Справа № 826/8351/18
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2020-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

16 березня 2020 року м. Київ № 826/8351/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., за участю секретаря судового засідання Легейди Я.А., розглянувши у письмовому провадженні заяву про визнання протиправними дій вчинених відповідачем на виконання рішення у адміністративній справі за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
провизнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

30.05.2018 ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2 ) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (надалі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати неправомірними дії Головного управління ПФУ у м. Києві щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 без урахування та перерахунку середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення визначених законодавством із розмірів встановлених для основних видів грошового забезпечення на час виникнення права на перерахунок пенсії;

- зобов`язати Головне управління ПФУ у м. Києві провести перерахунок належної ОСОБА_3 пенсії із врахуванням розміру середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення у складі надбавок, премії та допомоги, встановлених чинним на час виникнення права на перерахунок законодавством, а саме: надбавки за службу в умовах режимних обмежень (10% ПО), надбавки за особливості проходження служби (90% ПО+ОВЗ+НВР), премії (10% ПО), допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових витань (по Ѕ ГЗ), розрахованим із розмірів основних видів грошового забезпечення встановлених законодавством на час виникнення права на перерахунок, а також, із урахуванням максимального відсоткового її розміру встановленого законодавством на час призначення (90%). Розрахунок провести без обмеження її максимального розміру та виплачувати таку без обмеження такого її розміру (обмеження визнано неконституційним згідно з Рішенням Конституційного Суду № 7-рп/2016).

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.08.2019 у справі № 826/8351/18 позов задоволено частково, визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 без урахування додаткових видів грошового забезпечення, а саме: надбавки за службу в умовах режимних обмежень військовослужбовцям - 10%, надбавки за особливості проходження служби (за виконання особливо важливих завдань) - 90% та премії - 10%; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) провести перерахунок належної ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) пенсії із врахуванням додаткових видів грошового забезпечення, а саме: надбавки за службу в умовах режимних обмежень військовослужбовцям - 10%, надбавки за особливості проходження служби (за виконання особливо важливих завдань) - 90% та премії - 10%, а також, із урахуванням максимального відсоткового її розміру встановленого законодавством на час призначення (90%). Розрахунок провести без обмеження її максимального розміру та виплачувати таку без обмеження такого її розміру (обмеження визнано неконституційним згідно з Рішенням Конституційного Суду № 7-рп/2016).

29.11.2019 Окружним адміністративним судом міста Києва видано виконавчі листи у справі № 826/8351/18.

На виконання рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України у м. Києві здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі наявних у матеріалах пенсійної справи довідок.

Таким чином, склад пенсії позивача після перерахунку становить:

- посадовий оклад - 6910,00 грн.;

- оклад за військове звання - 1480,00 грн.;

- надбавка за вислугу років 50% - 4195,00 грн.;

- середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місця перед звільненням (надбавка за службу в умовах режимних обмежень військовослужбовцям - 10%, надбавка за особливості проходження служби (за виконання особливо важливих завдань) - 90%, премія - 10%) - 1687,00 грн.

Підсумок пенсії - 16732,16 грн.

22.01.2020 до канцелярії Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла заява ОСОБА_1 про визнання протиправними дій вчинених відповідачем на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.08.2019 у порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв`язку з нездійсненням перерахунку додаткових видів грошового забезпечення з основних видів на час виникнення права на перерахунок, а також з застосуванням максимального розміру пенсії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.02.2020 заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду призначено до розгляду у судовому засіданні на 18.02.2020 о 15:00 год.

18.02.2020 судом оголошено перерву на 16.03.2020.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.02.2020 витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві належним чином завірені копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 та їх оригінали для огляду у судовому засіданні 16.03.2020, а також письмові пояснення щодо обставин виконання рішення суду у даній справі.

20.02.2020 до канцелярії Окружного адміністративного суду міста Києва надійшли пояснення Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про виконання судового рішення в обґрунтування якого зазначено, що наведений позивачем розрахунок надбавок здійснений ним на власний розсуд виходячи з нових посадових окладів та не передбачений судовим рішенням, отже заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

У судовому засіданні 16.03.2020 позивач був присутній, представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

У відповідності до ч. 5 ст. 383 КАС України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

Позивачем подано клопотання про розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши заяву позивача про визнання протиправними дій, вчинених Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві на виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.08.2019 №826/8351/18, а також доводи сторін, викладені в письмових поясненнях, суд зазначає наступне.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.08.2019 у справі № 826/8351/18 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок належної ОСОБА_1 пенсії із врахуванням додаткових видів грошового забезпечення, а саме: надбавки за службу в умовах режимних обмежень військовослужбовцям - 10%, надбавки за особливості проходження служби (за виконання особливо важливих завдань) - 90% та премії - 10%, а також, із урахуванням максимального відсоткового її розміру встановленого законодавством на час призначення (90%). Розрахунок провести без обмеження її максимального розміру та виплачувати таку без обмеження такого її розміру (обмеження визнано неконституційним згідно з Рішенням Конституційного Суду № 7-рп/2016).

