Справа № 1.380.2019.006643
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2020-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1.380.2019.006643
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючий-суддя Кедик М.В.,

секретар судового засідання Михалюк М.Ю.,

за участю:

позивач ОСОБА_1 ,

представник відповідача Нестерович Б.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправною і скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), -

встановив:

фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Львівській області, у якій просить суд скасувати вимогу від 04.11.2019 № Ф-6090-54 про сплату боргу у розмірі 26539,26 грн.

Ухвалою судді від 16.12.2019 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі.

Ухвалою від 19.02.2020 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні 16.03.2020 суд уточнив назву позивача з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ОСОБА_1 та відповідно до ст. 52 КАС України замінив Головне управління ДФС у Львівській області її правонаступником Головним управлінням ДПС у Львівській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач виніс вимогу від 04.11.2019 № Ф-6090-54, відповідно до якої нараховано борг (недоїмку) з єдиного внеску у розмірі 26539,26 грн. Звертає увагу, що у 2000 році звернулась до державного реєстратора з метою припинення підприємницької діяльності. 29.11.2019 внесено запис № 2014461 про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 .

Крім того, у період з 14.12.2010 по даний час позивач працює монтером кабельного виробництва в ТОВ «ЛЕОНІ ВАЕРІНГ СИСТЕМС УА ГмБХ» та за даний період роботодавець сплатив за позивача як найманого працівника єдиний внесок, тому у позивача не може виникати обов`язку зі сплати єдиного внеску як особи, що перебуває у трудових відносинах.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позові, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що відповідно до ст. 25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування та на підставі даних інформаційної системи органів доходів і зборів ГУ ДФС у Львівській області винесено вимогу про сплату боргу від 04.11.2019 № Ф-6090-54 про сплату боргу у розмірі 26539,26 грн. На дату формування оскарженої вимоги платник знаходився на загальній системі оподаткування та не перебував в стані припинення чи ліквідації. Окрім цього, згідно з обліковими даними інформаційної системи органу доходів і зборів, станом на 31.01.2019 заборгованість ФОП ОСОБА_1 по єдиному внеску (код класифікації до бюджету 71040000) становила 26539,26 грн. Звертає увагу суду на те, що в ІС Податковий борг відсутня інформація щодо наявності у позивача пільги по сплаті єдиного внеску відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування. Відтак оскаржена вимога винесена правомірно і підстав для її скасування немає.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив із підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та пояснення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 зареєстрована у ЄДР як фізична особа - підприємець з 09.08.1999.

Відповідно до статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів Головне управління ДФС у Львівській області сформувало та надіслало на адресу позивача вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.11.2019 № Ф-6090-54 про сплату заборгованості з єдиного внеску станом на 31.10.2019 в розмірі 26539,26 грн.

Згідно з повідомленням про проведення державної реєстрації припинення 29.11.2018 прийнято рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної-особи підприємця, 29.11.2019 внесено запис № 2014461 про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 за власним рішенням.

Не погодившись із винесеною вимогою про сплату боргу (недоїмки) суб`єкта владних повноважень, позивач оскаржила її до суду.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України № 2464 єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України № 2464 недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 4 Закону України № 2464 платниками єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - ЄВ) є, зокрема, фізичні особи - підприємці та особи, які провадять незалежну професійну діяльність.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 6 Закону України № 2464-VІ платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до частини четвертої статті 25 Закону України № 2464-VІ орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Частиною чотирнадцятою статті 25 Закону України № 2464-VІ визначено, що оскарження рішення органу доходів і зборів про застосування фінансових санкцій зупиняє перебіг строку їх сплати до винесення органом доходів і зборів вищого рівня та/або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або судом рішення у справі. Строк сплати фінансових санкцій також зупиняється до ухвалення судом рішення у разі оскарження платником єдиного внеску вимоги про сплату недоїмки, якщо застосування фінансових санкцій пов`язано з виникненням або несвоєчасною сплатою суми недоїмки.

Порядок стягнення заборгованості зі сплати єдиного внеску визначено «Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449 (далі - Інструкція № 449).

Відповідно до пункту 3 розділу VIІ Інструкції № 449 фіскальні органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки) в таких випадках: якщо дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску фіскальними органами; якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; якщо платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи фіскального органу платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Вимога про сплату боргу (недоїмки), окрім загальних реквізитів, повинна містити відомості про розмір боргу, у тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.

За вимогами пункту 4 розділу VI Інструкції № 449 вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи фіскального органу.

Аналіз змісту вищенаведених норм свідчить про те, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи фіскального органу платника у випадку, зокрема, якщо такий платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску. Недоїмкою ж є сума єдиного внеску, своєчасно не сплачена у строки, встановлені Законом.

Суд встановив, що згідно з витягом з ІКП у позивача наявна недоїмка по єдиному внеску: за 2017 рік в сумі 8448 грн, за 2018 рік в сумі 9828,72 грн, за 2019 рік в сумі 8262,54 грн.

Суд не приймає до уваги посилання позивача щодо не проведення відповідачем перевірки позивача, оскільки податкова вимога сформована відповідачем саме на підставі даних інформаційної системи органів доходів і зборів, а не за результатами проведеної перевірки.

При цьому, посилання позивача на те, що вона з 2000 року не займалася підприємницькою діяльністю та не отримувала прибуток є безпідставними, оскільки в силу частини 12 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" єдиний соціальний внесок підлягає сплаті незалежно від здійснення підприємницької діяльності та фінансового стану платника.

Позивач зазначає, що у 2000-2001 рр. зверталась до державного реєстратора про припинення її підприємницької діяльності.

При цьому, відповідно до довідки виконавчого комітету від 24.01.2020 № 3.23/152 інформація щодо подання ОСОБА_1 у 2000-2001 рр. усіх необхідних документів для проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності, відсутня.

Суд звертає увагу, що позивач будучи фізичною особою-підприємцем та не здійснюючи діяльність не вчинила дії для припинення підприємницької діяльності за власною ініціативою та мала можливість перевірити стан, в якому вона перебуває в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

При цьому суд наголошує на тому, що у спірний період позивач мала статус платника єдиного внеску як фізична особа-підприємець та офіційно припинила підприємницьку діяльність лише 29.11.2019.

З огляду на вищевикладене, суд не вбачає підстав для скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 04.11.2019 № Ф-6090-54.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч. 1 ст. 9 КАС України).

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач по справі, як суб`єкт владних повноважень, виконав покладений на нього обов`язок щодо доказування наявності в діях позивача ознак неправомірності, а відтак і правомірності вчинених ним дій та прийняття оскарженого рішення.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Щодо судового збору, то такий на підставі статті 139 КАС України покладається на позивача.

Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправною і скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) - відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст судового рішення складений 17.03.2020.

Суддя Кедик М.В.