Справа № 206/309/20
Суддя: Маштак К. С.
Дата ухвалення: 2020-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 206/309/20
Провадження № 2-а/206/19/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючий суддя Маштак К.С.

за участю:

секретаря судового засідання Гергіль Ю.І

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області та Водоп`ян Владислава Михайловича інспектора сержанта поліції 1 батальйону 2 роти УПП в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі,

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до суду з даним позовом з огляду на наступні обставини. 18.01.2020 відносно позивача було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі згідно з якою на нього було накладено штраф у розмірі 255 грн. за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Позивач вважає, що постанову винесено необґрунтовано та вона не відповідає вимогам КУпАП. Зазначена постанова не підтверджується будь-якими належними та допустимими доказами, що свідчить про неправомірність дій інспектора при винесенні постанови. В зв`язку із чим, позивач просив скасувати постанову ЕАК № 1992974 від 18.01.2020 та закрити провадження по справі.

Від представника відповідача Управління патрульної поліції в Дніпропетровській областінадійшов відзив на позовну заяву, згідно змісту якого останній зазначив, що в долученому до матеріалів справи диску з записом відеореєстратора зафіксоване інкриміноване позивачу правопорушення. Позовна заява взагалі не містить будь-якого обґрунтування, позивач посилається лише на процесуальні недоліки та надає пояснення, які не відповідають дійсності та спростовуються іншими матеріалами справи. В зв`язку із чим, представник відповідача просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі та розгляд справи проводити без його участі.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити позов, зазначив, що з його боку не було порушення ПДР, знак він не бачив, оскільки його встановлено з порушенням відповідних норм.

Відповідач ОСОБА_2 , належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився.

Суд заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та відтворивши в повному обсязі запис відеореєстратора вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ч. 1 ст. 9, ч. 1 ст. 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Cудом встановлено, що 18.01.2020 сержантом поліції поліцейським батальйону 1 роти 2 УПП в Дніпропетровській області Водоп`ян В.М. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 255 грн., в зв`язку із тим, що останній керуючи транспортним засобом не виконав вимогу дорожнього знаку 4.2. «Поворот праворуч», чим порушив п. 8.4.г. ПДР України.

В той же час, як вбачається з відтвореного у судовому засіданні в повному обсязі записі з відеореєстратора відповідача та долучених судом до матеріалів фототаблиць, позивач дійсно не виконав вимоги знаку 4.2. «Поворот праворуч» на перехресті вул. Гоголя та вул. Чернишевського.

Окрім цього, судом відхиляються доводи позивача, щодо відсутності знаку, оскільки вони спростовуються дослідженими у судовому засіданні фото таблицями перехрестя вул. Гоголя та вул. Чернишевського.

Згідно п. 8.4.г. ПДР, наказові знаки показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження;

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, у вигляді накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Так, з огляду на порушення позивачем п. 8.4.г. ПДР, суд приходить до висновку, що відповідач мав достатньо підстав вважати, що позивач вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються органи Національної поліції.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122, частина перша статті 123, 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В свою чергу суд вважає, що відтворений в судовому засіданні відеозапис повно та достеменно підтверджує правомірність дій відповідача, та є доказом наявності порушення ПДР зі сторони позивача.

Диск, наданий суду для відтворення в робочому стані, без візуальних пошкоджень, дійсність та справжність запису, наявного на диску, не викликає сумнівів у суду.

Згідно до ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). Особливості накладення стягнення при розгляді справ без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

За таких обставин, з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, суд вважає, що відповідачем надано достатні докази вчинення позивачем дій, які були підставою для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Також, суд звертає увагу, що позивач в позовній заяві посилався лише на процесуальні недоліки зі сторони відповідача, таким чином його доводи мають виключно процесуальну природу і не можуть бути самостійною і достатньою підставою для скасування постанови.

В той же час, зразок постанови про накладення адміністративного стягнення, наведений у додатку 5 до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за №1408/27853, не передбачає внесення до нього відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото та відеозапис.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у своїй постанові від 14.02.2018 по справі № 536/583/17.

Відтак, щодо визначених позивачем інших підстав для скасування постанови суд вважає, що такі недоліки при оформленні постанови про адміністративне правопорушення не є підставою для звільнення позивача від адміністративної відповідальності та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, оскільки факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення підтверджений належними та допустимими доказами.

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний, має право прийняти одне з передбачених ч. 3 ст. 286 КАС України рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність достатніх правових підстав для задоволення пред`явленого адміністративного позову, скасування постанови та закриття провадження по справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України, у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи вищевикладене, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, враховуючи результат вирішення справи та те, що позивача звільнено від сплати судових витрат, суд вважає за необхідне судові витрати зі сплати судового збору компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 7-12, 14, 17, 20, 72, 139, 241-243, 246, 250, 293 КАС України, ст.ст. 7, 9, 33, 122, 222, 251, 252, 268, 280, 284, КУпАП,-

УХВАЛИВ:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 (місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області (місцезнаходження: м. Дніпро, Троїцька площа, 2а), Водоп`ян Владислава Михайловича інспектора сержанта поліції 1 батальйону 2 роти УПП в Дніпропетровській області (місцезнаходження: м. Дніпро, Троїцька площа, 2а) про скасування постанови серії ЕАК № 1992974 про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених КАС України.

Апеляційні скарги подаються до Третього апеляційного адміністративного суду або через Самарський районний суд м. Дніпропетровська, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судом за правилами, що діяли до набрання чинності КАС України, в редакції від 15.12.2017, що відповідає п. 15.5 ч. 1 розділу VІІ перехідних положень КАС України.

Повне судове рішення складено 18.03.2020

Суддя К.С. Маштак