Справа № 200/1602/20-а
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2020-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2020 р. Справа№200/1602/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до відповідача: Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області

про: визнання протиправним та скасування рішення Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 823 від 29.11.2019 року про відмову у призначенні пенсії за віком, зобов`язання Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового стажу при нарахуванні пенсії за віком ОСОБА_1 період роботи в ДВАТ «Шахта «Новодзержинська» з 06.09.2004 року по 19.05.2005 року, зобов`язання Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області нарахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 з дати подачі заяви про призначення пенсії за віком - 22.11.2019 року.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 823 від 29.11.2019 року про відмову у призначенні пенсії за віком, зобов`язання Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового стажу при нарахуванні пенсії за віком ОСОБА_1 період роботи в ДВАТ «Шахта «Новодзержинська» з 06.09.2004 року по 19.05.2005 року, зобов`язання Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області нарахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 з дати подачі заяви про призначення пенсії за віком - 22.11.2019 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах та ним були надані усі документи для призначення пенсії. Позивача зазначає, що рішенням Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 29.11.2019 року йому відмовлено в призначенні пенсії. Позивач вказує на те, що відмова мотивована тим, що період роботи в ДВАТ «Шахта «Новодзержинська» з 06.09.2004 року по 19.05.2005 року не зараховано до пільгового стажу так як цей період не підтверджується результатами атестації робочих місць за умовами праці. Позивач вважає рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії протиправним, та таким що порушує його право на призначення пенсії. Позивач звертає увагу суду на те, що ним до відповідача була надана трудова книжка та довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 09.07.2019 року, які засвідчують, що у період з 06.09.2004 року по 19.05.2005 року ним виконувались роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах. Стосовно відсутності у період з 06.09.2004 року по 19.05.2005 року результатів атестації робочих місць позивач вказує на те, що відповідно до Порядку № 442 відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. Отже позивач не несе відповідальність за несвоєчасне проведення підприємством атестації.

Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву на позовну заяву, відповідач посилається на те, що 22.11.2019 року позивач звернувся до управління із заявою № 2755 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідач вказує на те, що п. 4 Порядку № 442 передбачено, що атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. Відповідач зазначає, що позивачем надано до управління накази про проведення атестації робочих місць на ДВАТ «Шахта «Новодзержинська» № 330 від 10.09.1994 року, № 591 від 06.09.1999 року, № 114-ОТ від 20.05.2005 року. Відповідач звертає увагу на те, що відповідно до п. 4.2 Порядку № 442 наказом №591 проведено атестацію робочих місць на ДВАТ «Шахта «Новодзержинська» 06.09.1999 року, тому наступна атестація робочих місць на ДВАТ «Шахта «Новодзержинська» повинна бути проведена не пізніше 05.09.2004 року. Проте, наступна атестація робочих місць на ДВАТ «Шахта «Новодзержинська» після 06.09.1999 року проведена 20.05.2005 року, тобто через 5 років 8 місяців 15 днів, що суперечить вимогам чинного законодавства. Отже, період роботи позивача з 06.09.2004 року по 19.05.2005 року на ДВАТ «Шахта «Новодзержинська» не зараховано до пільгового стажу.

Крім того, відповідач зазначав, що згідно наданих документів для призначення пенсії страховий стаж складає 21 рік 08 місяців 22 дні, в тому числі стаж на підземній роботі за списком № 1 згідно ч. 2 статті 114 Закону України № 1058 - 09 років 07 місяців 25 днів. За таких обставин позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», так як на момент звернення позивач не має необхідного страхового стажу - 22 років 6 місяців.

Враховуючи вищевикладене, відповідач вважає, що рішення № 823 від 29.11.2019 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах є правомірним та обґрунтованим.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 16 березня 2020 року.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

З огляду на те, що позивач та представник відповідача у судове засідання не з`явились, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі сторін в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту громадянина України серія НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 (а. с. 6-7).

22 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 44).

