Справа № 337/721/20
Суддя: Сидорова М. В.
Дата ухвалення: 2020-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЄУН №337/721/20
Провадження №2-а/337/32/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2020 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Сидорової М.В.

за участю секретаря Шелудько О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Гуржій Вікторії Сергіївни про визнання незаконною постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

28.02.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 02.03.2020 року позовна заява ОСОБА_1 була залишена без руху та позивачу було надано строк для усунення недоліків.

13.03.2020 року, на виконання ухвали суду від 28.02.2020 року, до суду надійшла виправлена позовна заява ОСОБА_1 , в який позивач просить скасувати постанову серії ЕАК №2169375 від 27.02.2020 року про накладання на нього адміністративного стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Позов мотивує тим, що 27.02.2020 року поліцейським 1 роти 1 батальйону УПП в Запорізькій області ДПП Гуржій В.С. винесена оскаржувана постанова за те, що він о 17.44 год. в м. Запоріжжя на вул.Хортицьке шосе 23 км., керуючи автомобілем Nexia державний номер НОМЕР_1 , проїхав перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 «ґ» ПДР України.

Вважає вказану постанову протиправною, оскільки він діяв у відповідності до п.8.11 ПДР України, який дозволяє водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому п.8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, рухатись далі за умов забезпечення безпеки дорожнього руху. Вказує, що жодним чином не порушував вимоги ПДР України, оскільки під час руху врахував погодні умови, жвавий рух, темний час доби та для того, щоб уникнути можливого ДТП з автомобілем, який рухався позаду нього, він не став робити екстрене гальмування та закінчив маневр на жовте світло світлофору, при цьому його дії відповідають п.п.8.10, 8.11 ПДР України.

Ухвалою суду від 13.03.2020 року за вказаним позовом відкрито провадження і призначено відкрите судове засідання за участю сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, надав заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність через впровадження у країні карантинних заходів через спалах у світі коронавірусу, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити.

Відповідач поліцейський 1 роти 1 батальйону УПП в Запорізькій області ДПП Гуржій В.С. в судове засідання не прибула за невідомими причинами, про час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином. Клопотань про відкладання розгляду справи та відзиву на позовну заяву не подано.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін за наявними доказами.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Суд встановив, що 27.02.2020р. поліцейським 1 роти 1 батальйону УПП в Запорізькій області ДПП Гуржій В.С. винесена постанова ЕАК №2169375 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за те, що він 27.02.2020р. о 17.44 год. в м. Запоріжжя на вул.Хортицьке шосе 23 км., керуючи автомобілем Nexia державний номер НОМЕР_1 , проїхав перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 «ґ» ПДР України.

Вказана постанова була отримана позивачем на місці 27.02.2020р.

Позивач не погодився із зазначеним рішенням та 28.02.2020р. звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч.1, 2 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст.19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

Так, згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ч.2 ст.122 КУпАП України, відповідальність передбачена за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до ст.222 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 КУпАП, віднесено до компетенції органів Національної поліції, від імені яких діють працівники, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови (ст.245 КУпАП).

Згідно з ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Аналізуючи наведені положення законодавства, слід дійти висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, оцінити наявні докази. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

При цьому, суд враховує, що особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

У зв`язку із застосуванням даного принципу саме відповідач, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинна довести наявність події і складу адміністративного правопорушення та винуватість особи, тобто наявність законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до ст.9, 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до вимог ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини даної справи, суд приходить до висновку про протиправність постанови відповідача поліцейського Гуржій В.С. від 27.02.2020р. про притягнення позивача ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

В даному випадку суд вважає, що відповідач в порушення вимог ст.77 КАС України не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності прийняття нею вищевказаної постанови, зокрема, доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, ст.72 КАС України на підтвердження факту допущення позивачем порушення вимог Правил дорожнього руху України, які передбачені диспозицією ч.2 ст.122 КУпАП, зокрема, в силу його умисних протиправних дій.

Як вже зазначалось вище, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п.8.7.3 «ґ» ПДР України, а саме за те, що він здійснив проїзд перехрестя на заборонний жовтий сигнал світлофору.

Відповідно до п. п.8.7.3 «ґ» ПДР України жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Позивач у доводах адміністративного позову зазначив, що, коли ввімкнувся заборонний жовтий сигнал світлофору, він не міг зупинити транспортний засіб на стоп-лінії, оскільки при екстреному гальмуванні це могло б створити аварійну ситуацію, чи привести до інших негативних наслідків, тому він рухався далі з метою забезпечення безпеки дорожнього руху.

З цього приводу, суд зазначає, що п.8.11 ПДР України визначено, що водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідач належними та допустимими доказами доводи позивача не спростував та не довів, що позивач, який рухався на перехресті, де рух регулюється світлофором, мав можливість під час включення жовтого сигналу світлофору у разі належної уважності зупинити транспортний засіб шляхом зниження швидкості не вдаючись до екстреного гальмування перед світлофором.

Відеозапису, з якого можливо було б встановити відсутність умов п. 8.11 ПДР, а саме: що позивач мав можливість зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, суду не надано.

Отже, належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності прийняття постанови про накладання на позивача адміністративного стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП, відповідач суду не подав.

Суд при вирішенні даної справи враховує правову позицію, викладену у постановах Верховного Суду по справі № 524/5491/17 від 31.05.2018 року та №552/5623/16-а від 31.07.2018 року, в яких Верховний Суд дійшов висновків про протиправність притягнення до відповідальності позивачів за порушення п. 8.7.3 «ґ» ПДР України (оскільки водії діяли у відповідності з положенням п.8.11 ПДР України) на тій підставі, що суб`єкт владних повноважень не надав належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, передбачених ст.122 КУпАП.

Обов`язок доказування в даних справах покладається на відповідача, суд вважає, що в даному випадку відповідач не виконав обов`язок по доказуванню і не довів факт вчинення позивачем правопорушення проїзду перехрестя на заборонний сигнал світлофору.

Оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні і беззаперечні докази наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, то факт вчинення ним вказаного правопорушення є недоведеним, сумнівним, що в силу принципу презумпції невинуватості трактується на користь позивача.

Враховуючи, що наявними в справі доказами не підтверджується порушення позивачем вимог пункту п. 8.7.3 «ґ» ПДР України, а також враховуючи те, що пунктом 8.11 ПДР передбачено право водія, який в разі ввімкнення жовтого сигналу не може зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, рухатися далі, що і було зроблено у даному випадку позивачем, суд прийшов до висновку про недоведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, що є підставою для скасування рішення поліцейського про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та звільнення позивача від адміністративної відповідальності, шляхом закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.122 КУпАП.

Таким чином, позов слід задовольнити повністю.

Керуючись ст.19 Конституції України, ст.7,9,122,245,222,268,276,278,279,283 КУпАП, ст.2,5,9,72-79,90,242-246,262,268-272,286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Гуржій Вікторії Сергіївни про визнання незаконною постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову поліцейського 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Гуржій Вікторії Сергіївни серії ЕАК №2169375 від 27.02.2020р. про накладання на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. скасувати, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП - закрити.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів з його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя М.В.Сидорова