Справа № 415/1306/20
Суддя: Луньова Д. Ю.
Дата ухвалення: 2020-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 415/1306/20
Провадження № 2-а/415/214/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Луньової Д.Ю.,

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Луньова Д.Ю., розглянувши матеріали за адміністративним позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до інспектора батальйону № 1 роти № 1 УПП в Луганській області лейтенанта поліції Жиділова Владислава Олеговича (місце знаходження: вул. Штейгерська, 8, м. Лисичанськ, Луганська область, 93100) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Лисичанського міського суду Луганської області з даним адміністративним позовом, в якому просить відстрочити виконання постанови про накладення адміністративного стягнення на період розгляду справи, визнати дії інспектора протиправними та скасувати постанову серії ЕАК № 2108738 від 14 лютого 2020 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 14 лютого 2020 року інспектором батальйону № 1 роти № 1 УПП в Луганській області ДПП лейтенантом поліції Жиділовим В.О. було винесено постанову серії ЕАК № 2108738 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн. за невиконання вимог знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах», а саме здійснення руху прямо зі смуги, де рух дозволено тільки праворуч, чим порушив п. 8.4 ґ ПДР. Позивач вважає дії відповідача протиправними, постанову такою, що складена з порушенням ст. 7 КУпАП України. Також позивач, посилається на те, що на зазначеній ділянці дороги відсутня дорожня розмітка, крім того встановлення знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах» не відповідає дорожній обстановці на перехресті.

Ухвалою судді Лисичанського міського суду Луганської області від 24 лютого 2020 року справу прийнято до провадження та призначено судове засідання, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Копію ухвали від 24 лютого 2020 року було направлено позивачу, яку останній отримав особисто 28 лютого 2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Також в матеріалах справи наявні докази того, що уповноваженою особою Дорогіною А.В. у суді 26 лютого 2020 року отримані копії ухвали від 24 лютого 2020 року та адміністративного позову з додатками на 10 арк., для передачі відповідачу.

Відповідач - інспектор батальйону № 1 роти № 1 УПП в Луганській області ДПП лейтенант поліції Жиділов В.О. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи останній був повідомлений належним чином, 28 лютого 2020 року на адресу суду надійшло клопотання, в якому відповідач просить розглянути адміністративну справу без його участі, проти позовних вимог заперечив. Долучив до матеріалів диск з відео фіксацією події.

Позивач у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв та(або) клопотань суду не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оцінивши обставини, повідомлені позивачем у позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного.

У відповідності до ст. 244 КАС України під час прийняття рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Предметом судового дослідження в даному випадку є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про національну поліцію», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

За змістом ст. 258 КУпАП у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції протокол не складається, а уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Таким чином, у даному випадку розгляд справи відбувся на місці зупинки транспортного засобу, протокол не складався. Такі дії відповідача не суперечать вимогам КУпАП. Повноваження відповідача позивач не оспорює.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно пункту 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що інспектором батальйону № 1 роти № 1 УПП в Луганській області ДПП лейтенантом поліції Жиділовим В.О. було винесено постанову серії ЕАК № 2108738 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн. У постанові зазначено, що 14 лютого 2020 року о 16 годин 30 хвилин ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом OPEL VECTRA, державний номерний знак НОМЕР_1 НОМЕР_2 », на перехресті вул. ім. В. Сосюри та вул. ім. Д.І. Менделєєва не виконав вимог дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах», а саме здійснив рух прямо зі смуги де рух дозволено тільки праворуч, чим порушив п. 8.4 ґ Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п. 8.4 ґ Правил дорожнього руху України, інформаційно-вказівні знаки запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Знак 5.16 ПДР «Напрямки руху по смугах» показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них.

За п. 11.1 ПДР України кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Доказами у адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, як то пояснення сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази надаються суду особами, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 77 КАС Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини першої статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Частинами 1, 2 статті 74 КАС України встановлено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В постанові у справі про накладення адміністративного стягнення серії ЕАК № 2108738 від 14 лютого 2020 року в графі «9. До постанови додається» зазначено «відео з боді камери DSJX300175_BB0175, DSJX300024_BB0024».

Судом досліджено вищезазначений відеозапис та встановлено, що позивач - ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16, де дозволено рух праворуч, здійснив рух прямо, чим порушив п. 8.4 ґ ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, тобто підтверджено обставини вчиненя правопорушення, зазначені в постанові.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VІІ визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто, положення Закону № 580-VІІ надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

З постанови у справі про накладення адміністративного стягнення серія ЕАК № 2108738 від 14 лютого 2020 року вбачається, що згідно приписів ст. 283 КУпАП, в ній містяться відомості про технічний запис, яким здійснювався відеозапис - зафіксовано камерою нагрудного реєстратора поліцейським під час встановлення правопорушення та накладення адміністративного стягнення, а тому наданий відеозапис суд вважає належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Докази, надані відповідачем, в повній мірі підтверджують скоєне позивачем адміністративне правопорушення, а також підтверджують, що відповідач діяв правомірно, на підставі та у межах повноважень при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення, тому оскаржувана постанова прийнята за наявності достатніх для цього підстав.

Приймаючи до уваги зазначені вище обставини, суд встановив відсутність підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача за ч. 1 ст. 122, відповідачем правомірно накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 225 грн., тобто в межах санкції зазначеної норми КУпАП.

Крім того, судом встановлено, що дії відповідача з винесення оскаржуваної постанови не є протиправними та незаконними, оскільки відповідач як працівник підрозділу Національної поліції, що забезпечує безпеку дорожнього руху, уповноважений зупиняти транспортний засіб, складати протокол та виносити постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, а тому в цій частині адміністративний позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8-10, 242, 246, 250, 255, 286, 295 КАС України,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до інспектора батальйону № 1 роти № 1 УПП в Луганській області лейтенанта поліції Жиділова Владислава Олеговича (місце знаходження: вул. Штейгерська, 8, м. Лисичанськ, Луганська область, 93100) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності -відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

На підставі ч. 2 ст. 271 КАС України копії рішення невідкладно надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до ст. 286 КАС України апеляційну скаргу на судове рішення може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до Першого апеляційного адміністративного суду з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлено 10 березня 2020 року.

Суддя Д.Ю. Луньова