Справа № 661/5532/19
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2020-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2020 р.м. ОдесаСправа № 661/5532/19

Головуючий в І інстанції: Бойко М.Є.

Дата та місце ухвалення рішення: 27.12.2019 р. м. Нова Каховка

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шеметенко Л.П.

судді Градовського Ю.М.

судді Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 27 грудня 2019 року про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до капрала поліції 1 бат. 3 роти Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції Кадигроба Василя Олеговича, Головного управління Національної поліції в Херсонській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до капрала поліції 1 бат. 3 роти Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції Кадигроба Василя Олеговича, Головного управління Національної поліції в Херсонській області, в якому позивач просив: скасувати постанову серії ЕАК 1734592 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху щодо накладення адміністративного стягнення у сумі 340 грн.

Ухвалою Новокаховського міського суду Херсонської області від 02 грудня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з моменту отримання копії вказаної ухвали.

Залишаючи без руху позовну заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що вимога про скасування постанови подана поза межами строку позовної давності, але жодних документів або заяву про поновлення строку звернення до суду до позовної заяви не подано.

Ухвалою Новокаховського міського суду Херсонської області від 27 грудня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 повернутий позивачеві на підставі ч. 2 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у зв`язку із тим, що позивач звернувся до суду з порушенням строку звернення до суду та поновити вказав строк не просив.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на звернення до адміністративного суду, ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 27 грудня 2019 року скасувати та прийняти постанову про скасування постанови серії ЕАК 1734592 від 11.11.2019 року про накладення на позивача штрафу, наголошуючи на неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, та порушення норм процесуального права.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до ч. 2 ст. 312 КАС України, згідно якої апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3 (повернення заяви позивачеві (заявникові)), 5-7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Повертаючи позовну заяву позивачеві, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду та заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду останнім не подано.

Вирішуючи справу в апеляційному порядку колегія суддів виходить з наступного.

Згідно вимог ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За правилами ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Аналогічні вимоги містить ст. 289 КУпАП.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Приймаючи оскаржувану ухвалу про повернення заявленого позову, суд першої інстанції виходив з того, що постанова про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 винесена 11.11.2019 року, у зв`язку із чим, останнім днем подачі позовної заяви до суду про її оскарження є 21.11.2019 року.

Суд першої інстанції зазначив, що 22.11.2019 року позивач звернувся до суду із порушенням строку звернення до суду та поновити вказаний строк не просив, а тому, відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС України позовна заява підлягає поверненню.

Разом з тим, доходячи наведених висновків, судом першої інстанції не враховано, що за правилами наведених вимог ч. 2 ст. 286 КАС України строк звернення із позовом щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, обчислюється з дня вручення такого рішення (постанови), а не з дня прийняття наведеного рішення (постанови).

Таким чином, повертаючи заявлений позов позивачеві, суд першої інстанції помилково виходив з того, що початком перебігу строку звернення із заявленим позовом є дата прийняття оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Судом першої інстанції взагалі не досліджено питання щодо дати отримання позивачем оскаржуваної постанови та відповідно не перевірено чи дотримано позивачем строк звернення із заявленим позовом.

Також, надаючи оцінку оскаржуваному судовому рішенню суду першої інстанції про повернення заявленого позову з посиланням на пропуск позивачем строку звернення із заявленим позовом на один день, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух, а право на право на доступ до суду, закріплене у Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак, суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати зазначеній Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (зокрема, справи «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року).

Крім того, Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Іліан проти Туреччини» наголошував, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

З огляду на вищевикладене у сукупності, колегія суддів прийшла до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм процесуального права, а тому, враховуючи межі розгляду судом апеляційної інстанції та його повноваження щодо перегляду ухвал суду першої інстанції, які перешкоджають подальшому провадженню у справі, вважає, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване судове рішення суду першої інстанції скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Поряд з цим, вирішуючи справу в апеляційному порядку, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції положень ст. 120 КАС України щодо обчислення процесуального строку, оскільки такі доводи апелянта засновані на хибному тлумаченні вимог КАС України. Фактично, на думку позивача, останній має право оскаржити постанову у справі про адміністративне правопорушення у строк тривалістю одинадцять днів, що суперечить ч. 2 ст. 286 КАС України, яка і визначає строк звернення із заявленим позовом.

Також, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги в частині прийняття постанови по суті заявленого позову, оскільки згідно ч. 3 ст. 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 308, 312, 320, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 27 грудня 2019 року скасувати.

Справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до капрала поліції 1 бат. 3 роти Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції Кадигроба Василя Олеговича, Головного управління Національної поліції в Херсонській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судове рішення складено у повному обсязі 19.03.2020 р.

Суддя-доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Ю.М. Градовський

Суддя: І.О. Турецька