Справа № 200/1841/20-а
Суддя: Куденков К.О.
Дата ухвалення: 2020-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2020 р. Справа№200/1841/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Куденкова К.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

У С Т А Н О В И В:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі - УПФУ, відповідач), в якому просить: - визнати протиправними і скасувати рішення № 24 від 21.01.2020 щодо неврахування періоду роботи з 08.01.1974 по 12.09.1974 у страховий (трудовий) стаж та про відмову в призначенні пенсії; - зобов`язати врахувати період роботи з 08.01.1974 по 12.09.1974 у загальний страховий (трудовий) стаж з часу звернення за призначенням пенсії, тобто з 17 січня 2020 року; - зобов`язати призначити пенсію за віком на загальних підставах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з часу звернення за призначенням пенсії, тобто з 17 січня 2020 року, або зобов`язати повторно розглянути заяву від 17 січня 2020 року про призначення пенсії за віком на загальних підставах відповідно до Закону України «про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням періоду роботи з 08.01.1974 по 12.09.1974 у загальний страховий (трудовий) стаж.

Обґрунтовуючи позов ОСОБА_1 посилається безпідставну відмову у призначенні пенсії за віком у зв`язку із не зарахуванням до загального страхового (трудового) стажу спірного періоду роботи.

Відповідач надав відзив на адміністративний позов, яким просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначає, що при призначенні пенсії за віком позивачу не враховано до загального страхового стажу період роботи у меблево-деревообробній фірмі «Юг» з 08.01.1974 по 12.09.1974 у зв`язку з тим, що трудову книжку позивача відкрито 13.09.1974, тобто пізніше, ніж зроблено записи №№ 1, 2 трудової книжки. Не враховано до загального страхового стажу період роботи в колгоспі ім. Калініна Володарського району з 27.01.1984 по 20.08.1984 у зв`язку з тим, що відсутні фактично відпрацьовані трудодні відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19.02.2020 суддею прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, відстрочено позивачу сплату судового збору, витребувано у відповідача докази.

Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши повідомлені сторонами обставини, дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що підтверджується копіями паспорту громадянина України № ВВ НОМЕР_2 і картки фізичної особи - платника податків від 04.08.2003.

Згідно зі спірним рішенням УПФУ № 24 від 21.01.2020 відповідач розглянув заяву ОСОБА_1 про № 703 від 17.01.2020 призначення пенсії за віком відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Вказаним рішенням позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком, оскільки загальний страховий стаж ОСОБА_1 за наданими документами складає 14 років 5 місяців 13 днів, у тому числі пільговий стаж по Списку № 1 - 2 роки 3 місяців 5 днів, що не відповідає вимогам ч.1 ст. 26 Закону № 1058.

При цьому, позивачу не враховано до загального страхового стажу період роботи в меблево-деревообробній фірмі з 08.01.1974 по 12.09.1974 у зв`язку з тим, що трудову книжку позивача відкрито 13.09.1974, тобто пізніше, ніж зроблено записи №№ 1, 2 трудової книжки. Також не враховано до загального страхового стажу період роботи в колгоспі ім. Калініна Володарського району з 27.01.1984 по 20.08.1984 у зв`язку з тим, що відсутні фактично відпрацьовані трудодні відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Суд зазначає, що період роботи в колгоспі ім. Калініна Володарського району з 27.01.1984 по 20.08.1984 не є спірним у межах цієї справи.

До суду надана копія трудової книжки позивача, в якій наявні записи №№ 1, 2 щодо роботи позивача з 08.01.1974 по 12.09.1974 у меблево-деревообробній фірмі «Юг».

Спірні правовідносини виникли з приводу правомірності відмови у призначенні пенсії.

Частиною 1 ст. 26 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) передбачено, що Особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років; починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років..

Відповідно до ч. 1 і ч. 3 ст. 44 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 64 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV передбачено, що Виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право: отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - підприємців відомості, пов`язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Підпунктом 2 п. 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Згідно з п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 4.2 і п. 4.3 розділу IV Порядку № 22-1 встановлено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Постановою Державного комітету Ради міністрів СРСР з питань праці та заробітної плати від 09.07.1958 № 620 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах, організаціях, пунктом 6 якої було передбачено, що трудова книжка заповнюється в присутності робітника не пізніше п`яти днів після прийняття його на роботу

Відповідно до п. 18 Постанови Ради Міністрів СРСР і Загальнорадянської центральної ради професійних спілок від 6 вересня 1973 року № 656 «Про трудові книжки робочих та службовців» було передбачено, що відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Відповідальність за своєчасне і правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання і видачу несе спеціально уповноважена особа, яка призначається наказом (розпорядженням) керівника підприємства, установи, організації.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну відповідальність, а у встановлених законом випадках іншу відповідальність.

Отже, правильність і своєчасність заповнення трудових книжок покладалася саме на відповідальних посадових осіб, а не на працівника.

Сама по собі така обставина як несвоєчасність заповнення трудової книжки не може спричиняти для працівника негативні наслідки у вигляді недійсності відповідних записів.

Крім дати заповнення трудової книжки в спірному рішенні відповідача або у відзиві УПФУ не наведено обґрунтованих сумнівів щодо достовірності записів №, № 1-2.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19.02.2020 позивачу відстрочено сплату судового збору в розмірі 840,80 грн за подання адміністративного позову до ухвалення судового рішення у справі.

Частиною 1 ст. 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 2 ст. 133 КАС України передбачено, що якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Враховуючи те, що позивачу було відстрочено сплату судового збору при поданні позовної заяви, судовий збір у розмірі 840,80 грн підлягає стягненню на користь Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 5-10, 19, 72-77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 255, 263, 295, 371, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (ідентифікаційний код: 42171861, 87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, буд. 27А) про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними і скасувати рішення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 24 від 21 січня 2020 року.

Зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17 січня 2020 року (з часу звернення за призначенням пенсії - 17 січня 2020 року), зарахувавши згідно з записами № 1 і № 2 трудової книжки період роботи з 8 січня 1974 року по 12 вересня 1974 року в загальний страховий (трудовий) стаж ОСОБА_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Повне рішення суду складено 20 березня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.О. Куденков