Справа № 140/3472/19
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2020-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 року 15:06 ЛуцькСправа № 140/3472/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Смокович В.І.,

за участю секретаря судового засідання Литвиненко І.П.,

представника позивача Крючкова В.О.,

представника відповідача Федченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю КАСМА до Поліської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю КАСМА (далі ТзОВ КАСМА, товариство) звернулося з адміністративним позовом до Рівненської митниці ДФС, про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA204000/2019/000633/2 від 10 червня 2019 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у зв`язку із ввезенням у березні 2019 року в Україну легкового автомобіля марки OPEL INSIGNIA модельний рік випуску 2014, номер кузова НОМЕР_1 (далі - НОМЕР_2 ), позивач подав до органу доходів і зборів митну декларацію № UA 204070/2019/009291 та усі наявні у нього документи, що підтверджують заявлену ним митну вартість автомобіля. Попри це, відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості автомобіля №UA204000/2019/000633/2 від 10 червня 2019 року у зв`язку із неподанням декларантом усіх необхідних документів, визначивши вартість товару у сумі 7 700 євро. Однак, із рішенням про коригуванням митної вартості товарів №UA204000/2019/000633/2 від 10 червня 2019 року позивач не погоджується, оскільки усі необхідні документи були надані під час проведення митних формальностей.

Відповідач у відзиві на позов № 7.13-10/09/3 від 02 січня 2020 року (арк. спр. 62-66) позовних вимог не визнав. Вказав, що коригування митної вартості товару здійснено відповідно до положень статей 54-57 Митного кодексу України у зв`язку із виявленням розбіжностей у документах, що підтверджують митну вартість товару та спрацювання одночасно декількох профілів ризику. Після проведення усіх необхідних формальностей, вартість товару було скориговано. Позивач 18 червня 2019 року подав повторну митну декларацію № UA 204070/2019/010951 із самостійно обраним шостим методом без застосування гарантій відповідно до розділу Х Митного кодексу України. Із наведеного слідує, що декларант самостійно обрав резервний метод визначення митної вартості товару та погодився із його митною вартістю.

На підставі наведеного відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить у їх задоволенні відмовити.

У відповіді на відзив від 06 лютого 2020 року (арк. спр. 79-83) позивач вказав, що згідно із зовнішньоекономічним договором (контрактом) визначено умови доставки транспортних засобів до митного поста «Рівне», a саме DAP, тобто використовуються Правила Інкотермс (далі - Правила) як «Поставка в пункті». Тобто продавець зобов`язаний оплатити витрати i фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений пункт призначення, виконати експортне митне оформлення для вивезення товару з оплатою експортних та інших зборів у країні відправлення, однак продавець не зобов`язаний виконувати митні формальності для ввезення товару, сплачувати імпортні мита або виконувати інші імпортні митні процедури при ввезенні. При винесенні оскарженого рішення митний орган вказаних обставин не врахував. Окрім того, вказане рішення не містить відомостей щодо того, які саме ризики спрацювали при декларуванні товару.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за даним адміністративним позовом. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні із повідомленням (викликом) учасників справи на 15 січня 2020 року (арк. спр. 1).

За клопотанням представника позивача розгляд справи 15 січня 2020 року відкладено на 10 лютого 2020 року, про що учасників справи належно повідомлено (арк. спр. 74-78).

У судовому засіданні 10 лютого 2020 року на вирішення судом було поставлене питання про дотримання позивачем строку звернення до суду із даним адміністративним позовом. За клопотанням учасників справи розгляд справи відкладено на 19 лютого 2020 року для надання додаткових пояснень і доказів щодо таких строків (арк. спр. 102-103).

На підставі клопотань представника відповідача судовий розгляд справи було відкладено на 26 лютого 2020 року, на 02 березня 2020 року (арк. спр. 104-116).

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 02 березня 2020 року у даній справі замінено відповідача Рівненську митницю ДФС його правонаступником Поліською митницею Держмитслужби (арк. спр. 127).

У судовому засіданні 02 березня 2020 року оголошено перерву на 12 березня 2020 року у зв`язку із необхідністю отримання додаткових доказів від відповідача на підтвердження обставин щодо пропущення позивачем строку звернення із даним позовом (арк. спр. 127-129).

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши доводи позивача та відповідача у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

TзOB «КАСМА» з метою декларування товару легкового автомобіля марки OPEL INSIGNIA модельний рік випуску - НОМЕР_3 , номер кузова - НОМЕР_4 , в митному режимі імпорт на митний пост «Дубно» Рівненської митниці ДФC подало митну декларацію (МД) № UА204070/2019/009291 від 20 травня 2019 року.

До митної декларації додано: рахунок фактуру № KFZ-1905-03; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 D1119782, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_5 від 15 січня 2014 року; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів № 02/09-18 Pu від 12 вересня 2019 року, копію митної декларації країни відправлення (арк. спр. 13-19, 49-52).

Отже, імпортером товару є ТзОВ « КАСМА» За зовнішньоекономічним контрактом від 12 вересня 2018 року №02/09-18 Pu ТзОВ « КАСМА» придбало у компанії «ARKA SERVICE UG» (Німеччина) та імпортувало на комерційних умовах поставки DAP UA Рівне на митну територію України ТЗ, за домовленістю здійснення розрахунків шляхом післяоплати протягом 180 календарних днів з моменту поставки, a також сторонами погоджено, що можлива попередня оплата згідно із інвойсами (підпункт 4.1 пункту 4 Контракту). Відповідно до пункту 2.1 цього Контракту поставки здійснюються на комерційних умовах, DAP - Луцьк, Ковель, Рівне, Сарни, Нововолинськ, Дубно на підставі правил Інкотермс 2010 року. Поданий рахунок від 09 травня 2019 року №KFZ-1905-03 містить відомості щодо комерційних умов поставки DAP (UA) Рівне, однак заявлено до графи 20 поданої MД комерційні умови поставки DAP (UA) Дубно. У поданому рахунку від 09 травня 2019 року №KFZ-1905-03 відсутні умови щодо оплати по даній партії товару.

Окрім того, заявлений у графі 44 поданої MД контракт подано не у повному обсязі: відсутня його остання сторінка із реквізитами щодо юридичних осіб, печаток та підписів сторін угоди.

Рахунок №KFZ-1905-03 від 09 травня 2019 року містить запис про вартість товару 6 010 EUR без виділення витрат на доставку (DAP Rivne). Митну вартість транспортного засобу заявлено декларантом за ціною угоди на рівні 6 010 EUR та у якості її підтвердження надано: копію MД країни відправлення (Німеччина) від 16 травня 2019 року №19DE78E2, однак даний документ не містить комерційних умов поставки та відомостей щодо вартості ТЗ. Поданий до митного оформлення сертифікат з перевезення EUR. 1, відповідно до якого заявлено преференційний режим (із зазначенням у графі 36 MД коду преференції 410), містить посилання нa рахунок 1905-03, однак до митного оформлення надано рахунок від 09 травня 2019 року №KFZ-1905-03.

3 урахуванням результатів аналізу вищезгаданих документів та вартості ТЗ згідно із форм митнoгo контролю, a також домовленість сторін за угодою про відтермінування оплати нa півроку, призвела дo виникнення сумнівів у контролюючого органу щoдo дійсної вартості товару, тому, відповідно дo положень статей 53, 54 Митного кодексу України, декларанту направлено письмову вимогу про необхідність подання додаткових документів, щo містять складові заявленої декларантом митної вартості товару, a caмe: касові або товарні чеки, ярлики, інші документи роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості імпортованого транспортного засобу; виписку з бухгалтерської документації продавця стосовно формування вартості KTЗ на заявлених комерційних умовах поставки; висновок експерта-автотоварознавча щодо вартості, імпортованого транспортного засобу, із врахуванням технічного стану транспортного засобу, терміну його експлуатації, його комплектації, пробігу (тощо); банківські платіжні документи, що стосуються оплати за товар; зовнішньоекономічний контракт від 12 вересня 2018 року №02/09-18 Pu y повному обсязі. Окрім того, декларанта повідомлено, що у відповідності до частини 6 статті 53 Митного кодексу України він має право за бажанням надати інші документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Декларант ТзОВ « КАСМА» вимогу контролюючого орану не виконав, додаткових документів для підтвердження вартості ввезеного товару не надав.

Враховуючи викладене, 10 червня 2019 відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості №UА204000/2019/000633/2 (арк. спр. 9). Числове значення митної вартості товару, із врахуванням його фактичної кількості, та з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення, у національній валюті України становила 226 830 грн 87 коп. або у валюті рахунку від 09 травня 2019 року, у якій заявлено вартість за MД 7 700 EUR.

Вказане рішення містить інформацію щодо переліку необхідних документів, за умови надання яких заявлена декларантом митна вартість може бути визнана.

Позивач митне оформлення товару провів за митною декларацією від 18 червня 2019 року №UA204070/2019/010951 без застосування положень частини 7 статті 55 Митного кодексу України, тобто без надання фінансової гарантії у вигляді грошової застави, за 6 (резервним) методом визначення митної вартості (арк. спр. 93).

Не погоджуючись із рішенням про коригування митної вартості товарів №UA204000/2019/000633/2 від 10 червня 2019 року, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується таким.

Статтею 1 Митного кодексу України № 4495-VI від 13 березня 2012 року (далі -МК України, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відповідно до статті 49 вказаного Кодексу митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За приписами частини першої статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами першою третьою статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У пунктах 1 та 4 частини четвертої статті 54 МК України зазначено, що орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: 1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частини шостої цієї статті орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно із частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Отже, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів: 1) визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи 2) приймає письмове рішення про її коригування, а також 3) випускає у вільний обіг товари, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів, а у разі незгоди - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій.

Відповідно до частини сьомої статті 55 МК України у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Частиною другою статті 310 розділу X Митного кодексу України передбачено, що фінансові гарантії надаються: 1) у вигляді документа (викладеного в письмовій або електронній формі зобов`язання гаранта сплатити визначені суми митних платежів на вимогу органу доходів і зборів); 2) у вигляді внесення декларантом, уповноваженою ним особою, перевізником або гарантом грошової застави на відповідний рахунок органу доходів і зборів.

Згідно із частиною сьомою статті 307 МК України вивільнення (повернення) фінансової гарантії здійснюється не пізніше двох годин після отримання відповідним органом доходів і зборів підтвердження фактичного виконання зобов`язань, забезпечених гарантією, а згідно з пунктом 4 частини одинадцятої статті 311 МК України підтвердженням фактичного виконання зобов`язань, забезпечених гарантією, є виконання зобов`язання із сплати митних платежів у разі коригування митної вартості відповідно до розділу III цього Кодексу.

З аналізу наведених норм слідує, що у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи із рішенням про збільшення митної вартості товару, окрім сплати митних платежів із заявленої в декларації митної вартості, декларант або уповноважена ним особа гарантують сплату «донарахованої» різниці митних платежів, розрахованих з митної вартості, визначеної органом доходів і зборів.

Частинами восьмою - дев`ятою статті 55 МК України передбачено, що протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Як установлено судом ОСОБА_1 , діючи в інтересах позивача ТзОВ КАСМА, 20 травня 2019 року подав митному органу для оформлення товару митну декларацію UA204070/2019/009291, а після прийняття оскарженого рішення про коригування митної вартості товарів №UA204000/2019/000633/2 від 10 червня 2019 року, 18 червня 2019 року подав до митного органу оновлену митну декларацію UA204070/2019/010951 для розмитнення транспортного засобу.

На переконання суду, дослідження відомостей із відповідних граф митних декларацій є необхідним для правильного вирішення спору, зокрема для висновку про те, погодився чи не погодився декларант із скоригованою митним органом митною вартістю. Останнє, в свою чергу, має значення для висновку про те, чи продовжує існувати між сторонами правовий спір. У випадку, якщо спір між сторонами вичерпано внаслідок погодження декларанта із митною вартістю, визначеною митним органом, у задоволенні позову про скасування рішення про коригування митної вартості слід відмовити.

При цьому, суд виходить із такого.

Відповідно до частин першої та другої статті 263 МК України митна декларація подається органу доходів і зборів, який здійснює митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, протягом 10 робочих днів з дати доставлення цих товарів, транспортних засобів до зазначеного органу.

У разі відмови у прийнятті митної декларації або в митному оформленні товарів, у тому числі у зв`язку з прийняттям органом доходів і зборів рішення про коригування митної вартості товарів нова митна декларація подається органу доходів і зборів, який здійснює митне оформлення товарів, не пізніше 10 робочих днів з дати такої відмови, якщо товари протягом зазначеного часу не розміщено на складі тимчасового зберігання чи на складі органу доходів і зборів.

Отже, у випадку прийняття органом доходів і зборів рішення про коригування митної вартості товарів декларант або уповноважена ним особа не пізніше 10 робочих днів з дати прийняття такого рішення подає нову митну декларацію .

Правила заповнення граф митних декларацій на бланках єдиного адміністративного документа форми МД-2 (далі - ЄАД), додаткових аркушів до нього форми МД-3, специфікації форми МД-8, порядок унесення відомостей до доповнення форми МД-6, випадки застосування специфікації, а також порядок оформлення, розподілу та використання аркушів МД форм МД-2, МД-3, МД-6, МД-8.П визначає Порядок заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затверджений наказом Міністерства фінансів України №651 від 30 травня 2012 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 серпня 2012 року за № 1372/21684 (далі - Порядок № 651).

Відповідно до глави 2 розділу ІІ "Заповнення граф митних декларацій" Порядку № 651 графа 43 "Метод визначення вартості" заповнюється в разі заявлення товарів у митний режим імпорту або в інший, відмінний від митного режиму імпорту, митний режим, зі справлянням митних платежів. У лівому підрозділі графи зазначається порядковий номер методу визначення митної вартості, що використовувався. У разі наявності чинного рішення про коригування митної вартості товарів у правому підрозділі графи зазначається порядковий номер методу визначення митної вартості, що використовувався митним органом.

Із змісту наведених положень слідує, що у графі 43 нової митної декларації декларант (уповноважена особа) зазначає два порядкових номери методів визначення митної вартості, що використовувалися, а саме: у лівому підрозділі - порядковий номер методу визначення митної вартості, який застосовано декларантом або уповноваженою ним особою, а у правому підрозділі - порядковий номер методу визначення митної вартості, який застосований митним органом у прийнятому рішенні про коригування митної вартості товарів.

Порядок №651 також передбачає, що у графі 45 "Коригування" зазначається у валюті України заявлена митна вартість товару.

Графа 47 "Нарахування платежів" заповнюється у разі сплати (необхідності застосування заходів забезпечення сплати відповідно до розділу X Митного кодексу України) митних платежів та/або сплати за МД єдиного збору, що справляється в пунктах пропуску через державний кордон України, та/або сплати плати.

При оформленні МД у разі прийняття рішення про коригування митної вартості товарів у випадку, передбаченому статтею 55 Митного кодексу України, відображення сум митних платежів здійснюється у графі 47 окремими рядками, а саме:

митні платежі, нараховані згідно з митною вартістю, визначеною декларантом, що підлягають сплаті до державного бюджету;

митні платежі, нараховані згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

різниця між сумами платежів, нарахованих згідно з митною вартістю, визначеною декларантом, та митною вартістю, визначеною митним органом, сплата якої забезпечується шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України.

