Справа № 420/3215/19
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2020-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

18 березня 2020 р. м.ОдесаСправа № 420/3215/19

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Градовського Ю.М., Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради про визнання протиправною бездіяльність та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

29.05.2019р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення №399 від 08.04.2016р. в частині Додатку 2 «Про внесення змін до штатного розкладу та скорочення чисельності працівників» та ч.2 вищезазначеного рішення; визнати бездіяльність щодо неповного надання відповіді на заяву від 07.11.2018р.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 09.10.2019р. адміністративний позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення №399 від 08.04.2016р. в частині Додатку 2 «Про внесення змін до штатного розкладу та скорочення чисельності працівників» та ч.2 вищезазначеного рішення, - залишено без розгляду в порядку ч.4 ст.123 КАС України, з підстав пропущення строку звернення до суду. /а.с.100-104/

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.12.2019р. скасовано ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 09.10.2019р. та направлено справу для продовження розгляду до суду 1-ої інстанції. При цьому питання розподілу судових витрат постановою суду від 18.12.2019р. не вирішувалося. /а.с.176-184/

За подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції від 09.10.2019р. про залишення частини позовних вимог без розгляду, позивачем сплачено судовий збір в сумі 1921грн. Позивач вважає, що оскільки постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.12.2019р. задоволено її апеляційну скаргу, та ухвалу суду першої інстанції від 09.10.2019р. скасовано, а справу повернуто до суду першої інстанції для продовження розгляду, без вирішення питання розподілу судових витрат, тому позивач просить сплачений судовий збір за подачу апеляційної скарги стягнути на її користь додатковою постановою.

Слід зазначити, що в заяві про ухвалення додаткового рішення позивач в обґрунтування вимоги посилається на п.17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №7 від 20.05.2013р. «Про судове рішення»: «Суд будь-якої інстанції може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу лише у випадках, передбачених ч.1 ст.168 КАС України (нині ст.252 КАС України).

Таке судове рішення він ухвалює в тому провадженні, в якому й ухвалювалось основне судове рішення. Питання про ухвалення додаткового судового рішення може бути заявлено до закінчення строку на виконання судового рішення.

Додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання для (ухвал). Крім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматися (постановлятися), якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати».

Перевіривши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку про відмову у задоволенні заяви щодо ухвалення додаткового судового рішення виходячи з наступного.

Відповідно до ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.

Питання про ухвалення додаткового судового рішення може бути заявлено до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд ухвалює додаткове судове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду питання.

Розподіл та порядок вирішення питання щодо розподілу судових витрат визначений ст.ст.139-143 КАС України.

Так, суд вирішує питання про судові витрати під час ухвалення основного судового рішення, або після ухвалення рішення по суті позовних вимог (додаткове судове рішення).

Отже, додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматися (постановлятися), якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення.

Судове рішення - це акт правосуддя, ухвалений згідно з нормами матеріального та процесуального права і згідно з конституційними засадами та принципами адміністративного судочинства є обов`язковим до виконання на всій території України.

Відповідно до пунктів 13, 14, 15 частини першої статті 4 КАС України у цьому Кодексі терміни вживаються в такому значенні: рішення суду - рішення суду першої інстанції, в якому вирішуються позовні вимоги; постанова - письмове рішення суду апеляційної або касаційної інстанції в адміністративній справі, у якому вирішуються вимоги апеляційної чи касаційної скарги; ухвала - письмове або усне рішення суду будь-якої інстанції в адміністративній справі, яким вирішуються питання, пов`язані з процедурою розгляду адміністративної справи, та інші процесуальні питання.

За змістом частини першої статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюються іменем України.

Відповідно до частини першої статті 192 КАС України завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Статтею 241 КАС України визначено види судових рішень. Судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови. Процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал. Судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку закінчується прийняттям постанови. У випадках, визначених цим Кодексом, судовий розгляд закінчується постановленням ухвали.

Отже, закінченням розгляду справи є вирішення спору по суті судом першої, апеляційної або касаційної інстанції, у тому числі прийняття рішення щодо частини позовних вимог відповідно до частини першої статті 247 КАС України, ухвалення додаткового судового рішення (стаття 252 КАС України) або в разі, якщо під час підготовчого провадження відповідач визнав позов (частина третя статті 183 КАС України), та вирішення вимог апеляційної та касаційної скарг. Ці рішення ухвалюються іменем України.

Такий підхід кореспондується з тим, що за наявності у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав таких, що набрали законної сили, рішення або постанови суду, суд відмовляє у відкритті провадження (пункт 2 частини першої статті 170 КАС України). Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається (частина п`ята статті 170 КАС України).

Тобто при наявності судового рішення, яким закінчено розгляд справи і спір вирішено, особа не може ініціювати його повторний розгляд у суді.

Разом з тим КАС України передбачено випадки, коли закінчується не розгляд справи, а провадження у справі без ухвалення рішення по суті спору - закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду.

Статтею 238 КАС України визначено підстави, за яких суд закриває провадження у справі. Зі змісту цієї норми можна виокремити такі характерні ознаки: провадження у справі відкрито (порушено) помилково і у разі недопущення цієї помилки, у відкритті провадження належало відмовити; якщо після відкриття провадження у справі, розгляд справи вже не має правового значення для особи, яка його ініціювала. Об`єднуючою ознакою є те, що цей спір повторно не може бути ініційований перед адміністративним судом.

Підстави, за яких суд залишає позов без розгляду визначені статтею 240 КАС України. Зі змісту цієї норми можна виокремити такі характерні ознаки: розгляд спору ініційовано неповноважною особою або особа, в інтересах якої його ініційовано, заперечує проти розгляду; є вже ініційований перед судом цей самий спір; позивач не з`являється у судові засідання; позовна заява має недоліки і такі не усунуті у строк, встановлений судом; позов подано з пропуском строку звернення до суду і поважних підстав для його поновлення не встановлено. Тобто, об`єднуючою ознакою цих підстав є встановлення судом недоліків (порушень), які допущені свідомо або несвідомо особою, яка звернулася до суду з позовом, але після виправлення яких може знову ініціювати перед судом його розгляд.

Отже, закриття провадження у справі - це закінчення провадження у справі без постановлення судового рішення внаслідок виявлення обставин, за яких подальший розгляд спору в суді є неможливим або недоцільним. В противагу цьому, залишення заяви без розгляду - закінчення провадження у справі без постановлення судового рішення за наявності точно встановлених у законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена.

Як вбачається з матеріалів даної справи №420/3215/19, основне судове рішення судом не прийнято, та провадження у справі в зв`язку з залишенням позову без розгляду не закінчено, а тому відсутні підстави ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат.

Керуючись, ст.ст.139, 252, 311, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Суддя-доповідач Крусян А.В.
Судді Градовський Ю.М. Яковлєв О.В.