Справа № 743/380/20
Суддя: Сташків В. Б.
Дата ухвалення: 2020-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 743/380/20
Провадження № 2-а/743/80/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2020 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого-судді СТАШКІВА В.Б.,
за участю: секретаря судового засідання ДОВБЕНКО О.М.,
учасники справи: - представник військової частини НОМЕР_1 Західного регіонального

управління Державної прикордонної служби України БАЛОГ О.Ю. (в режимі відеоконференції з Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області),

- громадянин Російської Федерації

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (в режимі
відеоконференції з Чернігівським ПТПІ),)
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ріпки в залі суду справу
за позовом Військової частини НОМЕР_1

ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі

ІНФОРМАЦІЯ_3 ),
до громадянина Російської Федерації

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1

про продовження строку затримання іноземця до вирішення питання

про визнання його біженцем, або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні,

В С Т А Н О В И В :

Стислий виклад позиції позивача та відповідача, їх заяви (клопотання), інші процесуальні дії у справі.

16 березня 2020 р. Чопський прикордонний загін звернувся до Ріпкинського районного суду Чернігівської області з адміністративним позовом до громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому ставилось питання про продовження строку його затримання до вирішення питання про визнання його біженцем, або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, на термін 6 місяців, до 02.10.2020 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 4 жовтня 2019 р. затримано громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до вирішення питання про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні; громадянином Російської Федерації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до ГУДМС України в Закарпатській області було подано заяву-анкету від 04.10.2019 р. №24 про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту та вона була прийнята до розгляду 07.10.2019 р.; 25.10.2019 р. начальником ГУДМС України в Закарпатській області прийнято наказ №127 «Про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту»; 11.12.2019 р. ДМС України прийнято рішення №219-19 про відхилення скарги на рішення територіального органу ДМС про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту; громадянином Російської Федерації ОСОБА_3 , 18.03.1962 року вказані наказ та рішення оскаржено до Чернігівського окружного адміністративного суду, яким відкрито провадження по справі, тобто питання про визнання його біженцем, або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні остаточно не вирішено, що свідчить про неможливість прийняти компетентним органом рішення за заявою іноземця чи особу без громадянства про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, що є самостійною підставою для продовження строку затримання відповідача.

Ухвалою судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 18.03.2020 р. відкрито провадження по справі, призначено її на 18.03.2020 р. в режимі відеоконференції з Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, за участю представника позивача та в режимі відеоконференції з Чернігівським ПТПІ, за участю відповідача.

В судовому засіданні:

- представник Чопського прикордонного загону БАЛОГ О.Ю. позов підтримав, з підстав вказаних в ньому. Вказав, що ним не було відомо про винесення Чернігівським окружним адміністративним судом рішення про відмову в задоволенні позову громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проти задоволення позову та проти продовження йому строку затримання до 6 місяців заперечував, так як хоче законно проживати на території України. Вказав, що не знав про винесення Чернігівським окружним адміністративним судом рішення про відмову в задоволенні його позову, його копію не отримував.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що:

- громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , о 19 год. 05 хв. 2 жовтня 2019 року був виявлений прикордонним нарядом «ПП» на напрямку 266 - 263 прикордонного знаку, на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 " Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, при спробі незаконного перетину державного кордону з України в Словаччину, поза пунктом пропуску через державний кордон України без документів, що посвідчують особу, за що підданий адміністративному затриманню уповноваженими особами відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 " Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, на підставі ст. 263 КУпАП;

- громадянином Російської Федерації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до ГУДМС України в Закарпатській області було подано заяву-анкету від 04.10.2019 р. №24 про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту та вона була прийнята до розгляду 07.10.2019 р., на підставі такого звернення, ГУДМС України в Закарпатській області видавалась Довідка про звернення за захистом в Україні № 005862, до 07.11.2019 р., даних про її продовження не має;

- рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 4 жовтня 2019 р. затримано громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до вирішення питання про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні;

- 25.10.2019 р. начальником ГУДМС України в Закарпатській області, на підставі ст. 9 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту",прийнято наказ №127 «Про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту», яким відмовлено громадянину Російської Федерації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту;

- 11.12.2019 р. ДМС України, на підставі ст. 10 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту", прийнято рішення №219-19 про відхилення скарги на рішення територіального органу ДМС про відмову громадянину Російської Федерації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту;

- 21 грудня 2019 р. ГУДМС України в Закарпатській області повідомило громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про відхилення скарги на рішення про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту (повідомлення № 4.4/32 від 21.12.2019 р.);

- рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 березня 2020 р. (ОПУБЛІКОВАНЕ В ЄДИНОМУ ДЕРЖАВНОМУ РЕЄСТРІ СУДОВИХ РІШЕНЬ: http://www.reestr.court.gov.ua/Review/88120555) відмовлено в позові громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до ГУДМС України в Закарпатській області, Державної міграційної служби України про визнання протиправними та скасування наказу ГУДМС України в Закарпатській області від 25.10.2019 р. №127 та рішення ДМС України від 11.12.2019 р. №219-19 та зобов`язання вчинити певні дії. Вказане рішення чинності не набрало та справа розглянута в спрощеному позовному провадження без повідомлення (виклику) осіб. Копію рішення громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не отримував.

Джерела права застосовані (не застосовані) судом.

У відповідних положеннях статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що:

«1. Кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом,:

f) "законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції».