Графа В "Подробиці розрахунків" заповнюється у разі сплати (застосування заходів забезпечення сплати відповідно розділу X Митного кодексу України) митних платежів та/або сплати єдиного збору та/або сплати плати. У графі зазначаються зокрема: код виду платежу відповідно до класифікатора видів надходжень бюджету, що контролюються митними органами; загальна сума платежу за цим кодом, що включає в себе суми відповідного платежу за ЄАД і кожним додатковим аркушем МД, що підлягає перерахуванню до державного бюджету, або на яку надано забезпечення сплати митних платежів; у разі забезпечення сплати митних платежів шляхом надання гарантом фінансової гарантії у вигляді документа зазначається код за ЄДРПОУ гаранта та номер (номери) відповідних гарантійних документів (можуть зазначатись у графі посадовою особою митного органу при електронному декларуванні - в електронній МД, а у МД на паперовому носії - від руки з подальшим унесенням цих відомостей до електронної копії МД).

Відповідно до Класифікатора видів надходжень бюджету, що контролюються митними органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України "Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій" №1011 від 20 вересня 2012 року, код виду надходжень "121" позначає надходження "мито на транспортні засоби та шини до них, що ввозяться на територію України фізичними особами", код виду надходжень "185" позначає надходження "акцизний податок з товарів, ввезених на митну територію України фізичними особами" та код виду надходжень "128" позначає надходження "податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України фізичними особами".

Спосіб сплати вказаних митних платежів також позначається відповідним кодом розрахунку згідно Класифікатора способів розрахунків, який затверджено наказом Міністерства фінансів України №1011 від 20 вересня 2012 року.

Так, сплачені декларантом митні платежі (виходячи з митної вартості, визначеної декларантом) показуються з кодами розрахунку "01" (безготівкова форма сплати), "02" (готівкова форма сплати), "15", "72", "91" або "92", а різниця між сумами платежів, нарахованими за митною вартістю, визначеною декларантом, і митною вартістю, визначеною митним органом (в разі внесення грошової застави на відповідний рахунок митного органу), зазначається з кодом розрахунку "55".

Враховуючи наведені правила заповнення митної декларації, орган доходів і зборів при здійсненні перевірки нової митної декларації може встановити наявність чи відсутність рішення про коригування митної вартості товару та погодження декларанта (уповноваженої особи) із митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів, або непогодження із такою митною вартістю, вказаною у рішенні про коригування митної вартості, а також застосування декларантом чи уповноваженою ним особою порядку узгодження митної вартості, визначеної частиною сьомою статті 55 Митного кодексу України, шляхом 1) проставлення відповідних відміток у лівому та правому підрозділах графи 43 "Код МВВ" митної декларації та 2) надання декларантом гарантії шляхом забезпечення сплати різниці між самостійно визначеною сумою митних платежів та сумою митних платежів, що нарахована митним органом та проставлення відповідних відміток у графах 47 "Нарахування платежів" та В "Подробиці розрахунків" митної декларації.

Як було установлено, 20 травня 2019 року декларант через свого уповноваженого представника, подав на Волинську митницю ДФС митну декларацію UA204070/2019/009291 на ТЗ. Вартість товару за вказаною МД декларант визначив у розмірі 6 010 євро за основним методом (за вартістю контракту).

Однак, 18 червня 2019 року позивач подав нову митну декларацію на цей же товар UA204070/2019/010951 (арк. спр. 93), за результатами дослідження якої судом установлено:

1) у графі 12 «Відомість про вартість» зазначено 229 185,27 грн;

2) у лівому підрозділі графи 43 "Код МВВ" - "6";

3) у графі 45 "Коригування" зазначено 229 185,27 грн;

4) у графі 47 "Нарахування платежів" містяться позначки про сплату видів надходжень до бюджету за кодами 121, 185, 028 та спосіб здійснення таких розрахунків за кодом "01".

Окрім цього, нова митна декларація UA204070/2019/010951 від 18 червня 2019 року не містить:

1) у правому підрозділі графи 43 "Код МВВ" порядкового номеру методу визначення митної вартості, який застосований митним органом у прийнятому рішенні про коригування митної вартості товарів;

2) в окремих рядках графи 47 відображення сум: а) митних платежів, нарахованих згідно з митною вартістю, визначеною декларантом, що підлягають сплаті до державного бюджету; б) митних платежів, нарахованих згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; в) різниці між сумами платежів, нарахованих згідно з митною вартістю, визначеною декларантом, та митною вартістю, визначеною митним органом, сплата якої забезпечується шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України;

3) у графі В "Подробиці розрахунків" відомостей про забезпечення сплати митних платежів шляхом надання гарантом фінансової гарантії у вигляді документа та зазначення коду за ЄДРПОУ гаранта та номеру (номерів) відповідних гарантійних документів;

4) спосіб сплати різниці між сумами платежів, нарахованими за митною вартістю, визначеною декларантом, і митною вартістю, визначеною митним органом (в разі внесення грошової застави на відповідний рахунок митного органу), зазначеного кодом розрахунку "55" згідно Класифікатора способів розрахунків.

5) у графі 48 не визначено терміну для відстрочення платежів.

Проаналізувавши зміст цієї декларації, можна дійти висновку, що декларант самостійно обрав резервний (6) метод визначення митної вартості під час повторної її подачі, оскільки у графі 43 вказано метод визначення митної вартості "6" та правий підрозділ цієї графи не заповнений, а також не забезпечено сплату митних платежів шляхом застосування декларантом гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України.

Таким чином, позивач або уповноважена ним особа не скористалися правом на випуск товару, що декларується, у вільний обіг шляхом подання нової митної декларації з відповідним змістом, сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу.

Також позивач (уповноважена особа) не скористався правом подати додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товару, що декларується, відповідно до частини восьмої статті 55 Митного кодексу України.

Суд критично оцінює доводи представника позивача щодо відсутності обов`язку у товариства надавати у повному обсязі контракт (останню сторінку зокрема) від 12 вересня 2018 року №02/09-18 Pu у зв`язку із наявністю такого контракту у базі електронного забезпечення відповідача. Суд звертає увагу, що статтею 53 МК України визначено обов`язок декларанта надавати документи для підтвердження митної вартості конкретно визначеної одиниці товару та не виключає такого обов`язку із підстав використання цих документів для ввезення інших товарів.

Окрім того, наданий представником відповідача акт звірки розрахунків станом на 31 грудня 2019 року на підтвердження оплати ТЗ суд визнає недопустимим, оскільки такий акт оформлено із порушенням порядку, встановленого законом, (не містить підпису представника, відтиску печатки компанії продавця за контрактом); недостовірним, оскільки на підставі такого доказу неможливо встановити дійсні обставини справи щодо фактів оплати саме придбаного ТЗ - легкового автомобіля марки OPEL INSIGNIA модельний рік випуску НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_1 , тобто це банківська виписка позивача по контракту №02/09-18 Pu, а не акт звірки, як трактує представник позивача.

А відтак, оскільки декларант фактично сам обрав резервний 6 метод визначення митної вартості товару та погодився із митною вартістю товару, зазначеною фіскальним органом у рішенні про коригування митної вартості товару №UA204000/2019/000633/2 від 10 червня 2019 року, а тому правовий спір між сторонами щодо узгодження митної вартості вичерпався з моменту подання позивачем нової митної декларації.

Вказана правова позиція узгоджується із висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 30 жовтня 2018 року у справі № 816/2396/17, які в силу частини п`ятої статті 242 КАС України враховано судом під час розгляду цієї справи.

Суд вважає безпідставними доводи представника позивача щодо неможливості у даному випадку застосування гарантійних платежів, оскільки Митний кодекс не містить відповідних обмежень.

З огляду на те, що спір між сторонами вичерпано унаслідок погодження декларанта із митною вартістю, визначеною контролюючим органом в оскаржуваному рішенні, у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю КАСМА до Поліської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA204000/2019/000633/2 від 10 червня 2019 року слід відмовити.

Керуючись статтями 139, 243, 245, 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Митного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю КАСМА (43000, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Рівненська, 76-К, ідентифікаційний код юридичної особи 42049551) до Поліської митниці Держмитслужби (33028, Рівненська область, місто Рівне, вулиця Соборна, 104, ідентифікаційний код юридичної особи 43350097) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Суддя В.І. Смокович

Повний текст судового рішення складено 17 березня 2020 року.