До заяви позивачем були надані наступні документи: копія трудової книжки від 12.04.1985 року серії НОМЕР_3 , довідка про період строкової служби від 26.11.2019 року № 80, довідка про підтвердження наявного пільгового трудового стажу від 09.07.2019 року № 148 видані ТОВ «Орендне підприємство «Шахта ім. Святої Матрони Московської», копія наказу «Про проведення атестації робочих місць» від 10.09.1994 року № 330 по шахті «Новодзержинська», копія наказу «Про результати атестації робочих місць, професій та посад від 06.09.1999 року № 591 по ДВАТ «Шахта «Новодзержинська», копія наказу «Про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці» від 20.05.2005 року № 114-ОТ по ВП «Шахта «Новодзержинська» ГП «Донецька вугільна коксова компанія», витяг з наказів про перейменування від 09.07.2019 року № 148 видана ТОВ «Орендне підприємство «Шахта ім. Святої Матрони Московської», довідка про підтвердження наявного пільгового трудового стажу від 15.11.2019 року № 5.71/2685 видана ДП «Торецьквугілля», історична довідка від 15.11.2019 року № 5.71/2685 видана ДП «Торецьквугілля», копія наказу «Про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці» від 29.03.1993 року № 371/о по шахті імені Ф.Е.Дзержинського, копія паспорта, копія ідентифікаційного номера, індивідуальні відомості про застраховану особу.

29 листопада 2019 року Торецьким об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області прийнято рішення № 823 про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах (а. с. 11-12).

Зі змісту рішення встановлено, що відповідально наданих документів для призначення пенсії страховий стаж складає - 21 рік 08 місяців 23 дні, в тому числі стаж на підземній роботі по списку № 1 згідно частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - 09 років 07 місяців 25 днів.

До пільгового стажу не зараховано період роботи в ДВАТ «Шахта «Новодзержинська» з 06.09.2004 року по 19.05.2005 року, так як цей період не підтверджується результатами атестації робочих місць за умовами праці. У відповідності з постановою КМУ від 01.08.1992 року № 442 підприємства та організації незалежно від форм власності й господарювання зобов`язані проводити атестацію робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням не рідше одного разу на 5 років. Атестація робочих місць на ДВАТ «Шахта «Новодзержинська» провадилася 10.09.1994 року, 06.09.1999 року, 20.05.2005 року.

За таких обставин відмовити ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», так як на момент звернення заявника не має необхідного страхового стажу - 22 років 6 місяців.

Право на пенсію за віком відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 набуде за наявності 22 років 6 місяців страхового стажу.

Не погодившись з рішенням Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 29.11.2019, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Суд враховує, що конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості, пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, виконанням трудових обов`язків і є однією з форм соціального захисту, цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України "Про пенсійне забезпечення".

Закон України "Про пенсійне забезпечення" № 1788 від 05.11.1991 року, відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу, зокрема, з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 22 років 6 місяців у чоловіків і не менше 17 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Відповідно до п. 1.6, 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Пунктом 2.1 Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: 1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; 2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення; 3) для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 3, 4 до Положення); 4) документи про місце проживання (реєстрації) особи; 5) документи, які засвідчують особливий статус особи; 6) документ уповноваженого органу Російської Федерації про те, що особі не призначалась пенсія за місцем реєстрації на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, та особисту декларацію про відсутність громадянства держави-окупанта (для призначення пенсій особам, зазначеним у пункті 1.3 розділу І цього Порядку).

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пункт 3 Порядку № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (надалі - Порядок), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

З аналізу зазначеного суд доходить висновку, що використання норм постанови № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення»

Під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків (п. 2 Порядку № 383).

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637.

Крім того, після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж в період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці. При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено Законом України «Про пенсійне забезпечення» (статті 13,62), і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01.09.1992 № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць, затвердженого Постановою Кабінетом Міністрів України від 01 серпня 1992 року (який набрав чинності 21 серпня 1992 року) встановлено, що атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Згідно із зазначеним нормативним актами основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України.

Атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. До складу комісії включається уповноважений представник виборного органу первинної профспілкової організації, а в разі відсутності профспілкової організації - уповноважена найманими працівниками особа.

Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: картка умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Отже, з аналіз норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхуваня» та Порядку № 383 дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту статті 114 Закону є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документи, які можуть підтверджувати результати атестації робочого місця за умовами праці, є: наказ про підсумки атестації робочих місць за умовами праці, карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Таким чином, відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Верховний Суд у постановах від 23 січня 2018 року (справа № 732/2003/14), від 28 лютого 2018 року (справа № 604/328/17), від 14 травня 2019 року (справа № 756/8679/15-а), від 06 вересня 2018 року (справа № 599/1425/16-а), від 22 серпня 2019 року (справа № 607/2864/15-а) висловлювали правову позицію стосовно відсутності законних підстав для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Отже, суд приходить висновку, що право особи на призначення пільгової пенсії згідно зі статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала на роботах, віднесених до Списків № 1 або № 2, і необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт за Списком № 1 або № 2.

Відсутність підтвердження цих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу та призначення пенсії на пільгових умовах.

З копії трудової книжки серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 встановлено, що останній 14.06.2004 року прийнятий на роботу до Державного відкритого акціонерного товариства «Шахта «Новодзержинська»; з 14.06.2004 року по 17.06.2004 року проходив навчання в УП шахти; 18.06.2004 прийнятий підземним забійником 4 розряду з повним робочим днем на підземних роботах; з 01.02.2005 року по 02.02.2005 навчання в УП шахти; з 03.02.2005 року переведений підземним гірника очисного забою 5 розряду з повним робочим днем під землею; 30.11.2007 року звільнений за прогул скоєний без поважних причин (а.с. 8-10).

Згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 148 від 09.07.2019 року, виданої Товариством з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахта імені Святої Матрони Московської» встановлено, що ОСОБА_1 працював повний робочий день з 14.06.2004 року по 17.06.2004 року за професією, що передбачена списком 1 розділом 1 підрозділом 1 п. 1.1а Постанови КМУ № 36 від 16.01.2003 року, з 18.06.2004 року по 31.01.2005 року виконував роботи з видобутку вугілля за професією підземний забійник на відбійних молотках, що передбачена за списком № 1 розділом 1 підрозділу 1 п. 1.1 а Постанови КМУ № 36 від 16.01.2003 року, з 01.02.2005 року по 02.02.2005 року навчався в учбовому пункті, що передбачена списком 1 розділу 1 підрозділу 1 п. 1.1 п Постанови КМУ № 36 від 16.01.2003 року, з 03.02.2005 року по 30.11.2007 року виконував роботи з видобутку вугілля на посаді підземний гірник очисного забою, що передбачена списком № 1 розділу 1 підрозділу 1 п. 1.1 а Постанови КМУ № 36 від 16.01.2003 року (а.с. 19).

Позивачем до матеріалів справи долучено наказ Виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Дзержинськвугілля» Шахта «Новодзержинська» № 330 від 10.09.1994 року «Про проведення атестації робочих місць», яким затверджено перелік робочих місць, виробництв, професій та посад, що мають право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1 (а.с. 13-14).

Відповідно до наказу ДВАТ «Шахта «Новодзержинська» № 591 від 06.09.1999 року «Про результати атестації робочих місць, професій та посад», яким затверджено перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій та посад робітникам якім підтверджено право на пільги та компенсації, у тому числі на пільгове пенсійне забезпечення (а.с. 15-16).

Згідно наказу Державного підприємства Донецька вугільна компанія ВО «Шахта «Новодзержинська» від 20 травня 2005 року № 114-ОТ «Про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці», яким затверджено перелік робочих професій, посад з пільговим пенсійним забезпеченням за Списком № 1 (а.с. 17-18).

Як вже зазначалось судом, атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до Списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Пунктом 4.2 Порядку № 383 передбачено, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16.09.2014 року у справі № 21-307а14.

З огляду на те, що позивач у спірний період виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, та на підприємстві, де працював позивач була проведена атестація робочих місць, що підтверджується наказами про проведення атестації від 10.09.1994 року № 330, від 06.09.1999 року № 591 та від 20.05.2005 року № 114-ОТ, суд дійшов висновку періоду роботи позивача на ДВАТ «Шахта «Новодзержинська» з 06.09.2004 року по 19.05.2005 року до пільгового стажу за результатами попередньо атестації.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем підтверджено набуття пільгового стажу за період роботи з 06.09.2004 року по 19.05.2005 року на ДВАТ «Шахта «Новодзержинська», в зв`язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Проаналізувавши матеріали справи, суд зазначає, що спірне рішення № 823 відповідача про відмову у призначенні пенсії за віком від 29 листопада 2019 року, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», прийнято без повного з`ясування усіх обставин справи та дослідження не в повному обсязі документів наданих позивачем при зверненні з заявою про призначення пенсії.

Однак, суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Проте, за відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 22 років 6 місяців у чоловіків і не менше 17 років 6 місяців у жінок.

Як вбачається з матеріалів справи страховий стаж позивача складає 21 рік 08 місяців 23 дні, отже у позивача відсутній необхідний страховий стаж 22 роки 6 місяців для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Стосовно вимоги позивача про зобов`язання Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області нарахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 з дати подачі заяви про призначення пенсії за віком - 22.11.2019 року.

Частиною 5 статті 245 КАС України передбачено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті (визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії), суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Отже, правовідносини щодо призначення пенсії та здійснення нарахування та виплати пенсії позивачу відносяться до виключної компетенції працівників Пенсійного фонду України, та є їх дискреційними повноваженнями і суд, захищаючи права та свободи особи, не може перебирати на себе функції інших органів державної влади, та втручатися в делеговані повноваження.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Фактично суд зв`язаний предметом і розміром заявлених особою вимог, проте може вийти за межі вимог адміністративного позову у випадках, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Вихід за межі позовних вимог можливий у випадку помилкового обрання особою неналежного способу захисту порушеного права, у цьому випадку можливо на підставі частини другої статті 9 КАС України вийти за межі позовних вимог та застосувати той спосіб захисту порушеного права позивача, який відповідає фактичним обставинам справи і відновлює порушене право особи. Фактично, необхідною передумовою застосування частини другої статті 9 КАС України є саме порушення прав позивача та необхідність захисту порушеного права шляхом його відновлення.

Отже, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного суб`єктами владних повноважень, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

Таким чином, позовна вимога у цій частині підлягає задоволенню у спосіб зобов`язання Торецьке об`єднане управління Пенсійного Фонду України Донецької області повторно розглянути заяву № 2755 ОСОБА_1 про призначення пенсії від 22 листопада 2019 року з урахуванням висновків суду.

Відповідно до ст. 19 Конституції України Відповідно суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходи висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в частині визнання протиправним та скасування рішення Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 823 від 29.11.2019 року про відмову у призначенні пенсії за віком, зобов`язання Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового стажу при нарахуванні пенсії за віком ОСОБА_1 період роботи в ДВАТ «Шахта «Новодзержинська» з 06.09.2004 року по 19.05.2005 року, зобов`язання Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву № 2755 ОСОБА_1 про призначення пенсії від 22 листопада 2019 року з урахуванням висновків суду.

Згідно з частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, суд вважає за необхідне присудити на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 560,54 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 823 від 29.11.2019 року про відмову у призначенні пенсії за віком, зобов`язання Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового стажу при нарахуванні пенсії за віком ОСОБА_1 період роботи в ДВАТ «Шахта «Новодзержинська» з 06.09.2004 року по 19.05.2005 року, зобов`язання Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області нарахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 з дати подачі заяви про призначення пенсії за віком - 22.11.2019 року - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 823 від 29.11.2019 року про відмову у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області () зарахувати до пільгового стажу при нарахуванні пенсії за віком ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) період роботи в ДВАТ «Шахта «Новодзержинська» з 06.09.2004 року по 19.05.2005 року.

Зобов`язати Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області () повторно розглянути заяву № 2755 ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про призначення пенсії від 22 листопада 2019 року з урахуванням висновків суду.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (вул. Дружби, 22, м. Торецьк, Донецька область, 85200, 1) судовий збір в розмірі 560 (п`ятсот шістдесят) гривень 54 копійки.

Повний текст рішення складено та підписано 23 березня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15-5 п. 15 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.В. Олішевська