенаведених норм чинного законодавства вбачається, що неподання або несвоєчасне подання позивачем звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів може підставою для застосування до нього штрафних санкцій, передбачених п. 120.1 ст. 120 ПК України. Разом з тим ані Податковим кодексом України, ані іншими нормативно - правовими актами України не встановлено право контролюючого органу відмовляти у поверненні надміру сплачених сум єдиного внеску в разі неподання або несвоєчасного подання вказаного вище звіту, у зв`язку з чим підстава відмови у поверненні надміру сплачених сум єдиного внеску, викладена у листі ГУ ДФС у м.Києві від 03.07.2019р. №126084/10/26-15-13-13-12 є необґрунтованою, а відмова протиправною.

Що стосується позовної вимоги про зобов`язання Головного управляння ДФС у м. Києві повторно розглянути заяву ПП "Верона" від 21.06.2019 р. вих. № 21/06/19 (вх. ГУ ДФС у м. Києві від 24.06.2019р. № 123370/10) про повернення надмірно сплаченої суми єдиного внеску за грудень 2018 року у сумі 350000,00 грн. (триста п`ятдесят тисяч) та підготувати висновок про повернення на розрахунковий рахунок ПП "Верона" надміру та/або помилково сплачених коштів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 350000,00 грн. (триста п`ятдесят тисяч), колегія суддів зазначає наступне.

Наведені вище норми Порядку № 6 визначають певну процедуру повернення платнику надміру та/або помилково сплачених коштів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, згідно якої відповідний орган доходів і зборів наділений повноваженнями за поданою платником заявою, після перевірки наданої платником інформації, прийняти відповідне рішення про повернення коштів або про відмову у задоволенні заяви про повернення коштів. Тобто прийняття рішення про повернення позивачу суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є дискреційними повноваженнями відповідача.

Приймаючи до уваги, що в даному випадку така перевірка відповідачем не проводилась, по суті подана позивачем заява разом з доданими до неї документами не розглянута, суд в межах даної справи не може самостійно визначити правомірність поданої позивачем заяви про повернення коштів і зобовязати відповідача задовольнити таку заяву, зобов`язавши відповідача підготувати висновок про повернення позивачу надміру та/або помилково сплачених коштів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 350000 грн.

У випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин, оскільки адміністративний суд не вправі перебирати на себе повноваження суб`єкта публічної адміністрації, реалізуючи за нього процедурні дії, ухвалювати рішення чи проводити адміністративну процедуру. Таке втручання може мати місце лише у випадку, якщо судом буде встановлено, що в адміністративній процедурі фізична/юридична особа виконала всі приписи закону, а суб`єкт владних повноважень у відповідь необґрунтовано й незаконно не вчинив належну дію чи не ухвалив необхідне рішення.

Відповідно до Рекомендацій № К(80)2 щодо здійснення дискреційних повноважень адміністративними органами, прийнята Комітетом Ради Європи 11 березня 1980 року термін «дискреційне повноваження» означає повноваження, яке надає адміністративному органу певний ступінь свободи під час прийняття рішення, таким чином даючи йому змогу вибрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке буде найбільш прийнятним.

Отже, дискреційними є повноваження, які залишають державному органу чи його посадовій особі свободу розсуду після з`ясування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

За таких обставин, з огляду на те, що відповідач наділений дискреційними повноваженнями з питань прийняття рішення про повернення коштів, суд не вправі перебирати на себе функції вказаного суб`єкта владних повноважень, а відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що належним способом поновлення порушених прав позивача є зобов`язання ГУ ДФС у м. Києві повторно розглянути заяву позивача від 21.06.2019р. вих.№21/06/19 (вх. у ГУ ДФС у м.Києві 24.06.2019р. №123370/10).

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення Херсонського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційних скарг Приватного підприємства "Верона" та Головного управління ДПС у м. Києві не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Також, 02 березня 2020 року від ПП «Верона» надійшло клопотання про встановлення судового контролю, в якому заявник просить у разі задоволення апеляційної скарги ПП «Верона», зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві подати звіт про виконання судового рішення. Зазначене клопотання обґрунтовано тим, що відповідач заперечує очевидні факти, намагається перекласти свої обов`язки на інший контролюючий орган та буде ухилятись від виконання судового рішення у разі ухвалення рішення на користь ПП «Верона». Заявник зазначає, що судом першої інстанції було відмовлено в задоволенні клопотання ПП «Верона» про встановлення судового контролю. Але зважаючи на те, що у разі задоволення судом апеляційної скарги ПП «Верона» суд апеляційної інстанції буде ухвалювати нове судове рішення, заявник вважає, що суд апеляційної інстанції наділений повноваженнями встановити судовий контроль за виконанням суб`єктом владних повноважень рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Таким чином, оскільки суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ПП «Верона» не підлягає задоволенню, зобов`язання подати звіт є правом, а не обов`язком суду, колегія суддів прийшла до висновку, що клопотання про зобов`язання Головного управління ДПС у м. Києві подати звіт про виконання судового рішення не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги Приватного підприємства "Верона" та Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2019 року залишити без змін.

У задоволенні клопотання ПП «Верона» про встановлення судового контролю відмовити.

Відповідно до ст. 329 КАС України постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 20.03.2020 року.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик