Справа № 400/1100/19
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2020-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2020 р.м.ОдесаСправа № 400/1100/19

Головуючий в 1 інстанції: Мороз А.О. рішення суду першої інстанції прийнято у м. Миколаїв 25 жовтня 2019 року
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Димерлія О.О., Єщенка О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Миколаївської митниці Державної фіскальної служби України на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноторг-Дон" до Миколаївської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В :

12.04.2019 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариство з обмеженою відповідальністю "Техноторг-Дон" (надалі - позивач або ТОВ "Техноторг-Дон" ) до Миколаївської митниці Державної фіскальної служби (надалі - відповідач або Миколаївська митниця ДФС), в якому, з урахуванням заяви, в якій позивач виправив технічну помилку в номері спірного рішення відповідача (а. с. 112-121), просить суд визнати протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів UA504170/2019/000005/2 від 26 березня 2019 р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі контракту, укладеного в грудні 2018 р. з компанією Shandong Lovol Heavy Industry International Trading Co.Ltd (Китайська народна республіка), Товариство закупило трактори для сільськогосподарських робіт. 21 березня 2019 р. товар було задекларовано за електронною митною декларацією UA504170/2019/004114. Під час митного оформлення, відповідач поставив під сумнів заявлену позивачем митну вартість товару і витребував у позивача додаткові документи, які були надані в повному обсязі. Незважаючи на отримання всіх документів, 26 березня 2019 р. Митниця прийняла спірне рішення про коригування митної вартості товарів UA504170/2019/000005/2. Позивач вказує на подання ним до Митниці всіх документів, які підтверджують всі складові задекларованої ним митної вартості товару і які не містили будь-яких розбіжностей або неточностей. Наполягає на вірному визначенні митної вартості за основним методом, передбаченим Митним кодексом України (далі - МК України), а саме за ціною договору.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2019 адміністративний позов ТОВ "Техноторг-Дон" задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

У своїх доводах апелянт зазначає, що надані документи не містять всіх даних щодо обраного декларантом основного методу визначення митної вартості. Заявлена декларантом митна вартість оцінюваного товару не містить всіх числових значень митної вартості.

Судова колегія вважає, що апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження відповідно до п.1 ч.1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 10 грудня 2018 р. Товариство уклало контракт TL10122018 з Shandong Lovol Heavy Industry International Trading Co.Ltd (Китайська народна республіка) (а. с. 25-31).

Відповідно до п. 1 контракту, найменування товару, його кількість, комплектація та ціна вказуються в специфікаціях до контракту. Ціна контракту включає в себе вартість тари, пакування та маркування.

Відповідно до специфікації № 1 від 14 грудня 2018 р., позивач отримав партію товару, а саме тракторів колісних для сільськогосподарських робіт моделей FT 1054, FT 1304FC, FT 504N, загальною вартістю 463 860,0 доларів США (а. с. 32).

Вказаний товар 21 березня 2019 р. задекларовано позивачем за електронною митною декларацією UA504170/2019/004114.

Для митного оформлення позивач подав такі документи: контракт TL10122018 від 10 грудня 2018 р., специфікацію № 1 від 14 грудня 2018 р., рахунок-фактуру (інвойс) № 1412-2018 від 14 грудня 2018 р., платіжні доручення № 215 від 20 грудня 2018 р. і № 16 від 22 січня 2019 р., довідку перевізника ТОВ "АП "Лоджістикс" від 18 березня 2019 р.

21 березня 2019 р. Митниця надіслала Товариству електронне повідомлення, в якому зазначалось, що надані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, у зв`язку із чим відповідач вимагав надати наступні документи: рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов контракту; виписку з бухгалтерської документації щодо оплати складових митної вартості, витрат на страхування, тари, упаковки, маркування, витрат на навантаження; каталоги, специфікації виробника товару; висновок про якісні та вартісні характеристики товару; копію митної декларації країни відправлення (а. с. 58).

На це повідомлення, 26 березня 2019 р. позивач додатково подав копію митної декларації країни відправлення № 00007326 від 29 січня 2019 р. та рахунок на оплату послуг з доставки вантажу № 153 від 15 березня 2019 р. З приводу інших документів, позивач повідомив Митницю про їх відсутність (а. с. 59).

26 березня 2019 р. Митницею прийнято спірне рішення про коригування митної вартості товарів UA504170/2019/000005/2 (а. с. 16-24).

У зв`язку із прийняттям Митницею такого рішення, 26 березня 2019 р. позивач подав митну декларацію UA504170/2019/004226, відповідно до якою митні платежі сплачені згідно митної вартості, яка визначена відповідачем у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів UA504170/2019/000005/2.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач на підставі поданих позивачем документів мав можливість визначити ціну товарів за основним методом, тому відмова у митному оформлені товару та подальше коригуваня його вартості за допомогою другорядного методу, носять протиправний характер.

Колегія суддів погоджується з такими висновкоми суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 49, 50 Митного кодексу України (далі МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Стаття 57 МК України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів наведений в ч. 2 цієї статті.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Проаналізувавши, вищевикладені норми права, колегія суддів приходить до висновку, що витребування додаткових документів можливе лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Апелян у своїй апеляційній скарзі зазначає, що при виконанні митних формальностей за митною декларацією UA504170/2019/004114 від 21.03.2019 року спрацювала форма контролю системи управління ризиками.

