Справа № 174/1107/19
Суддя: Борцова А. А.
Дата ухвалення: 2020-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

06 березня 2020 року м.Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Борцової А.А.,

за участю: секретаря - Килинчук Л.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Ступака Богдана Віталійовича, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на боці відповідача - Департамент патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, згідно якого просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1846511 від 10.12.2019 року про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 255 грн., винесену інспектором роти №1 батальйону №4 УПП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Ступаком Б.В., мотивуючи тим, що 10.12.2019 року останнім винесена вказана постанова та його притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 29 км./год., чим порушив п.12.4 ПДР.

Вважає, що постанова є протиправною та підлягає скасуванню виходячи з наступного.

Так, 10.12.2019 року, близько 13.00 год., на належному йому автомобілі «VolkswagenPassat» н/з НОМЕР_1 , здійснював рух в потоці автотранспортних засобів по автошляху М 04 (Знам`янка-Луганськ-Ізварине) у населеному пункті Миколаївка Дніпропетровської області по вул.Магістральна, і був зупинений відповідачем, якій пояснив, що причиною зупинки є перевищення ним швидкісного режиму руху, тобто він їхав на автомобілі зі швидкістю більше 50 км./год. а саме 79 км./год. у населеному пункті, та перевищив швидкісний режим на 29 км./год. У свою чергу, оскільки він рухався на автомобілі зі швидкістю 50 км./год., не погодився з висновком відповідача про порушення швидкісного режиму руху та попросив надати докази того, що він припустився порушення ПДР, на що відповідач пред`явив для огляду фотозображення на дисплеї лазерного вимірювача швидкості руху т/з TruCam LTI 20/20, на якому був зображений розпливчатий темний силует автомобіля з зображенням цифр 79 км./год., виходячи з якого неможливо було побачити ані модель, ані реєстраційний номер цього автомобіля, тобто неможливо було однозначно ідентифікувати зображення автомобіля на дисплеї лазерного вимірювача швидкості руху, як саме його автомобіль «VolkswagenPassat» н/з НОМЕР_1 . Про це повідомив відповідача, однак відповідач відповів, що його ці сумніви не цікавлять і він складе у будь-якому випадку постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, а він, якщо з постановою не погоджується, має право оскаржити її до суду. В оскаржуваній постанові відповідач, крім посилання на показники вимірювання лазерним вимірювачем швидкості руху т/з TruCam LTI 20/20 TCO657, ні на які інші докази вчинення адміністративного правопорушення не послався, при цьому не зазначив у постанові мотиви відхилення доводів про невиносність, внаслідок відсутності у відповідача чіткого фотозображення на лазерному вимірювачу швидкості руху, з якого-би беззаперечно можливо було зробити висновок, що на фотозображенні саме його автомобіль під його керуванням. Крім того, відповідач взагалі не зазначив в оскаржуваній постанові про те, що до вказаної постанови додаються будь-які докази вчинення адміністративного правопорушення, наприклад фотозображення або відеозапис. При цьому, не отримав від відповідача копію зазначеної постанови 10.12.2019 року після її винесення за тією причиною, що у відповідача були якісь проблеми з технічним пристроєм, на якому відповідач роздруковував стрічку з протоколом- він не міг вірно набрати протокол у електронному вигляді, а тому повідомив, що направить йому протокол поштою, пізніше. Копію оскаржуємої постанови отримав 21.12.2019 року, тому подав адміністративний позов на протязі 10 днів з дня отримання оскаржуваної постанови.

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 16.01.2020 р. до участі у справі у якості другого відповідача притягнуто Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції.

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 13.02.2020 р. до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на боці відповідача, притягнуто Департамент патрульної поліції.

Позивач Погорілий С.О. в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач Ступак Б.В. в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, мотивуючи тим, що перелік відомостей, які повинна в собі містити постанова по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, є вичерпним, посилання позивача на відсутність додатків до постанови є необґрунтованим, оскільки інформації про технічний прилад, яким було зафіксовано вчинене позивачем правопорушення, має бути достатньо для її належного оформлення. Також наявні законні підстави для використання поліцейськими лазерних вимірювачів швидкості TruCam LTI 20/20, який отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 № ИА-МІ/1-2903-2012. Позиція щодо правомірності використання поліцією лазерних вимірювачів швидкості ТгаСАМ та належності доказів, отриманих з цих пристроїв, була застосована у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.01.2019 у справі № 359/9278/18 та у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2019 у справі № 857/874/19. Вважає оскаржувану постанову прийнятою на підставі беззаперечних фактичних даних, а дії поліцейських такими, що в повному обсязі відповідають нормам діючого законодавства, прийняте ним рішення - правомірним, просить у задоволенні позову відмовити,

Представник відповідача та третьої особи ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та письмові пояснення, згідно яких просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі мотивуючи тим, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є законною і складена працівником поліції Ступаком Б.В. з урахуванням норм діючого законодавства.