Як наголошує позивач, рішення суду в цій частині відповідачем належним чином виконано не було.

До заяви позивача, поданої в порядку ст. 383 КАС України, останнім додано копію розрахунку пенсії, вчиненого відповідачем на виконання рішення суду з якого вбачається, що до останнього включено середньомісячну суму додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці у сумі 1687,50 грн., а загальна сума перерахованої пенсії становить 16732,16 грн.

Відповідно до частини 2 статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Відповідно до статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Суд у рішенні від 16.08.2019 прийшов до висновку, що територіальні органи Пенсійного фонду України перераховують пенсії виключно на підставі довідок, які отримують від уповноважених на їх складення органів. Самі ж органи Пенсійного фонду України не уповноважені на складення довідок про розмір грошового забезпечення, а тому вимоги, які стосуються включення до складу грошового забезпечення надбавок та премій мають пред`являтися до іншого відповідача.

З урахуванням наведеного, Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві здійснюючи перерахунок пенсії не може самостійно визначати склад та розмір грошового забезпечення надбавок та премій особи, а лише здійснює обчислення відповідно до наявних у матеріалах справи довідок, наданих уповноваженими органами.

Отже, при здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України у м. Києві правильно враховано середньомісячну суму додаткових видів грошового забезпечення у розмірі 1687,50 грн., що відповідає довідці Фінансового управління Центрального штабу Збройних Сил України № 305/1362 та розрахунку пенсії від 29.05.2018.

Щодо невиконання відповідачем рішення в частині обмеження максимального розміру пенсії суд зазначав, що в пункті 2.2 вказаного рішення Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Конституційний Суд України, за наслідками розгляду справи № 7-рп/2016, вирішив визнати такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-XII зі змінами, а саме, зокрема, частини сьомої статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Положення частини сьомої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-XII зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Рішення ухвалено 20.12.2016, а отже з цього моменту положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" щодо обмеження максимального розміру пенсії втрачають чинність.

Позивач у своїй заяві вказав, що при розрахунку підсумку (суми до виплати) пенсії відповідач застосував «максимальний розмір пенсії», разом з тим, згідно з розрахунком пенсії ОСОБА_1 нараховано пенсію у розмірі 16732,16 грн.

Судом встановлено, що прожитковий мінімум, встановлений для осіб, які втратили працездатність, на момент перерахунку пенсії становить 1638,00 грн.

Таким чином, позивачу призначено пенсію, сума якої перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, отже при здійсненні перерахунку відповідачем не застосовувалось обмеження максимального розміру пенсії, що виключає протиправність дій відповідача у цій частині.

При цьому, суд позбавлений права встановлювати правильність здійсненого перерахунку пенсії позивача поза межами предмету позову у справі № 826/8351/18, а тому дії відповідача, що не досліджувались у вказаній справі, у разі порушення прав позивача становлять самостійний публічно-правовий спір, що потребує розгляду окремо.

У відповідності до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28.08.2018 у справі № 802/2236/17-а.

Відповідно до частин першої, четвертої, п`ятої та шостої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

У зв`язку з вищевикладеним, Окружний адміністративний суд міста Києва дійшов до висновку, що здійснений Головним управлінням Пенсійного фонду України у м. Києві перерахунок пенсії ОСОБА_1 повністю відповідає вимогам рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.08.2019, а тому, виходячи з меж вказаних у заяві вимог, системного аналізу положень законодавства та доказів, наявних у матеріалах справи, суд відмовляє у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними дій вчинених відповідачем на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.08.2019.

Щодо заяви позивача про зобов`язання відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З наведеного вбачається, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень суд може під час ухвалення рішення у справі. Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання судового рішення, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

Тобто зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, є правом, а не обов`язком суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі.

Таким чином, з урахуванням того, що заявником у відповідній заяві не наведено обґрунтувань необхідності застосування процесуального інституту судового контролю за виконанням рішення, а також беручи до уваги вчинення відповідачем усіх необхідних дій на виконання рішення суду, суд приходить до висновку про відсутність підстав для встановлення судового контролю за виконання рішення суду у даній справі.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 243, 248, 249, 371, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 від 22.01.2020 про визнання протиправними дій вчинених відповідачем на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.08.2019 залишити без задоволення.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України. Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені статтями 293-295 КАС України.

Суддя К.С. Пащенко