При цьому, митним органом була використана інформація згідно програмно-інформаційного комплексу Єдиної автоматизованої інформаційної системи Міндоходів України стосовно рівня митної вартості подібного товару.

Таким чином відповідач заперечував правильність визначення позивачем митної вартості товару, так як вона відрізняється від ціни на такі самі товари, яка міститься в інформаційних базах даних Митниці.

Колегія суддів вважає за небхідне зазначити, що сам по собі факт відмінності ціни на товар що імпортується від звичайної, не може беззастережно свідчити про її невірне визначення декларантом, так як ціна товару є результатом домовленості продавця і покупця та залежить від багатьох факторів, а тому у господарських правовідносинах звичайною практикою є встановлення різної ціни на один і той самий товар.

Згіно правової позиції Верховного Суду по адміністративній справі № 826/12037/17 у постанові від 27 листопада 2018 р. наявність в інформаційних базах даних митного органу даних про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням іншої митної вартості, жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач у рішенні про коригування митної вартості товарів від 26.03.2019 року № UA504170/2019/000005/2 повідомив позивача про не застосуванння методу за ціною договору (контракту) щодо товарів , які імпортуються (вартість операції) в зв`язку з тим, що подані документи не містять всіх даних, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а саме відомостей щодо: вартості тари, упаковки, маркування, витрат на навантаження, та листом було повідомлено позивача про необхідність надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару.

Миколаївська митниця ДФС своїм листом вих. №004114 від 26.03.2019 року повідомила позивача про необхідність надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару. На виконання вимог митниці позивач надав (згідно листа вих. №004114 від 26.03.2019 року): митну декларацію країни відправлення №00007326 від 29.01.2019 року та рахунок ТОВ «АП Лоджістикс» на оплату послуг з доставки вантажу №153 від 15.03.2019 року.

При цьому суд апеляційної інстанції зауважує, що у позивача правовідносини стосовно перевезення вантажів, склались із експедитором ТОВ «АП Лоджістикс», згідно договору №62-01-2019 від 18.01.2019 року на транспортне експедирування. Тобто, експедитор ТОВ «АП Лоджістикс» забезпечує подання транспортних засобів за рахунок перевізника MRF INTERNATIONAL FORWARDING CO.. LTD.

Таким чином, юридично перевезення товарів позивача здійснювалось через експедитора ТОВ «АП Лоджістикс», отже всі правовідносини з питань перевезення відбувались виключно через нього. Про це свідчить довідка про транспортні витрати №14863/03/19 від 18.03.2019 року від ТОВ «АП Лоджістикс».

Отже з огляду на вищевикладене, а також те, що відповідачу надано всі документи щодо перевезення вантажів, аргумент відповідача про їх відсутність є таким, що не відповідає дійсності.

Що стосується доводів відповідача про відсутність документів щодо страхування, витрат на пакування, то згідно умов контракту, ціна товару включає в себе вартість тари, пакування та маркування, а страхування товару його умовами не передбачено.

Для підтвердження витрат на навантаження, позивачем був поданий рахунок на оплату № 153 від 15 березня 2019 р. (а. с. 61).

Оплата за товар здійснена позивачем чотирма платіжними дорученнями в іноземній валюті № 215 від 20 грудня 2018 р. на суму 395 575,0 доларів США, № 16 від 22 січня 2019 р. на суму 324 702,0 доларів США, № 225 від 20 лютого 2019 р. на суму 266 308,0 доларів США і № 26 від 25 лютого 2019 р. на суму 331 999,0 доларів США, що узгоджується з п. 11 контракту, відповідно до якого позивач мав сплатити 30% ціни товару протягом семи днів з моменту підписання специфікації, а решту 70% позивач сплачує протягом семи днів з дати відгрузки товару (а. с. 34-37).

Також суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи апеллянта, щодо візуальної розбіжності підпису і печатки контрагента на контракті та інвойсі, так як підписи і печатка виконані електронними засобами і не можуть свідчити про порушення з боку позивача.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідач не довів, що позивач сплатив за товар іншу суму ніж та, яка заявлена у якості митної вартості товару.

Позивачем для митного оформлення були надані всі документи, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару, які містили необхідні числові показники митної вартості, що було правильно встановлено судом першої інстанції.

З огляду на вищевикладене суд апеляційної інстанції вважає, що відповідачем не надано переконливих доказів, які підтверджують правомірність прийняття оскаржуваного рішення щодо коригування митної вартості. Натомість, надані позивачем до митного оформлення документи спростовують сумніви щодо достовірності поданих декларантом відомостей про митну вартість товару та/або неправильності обрання позивачем методу визначення та обчислення митної вартості товару.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення митного органу про коригування митної вартості товарів від 26 березня 2019 року UA504170/2019/000005/2.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення або ухвалу - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, тому апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Миколаївської митниці Державної фіскальної служби України залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2019 року, у справі за позовом за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноторг-Дон" до Миколаївської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Танасогло Т.М.
Судді Димерлій О.О. Єщенко О.В.