Відповідно ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, оглянувши наданий стороною відповідача відеозапис фіксації події правопорушення технічним засобом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам.

Так, відповідно до ч.2 ст.19, ст.55 та ч.3 ст.62 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до положень ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог статті 283 КУпАП , орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил,норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В судовому засіданні встановлено, що підтверджується матеріалами справи, що відповідач Ступак Б.В., який є суб`єктом владних повноважень, діючи у межах своєї компетенції, 10.12.2019 року виніс постанову серії ЕАК № 1846511 про накладення на водія ОСОБА_1 адміністративного стягнення у розмірі 255,00 грн. за те, що останній, 10.12.2019 року, о 12.53.44 год., керуючі автомобілем «VolkswagenPassat» н/з НОМЕР_1 , с. Магістральна 2, рухався зі швидкістю 79 км./год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 29 км./год. Швидкість руху вимірювалася лазерним вимірювачем швидкості руху т/з TruCam LTI 20/20 TCO657, чим порушив п.12.4. ПДР - порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год.), та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Додатки до постанови не зазначені. (а.с.3).

Разом з тим, позивач під час розгляду справи про адміністративне правопорушення заперечував факт вчинення ним цього правопорушення, порушення в автоматичному режимі не фіксувалося, а відеозапис фіксації правопорушення відповідачем здійснено лазерним вимірювачем швидкості TruCam LTI 20/20, який є засобом вимірювальної техніки, який не містить достатніх даних на підтвердження факту вчинення правопорушення саме відповідачем, оскільки державний знак автомобіля на цьому записі зафіксовано нечітко, що унеможливлює його встановлення, диск з записом не зазначено у оскаржуваній постанові у якості додатку до неї, тому даний запис будь-якого доказового значення по даній справі не має і суд не приймає його у якості допустимого доказу по справі.

Крім того, при винесені постанови у справі про адміністративне правопорушення відповідачем не зазначені обставини, які обтяжують чи пом`якшують відповідальність правопорушника, не зазначені дані про майновий стан позивача та не надана оцінка його запереченням щодо факту вчинення адміністративного правопорушення, мотиви прийнятого рішення відповідачем не наведені.

Вказані обставини, на думку суду, свідчать про те, що при притягненні відповідачем позивача до адміністративної відповідальності, право на захист останнього зазнало суттєвого обмеження, внаслідок чого весь розгляд справи відносно позивача відповідачем, який є суб`єктом владних повноважень, набув несправедливого характеру, а постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не відповідає вимогам закону у розумінні ст.ст.280, 283-285 КУпАП та суперечить основним завданням та принципам КУпАП, встановленим ст.ст.1,7 КУпАП, що в цілому свідчить про те, що відповідач при прийнятті рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, діяв упереджено та нерозсудливо.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності здійснено відповідачем з порушенням вимог закону, правомірності прийнятого рішення відповідачем в суді не доведено, у зв`язку з чим постанова у справі про адміністративне правопорушення, винесена відповідачем про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, є протиправною і підлягає скасуванню.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КУпАП, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до відповідальності, місцевий загальний суд як адміністративний, зокрема має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно заявлених вимог, позивач просить скасувати оскаржувану ним постанову, в цій частині вимоги позивача підлягають задоволенню, однак, з метою більш повного захисту прав та інтересів позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі заявлених вимог та закрити справу про адміністративне правопорушення відносно останнього, оскільки об`єктивних доказів винуватості позивача в судовому засіданні не встановлено і можливості їх збирання стороною відповідача вичерпані.

На підставі ст.ст.19,55,62 Конституції України та керуючись ст.ст. 7, 245, 247, 251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.2, 77, 242-246, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Ступака Богдана Віталійовича, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на боці відповідача - Департамент патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1846511 від 10.12.2019 року, винесену інспектором роти №1 батальйону №4 УПП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Ступаком Б.В. про притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.122 КУпАП - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий - суддя: підпис А.А.Борцова