Справа № 400/165/20
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2020-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2020 р. № 400/165/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В. В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:Міністерства освіти і науки України, пр-т Перемоги, 10, м. Київ, 01135

про:визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом, що містив вимоги:

визнати протиправною бездіяльність Міністерства освіти і науки України (далі відповідач або Міністерство) щодо повідомлення позивачу результатів перевірки звернення позивача до Урядової гарячої лінії від 25.11.2019 за номером ІЛ-9941744 та суті прийнятого рішення у термін, установлений статтею 20 Закону України „Про звернення громадян;

зобов`язати відповідача повідомити позивачу результатів перевірки звернення позивача до Урядової гарячої лінії від 25.11.2019 за номером ІЛ-9941744 та суті прийнятого рішення.

В обґрунтування вимог позивач, з посиланням на статті 19, 20 Закону України від 02.10.1996 № 393/96-ВР «Про звернення громадян» (далі Закон № 393/96-ВР), зазначив, що відповідач не надав відповіді на його звернення, чим порушив його права.

Ухвалою від 20.01.2020 суд відкрив провадження у справі в порядку статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України та встановив відповідачу п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву.

17.02.2020 від Міністерства освіти і науки України до суду надійшов відзив на позовну заяву (а. с. 10-40). У відзиві представник Міністерства просив відмовити у задоволенні позовних вимог з посиланням на надання відповіді на запит позивача у строк та у спосіб, що передбачений статтею 20 Закону № 393/96-ВР. Крім того, відповідач послався на абзац перший пункту 9 розділу ІІ „Інструкції з діловодства за зверненнями громадян у Міністерстві освіти і науки України, затвердженої наказом Міністерства освіти і науки України від 13.02.2018 № 136, згідно з яким не підлягають розгляду та вирішенню повторні звернення від одного і того самого громадянина з одного і того самого питання, якщо перше вирішено по суті, про що повідомляють особі, яка подала звернення.

Безпосередньо, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши докази, що містяться у справі, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, суд установив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Матеріали справи свідчать, що листом від 30.10.2019 № 1/11-9517 (а. с. 23-31) Міністерство освіти і науки України надало позивачу інформацію, що стосувалась питань правомірності видачі позивачу Миколаївським національним університетом ім. В. О. Сухомлинського диплома за формою (зразком) диплома спеціаліста; відповідності вищої освіти, здобутої в педагогічному інституті до введення в дію Закону України „Про освіту 1991 року, вищій освіті освітньо-кваліфікаційного рівня спеціаліста; можливості видачі позивачу дубліката документа про вищу освіту за формою (зразком) диплома спеціаліста з відтворенням усієї інформації про документ про вищу освіту, що містилася у первинному документі про вищу освіту; нормативно-правової бази, яка врегульовує поставлені позивачем питання, та інших питань, дотичних до можливості, підстав та процедури видачі позивачу дубліката документа про вищу освіту.

Також у цьому листі Міністерство освіти і науки України повідомило позивачу, що „враховуючи, що порушені Вами питання вирішені по суті, відповідно до статті 8 Закону України „Про звернення громадян, Міністерством освіти і науки України прийнято рішення про припинення розгляду Ваших звернень щодо питань, пов`язаних з можливістю, підставами, процедурою, законністю отримання диплома (дубліката диплома) про вищу освіту (бакалавра, або спеціаліста, або магістра), здобуту Вами у 1981 році.

25.11.2019 ОСОБА_3 направив на Урядову «гарячу лінію» звернення, в якому просив на рівні Міністерства освіти і науки України вирішити питання поновлення його порушеного права на отримання документа, що підтверджуватиме отримання ним кваліфікації вчителя математики в Миколаївському державному педагогічному інституті в 1981 році та надав пропозиції щодо щодо тексту і форми диплома, а також змісту додатка до нього.

Листом від 03.12.2019 № 3/2230-19 (а. с. 22) директорат вищої освіти і освіти дорослих Міністерства надав позивачу відповідь на ряд звернень позивача, у томі числі на звернення, зареєстроване за № ІЛ-9941744 та 25.11.2019. Зокрема, Міністерство зазначило про таке: «На Ваші звернення, що надійшли до Міністерства освіти і науки України та з Секретаріату Кабінету Міністрів України від 25.11.2019 № ІЛ-9941744, … щодо питань, що стосуються видачі Вам дубліката документа про вищу освіту та додатка до нього Миколаївським національним університетом імені В. О. Сухомлинського, повідомляємо, що листом МОН від 30.10.2019 № 1/11-9517 Вам було надано обґрунтовану відповідь, порушені Вами питання вирішені по суті, а тому Міністерством прийнято рішення про припинення розгляду Ваших звернень щодо питань, пов`язаних з можливістю, підставами, процедурою, законністю отримання диплома (дубліката диплома) про вищу освіту (бакалавра, або спеціаліста, або магістра), здобуту Вами у 1981 році (копія листа додається)».

Вирішуючи спір між сторонами, суд виходив з такого.

Стаття 1 Закону № 393/96-ВР встановлює, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства (стаття 3 Закону № 393/96-ВР).

Звернення позивача містить ознаки як заяви, так і пропозиції.

За приписами частини першої статті 14 Закону № 393/96-ВР, органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, посадові особи зобов`язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.

Згідно із статтею 15 Закону № 393/96-ВР, органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідно до статті 19 Закону № 393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, серед іншого, об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

За нормами частини першої статті 20 Закону № 393/96-ВР, звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Частина друга статті 8 Закону № 393/96-ВР передбачає, що не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті.

Суд установив, що Міністерство освіти і науки України надало відповідь на звернення позивача від від 25.11.2019 № ІЛ-9941744 з дотриманням строку, встановленого частиною першою статті 20 Закону № 393/96-ВР, про що свідчить вищезгаданий лист Міністерства від 03.12.2019 № 3/2230-19.

Лист від 03.12.2019 № 3/2230-19 не містить відповіді по суті висловлених позивачем пропозицій та наведених у зверненні прохань. Разом з тим, оскільки Міністерство застосувало норми частини другої статті 8 Закону № 393/96-ВР до правовідносин, що виникли між ним і позивачем, обгрунтувавши підстави такого рішення та роз`яснивши їх позивачу, а також з урахуванням надання позивачу відповідачем інформації щодо можливості, підстав, процедури, законності отримання документа про вищу освіту, здобуту позивачем у 1981 році (лист відповідача від 30.10.2019 № 1/11-9517), суд не вбачає порушень з боку відповідача щодо розгляду звернення позивача.

На підставі вищенаведеного суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Судові витрати у справі відсутні.

Керуючись статтями 2, 9, 19, 77, 241-243, 246, 250, 255, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 ) до Міністерства освіти і науки України (пр-т Перемоги, 10, м. Київ, 01135, ідентифікаційний код: 38621185) відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду , або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Птичкіна