Як Європейський суд з прав людини помічав раніше, за умови дотримання своїх зобов`язань відповідно до норм Конвенції, держави користуються "безперечним суверенним правом контролювати в`їзд та перебування іноземців на їх території" (§ 41 рішення Європейського суду з прав людини від 25.06.1996 р. у справі "Амюр проти Франції", § 64 рішення Європейського суду з прав людини від 29.01.2008 р. у справі "Сааді проти Сполученого Королівства", § 73 рішення Європейського суду з прав людини від 15.11.1996 р. у справі "Чахал проти Сполученого Королівства").

Як наголошено в § 64 рішення Європейського суду з прав людини від 29.01.2008 р. у справі "Сааді проти Сполученого Королівства" це є необхідним додатком до цього права, що державам дозволяється затримувати потенційних іммігрантів, які звернулися до влади із заявою про видачу дозволу на в`їзд в країну, чи то за допомогою отримання притулку або іншим чином. Зі змісту рішення Європейського суду з прав людини від 25.06.1996 р. у справі "Амюр проти Франції" видно, що затримання потенційних іммігрантів, включаючи шукачів притулку, може бути сумісним із пунктом п.п. «f» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Ст.ст. 8-10 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту" регламентують порядок попереднього розгляду заяв, порядок розгляду заяви після прийняття рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, питання прийняття рішення за заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Згідно ч-ч. 5, 13, 14 ст. 10 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту" за результатами всебічного вивчення і оцінки всіх документів та матеріалів, що можуть бути доказом наявності умов для визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, приймає рішення про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. У разі якщо центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, прийняв рішення про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, уповноважена посадова особа цього центрального органу виконавчої влади протягом семи робочих днів з дня його отримання надсилає або видає особі, стосовно якої прийнято зазначене рішення, письмове повідомлення з викладенням причин відмови і роз`ясненням порядку оскарження такого рішення. Довідка про звернення за захистом в Україні продовжується, якщо особа оскаржує таке рішення. У разі використання особою права на оскарження центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, до прийняття рішення за скаргою залишає на зберігання національний паспорт та інші документи (якщо такі є в особовій справі заявника).

Згідно ч.ч. 11, 13 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Виходячи з правового аналізу ст. 289 КАС України можна стверджувати, що інститут продовження строку затримання застосовується адміністративним судом у разі наявності АЛЬТЕРНАТИВНИХ умов, за яких неможливо:
- по-перше, ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства;
- по-друге, забезпечити примусове видворення іноземця чи особу без громадянства;
- по-третє, забезпечити реадмісію іноземця;
- по-четверте, прийняти рішення за заявою іноземця чи особу без громадянства про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Законодавець не розкриває умови за яких неможливо прийняти рішення за заявою іноземця чи особи без громадянства про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, але сукупність таких обставин, як оскарження, в судовому порядку, відмови міграційних органів в задоволенні заяви іноземця про визнання його біженцем, винесення судом першої інстанції судового рішення про відмову в задоволенні такого позову, не набрання судовим рішенням чинності, з огляду на встановлені КАС України строки на апеляційне оскарження такого рішення суду та строки можливого апеляційного розгляду, на думку суду, свідчить про те, що, до набрання чинності судовим рішенням про відмову в задоволенні позову про оскарження відмови міграційних органів в задоволенні заяви іноземця про визнання його біженцем, вважається, що компетентними органами не прийнято остаточне рішення за заявою іноземця чи особу без громадянства про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Оцінка суду.

Враховуючи те, що громадянином Російської Федерації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до ГУДМС України в Закарпатській області було подано заяву-анкету від 04.10.2019 р. №24 про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту та вона була прийнята до розгляду 07.10.2019 р., але 25.10.2019 р. начальником ГУДМС України в Закарпатській області прийнято наказ №127 «Про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту», а 11.12.2019 р. ДМС України прийнято рішення №219-19 про відхилення скарги на рішення територіального органу ДМС про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, зважаючи на те, що громадянином Російської Федерації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вказані наказ та рішення оскаржено до Чернігівського окружного адміністративного суду, але рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 березня 2020 р. відмовлено в позові громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до ГУДМС України в Закарпатській області, Державної міграційної служби України про визнання протиправними та скасування наказу ГУДМС України в Закарпатській області від 25.10.2019 р. №127 та рішення ДМС України від 11.12.2019 р. №219-19 та зобов`язання вчинити певні дії, беручи до уваги те, що вказане рішення суду чинності не набрало та у визначені законом строки може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду, виходячи з того, що вказане свідчить про наявність умов за яких неможливо прийняти рішення за заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, у відповідності до останнього абзацу ч. 11 ст. 289 КАС України, так як йде процедура апеляційного оскарження судового рішення про відмову в задоволенні позову про оскарження відмови міграційних органів в задоволенні заяви відповідача про визнання його біженцем, суд вважає за необхідне в цій частині позов задовольнити частково та продовжити строк затримання громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в Чернігівському ПТПІдо прийняття компетентними органами остаточного рішення за його заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, але не більше ніж до 18 червня 2020 року включно, з урахуванням строку на апеляційне оскарження рішення ЧОАС від 11.03.2020 р. та часу можливого його апеляційного перегляду 6ААС, що еквівалентно 3, а не 6 місяцям з часу винесення даного судового рішення.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. 5 § 1 (f) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 1, 9, 10 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту", ст.ст. 9, 241-246, 250, 289 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 до громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про продовження строку його затримання до вирішення питання про визнання його біженцем, або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні задовольнити частково.

Продовжити строк затримання громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в Чернігівському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Українідо прийняття компетентними органами остаточного рішення за його заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, але не більше ніж до 18 червня 2020 року включно.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржена до ШОСТОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ в десятиденний строк з дня його проголошення.

Головуючий В.Б.Сташків

Текст рішення виготовлено та
підписано 18 березня 2020 року.