Справа № 264/7833/19
Суддя: Пустовойт Т. В.
Дата ухвалення: 2020-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/7833/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2020 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м.Маріуполя Донецької області в особі судді Пустовойт Т.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №2 взводу №1 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту капралу поліції Гришко Олексія Андрійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому вказав, що 30 листопада 2019 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії НК №517108 винесено за те, що 30 листопада 2019 року о 20-35 годин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Mazda 3» державний номерний знак НОМЕР_1 біля будинку №16 по вул.М.Мазая в Кальміуському районі м.Маріуполя, не пред`явив для перевірки посвідчення водія категорії «В». Із постановою не згоден і просить її скасувати, оскільки вважає її неправомірною. В обґрунтування своїх вимог, позивач вказав, що у вказаний час дійсно керував зазначеним автомобілем та був зупинений працівниками поліції безпідставно, правил дорожнього руху не порушував, а тому посвідчення водія працівникам поліції не повинен був пред`являти. Крім того зазначив, що постанова винесена з процесуальними порушеннями, а саме в постанові не зазначено відомостей щодо пристрою яким здійснювався запис правопорушення. Вважає постанову посадової особи про притягнення його до адміністративної відповідальності такою, що підлягає скасуванню.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його присутності в письмовому провадженні, позовні вимоги викладені у адміністративному позові підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Також подав додаткові пояснення, згідно яких вважає, що поліцейські упереджено та необ`єктивно поставилися до з`ясування обставин справи. Рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 09.01.2020 року постанова серії НК №649074 від 30.11.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП скасована, а відтак підстави для притягнення його адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, на його думку, також відсутні. Вважає дії поліцейського незаконними.

Відповідач Гришко О.А. судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його присутності, а також подав на адресу суду відеозапис правопорушення та відзив, в якому зазначив про законність своїх дій, оскільки позивачем було допущено порушення правил дорожнього руху, а саме, керуючи транспортним засобом «Mazda 3» державний номерний знак НОМЕР_1 біля будинку № АДРЕСА_1 по вул.М.Мазая в Кальміуському районі м.Маріуполя, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.1.а Правил дорожнього руху України, а саме не пред`явив для перевірки посвідчення водія категорії «В». За скоєне правопорушення позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Оскільки обидві сторони у справі в судове засідання не з`явилися, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, для розгляду справи немає перешкод, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі ч.3 ст.194, ч.9 ст.205 КАС України.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Судом встановлено, що 30 листопада 2019 року постановою у справі про адміністративне правопорушення серії НК №517108 поліцейського роти №2 взводу №1 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту капралу поліції Гришко О.А. притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, зокрема за те, що 30 листопада 2019 року о 20-35 годин, він керуючи автомобілем «Mazda 3» державний номерний знак НОМЕР_1 біля будинку №16 по вул.М.Мазая в Кальміуському районі м.Маріуполя, не пред`явив для перевірки посвідчення водія категорії «В». Вказане порушення тягне за собою відповідальність, передбачену ч.1 ст.126 КУпАП, за скоєння якого накладено штраф в сумі 425 грн.

Відповідно до ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За вимогами ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом 2.1.а Правил дорожнього руху України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За приписами п.2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у п.2.1 ПДР України.

Частиною 1 ст.126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Аналогічна позиція викладена постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25.09.2019 року у справі №127/19283/17.

З відеозапису наданого відповідачем оптичного диску, вбачається що водій автомобіля «Mazda 3» державний номерний знак НОМЕР_1 , який згодом назвався ОСОБА_1 під час телефонування до служби «102», був зупинений працівниками поліції біля будинку №16 по вул.М.Мазая в АДРЕСА_2 . (відеофайл №). Під час спілкування з працівниками поліції, не погодившись з підставами його зупинки, він відмовився надавати своє посвідчення водія (відеофайл № НОМЕР_2 ).

При цьому, зазначене не заперечується самим позивачем та підтверджується його позицією, викладеною у позовній заяві, згідно якої він дійсно не надав працівникам поліції документів, оскільки причина зупинки його автомобіля була безпідставною, правил дорожнього руху він не порушував, а відтак підстав для здійснення перевірки посвідчення водія, інших документів та притягнення його до адміністративної відповідальності у відповідача не було.

З урахуванням зазначеного відповідачем цілком обґрунтовано та законно було прийнято рішення про порушення правил дорожнього руху та винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання позивача про те, що підстави для притягнення його адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП відсутні у зв`язку із скасуванням рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 09.01.2020 року постанови за ч.6 ст.121 КУпАП, оскільки скасування вищевказаної постанови не спростовує вчинення позивачем правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП.

Щодо тверджень позивача про не зазначення відомостей щодо пристрою яким здійснювався запис правопорушення, суд зазначає наступне.

Оскаржувана постанова серії НК №517108 від 30.11.2019 року винесена про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Відповідно до підпункту 9 частини 1 статті 31 Закону України від 02.07.2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 40 Закону України від 02.07.2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Частиною 1 статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Водночас, процедуру оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за №1408/27853.

За приписами пункту 5 розділу IV Інструкції, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Зразок постанови про накладення адміністративного стягнення, наведений у додатку 5 до Інструкції, не передбачає внесення до нього відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Тому, суд приходить до висновку, що такі відомості зазначаються у постанові, що виноситься у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване саме в автоматичному режимі.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 14.02.2018 року у справі №536/583/17.

Також, постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18.07.2019 року у справі № 216/5226/16-а, зазначено, що доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність винесення постанови.

Натомість відеозапис, наданий суду відповідачем, містить саме відомості про вчинення позивачем правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, яка не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії.

Отже, приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що підстави для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 30.11.2019 року відносно ОСОБА_1 відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 72, 77, 243-246 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні адміністративного позову за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №2 взводу №1 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту капралу поліції Гришко Олексія Андрійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин.

Суддя: Т. В. Пустовойт