Справа № 639/9037/19
Суддя: Баркова Н. В.
Дата ухвалення: 2020-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №639/9037/19
Провадження №2-а/639/10/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2020 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Баркової Н.В.,

за участю секретаря - Волкової С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП в особі інспектора роти №3 батальйону №1 УПП у Полтавській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

21.12.2019 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП в особі інспектора роти №3 батальйону №1 УПП у Полтавській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2, в якому позивач просить суд визнати дії інспектора роти №3 батальйону №1 УПП в Полтавський області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. - протиправними;скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, винесену інспектором роти №3 батальйону №1 УПП в Полтавський області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2, серії ЕАК №1854126 від 12.12.2019 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн., провадження справі про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 12.12.2019 року ним було отримано постанову серії ЕАК № 1854126 від 12.12.2019 року про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою інспектор роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Полтавський області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції ОСОБА_2 притягнула позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та було накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. Відповідно до змісту складеної постанови, позивач, керуючи транспортним засобом, а саме автомобілем «VOLKSWAGEN TIGUAN», д.н.з. НОМЕР_1 , 12.12.2019 року о 14:10:28 годині, смт. Чутове, вул. Полтавський шлях, 300, керуючи ТЗ рухався зі швидкістю 93 км/год, чим порушив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 43 км/год. Швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем TruCam LTI20/20 ТС001013. Додається фото з TruCam, відео ВІ0062, чим порушив п.12.4 ПДР - Порушення швид. режиму в населених пунктах (дозвол. швид. не більше 50 км/год) та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Позивач вважає дії відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу протиправними, винесену віповідачем постанову вважає незаконною і такою, що не відображає дійсних обставин ситуації, яка склалася насправді, внаслідок чого така постанова підлягає скасуванню. Як зазначає позивач, до постанови не додано та в графі п.9 постанови не зазначено жодного доказу, що вказують на скоєння позивачем адміністративного правопорушення. Після безпідставної зупинки ТЗ, інспектор ОСОБА_2 не запитавши хто саме керував ТЗ, не встановивши особу водія, не розібравшись в обставинах та фактах, звинуватила позивача в тому, що він порушив вимоги ПДР України за що буде притягнений до адміністративної відповідальності. В ході подальших дій інспектор ОСОБА_2 застосувала щодо позивача превентивні поліцейські заходи, які не узгоджувалися з приписами чинного законодавства та вимогами ст.ст. 254, 256, 258, 276, 278, 279 КУпАП, що на думку позивача є протиправними діями з її боку. Позивач вказує, що відповідач ОСОБА_2 хибно визначила та вказала в п.2 постанови місце розгляду справи (винесення постанови) зазначивши - Полтавська АДРЕСА_1 , оскільки позивач рухався по автодорозі М-03 (Київ-Харків-Довжанський), яка проходить через населений пункт смт. Чутове (Полтавська область, Чутівський район) по вулиці Жовтнева. Визначена та вказана в п.2 Постанови адреса взагалі знаходиться на іншій (взагалі другорядній) вулиці ніж вулиця, по якій рухався позивач на ТЗ, чим відповідач порушила вимоги ст.283 КУпАП. Також на думку позивача, відповідач ОСОБА_2 проігнорувала те, що ПДР України позивач не порушував, адміністративного правопорушення не скоював, відповідачем не було надано позивачу доказів порушення ним вимог ПДР України та скоєння адміністративного правопорушення. На вимогу позивача йому лише показали технічні прилади, на яких, зі слів інспектора ОСОБА_2 , щось зафіксовано, жодного конкретного доказу (електронного доказу) із визначенням його номеру або іншої ідентифікуючої ознаки (об`єму, тощо), які підтверджують факт порушення саме позивачем ПДР України та скоєння адміністративного правопорушення, надано не було. Зазначені в постанові фото та відео (електронні докази) з вказаних технічних приладів із визначенням їх конкретних номерів або іншого ідентифікуючого ознаку (номеру файлу, об`єму, тощо), що підтверджували б факт порушення саме позивачем ПДР України та скоєння адміністративного правопорушення, при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не оглядались, не досліджувались та до постанови не додані. Разом з тим, відповідач ОСОБА_2 в п.6 постанови хибно визначила та вказала суть і обставини імовірного скоєння позивачем адміністративного правопорушення, оскільки рухаючись на ТЗ по автодорозі М-03 (Київ- Харків-Довжанський), яка проходить через населений пункт смт. Чутове (Полтавська область, Чутівський район) по вулиці Жовтнева, позивач вказує, що жодним чином не рухався по взагалі другорядній вулиці Полтавський шлях. Також, відповідач хибно визначила та вказала місце скоєння позивачем адміністративного правопорушення за порушення вимог п.12.4 ПДР України, що співпадає з місцем зупинки ТЗ та розглядом справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, що є абсурдним, виходячи з того, що в місці зупинки позивача швидкість ТЗ дорівнювала 0 км/год. Відповідач хибно визначила та вказала, що до постанови додаються фото з TruCAM та відео ВІ0062, тобто Електронні докази, при цьому не зазначила та не вказала жодного ідентифікуючих ознак такого Електронного доказу (його номеру файлу, об`єму, тощо), не зробила жодних посилань про долучення Електронного доказу до постанови та у п.9 Постанови, чим порушила вимоги ст. 283 КУпАП. Відповідач ОСОБА_2 неправомірно розглянула справу на місці зупинки автомобілю, хоча закон вимагає розглядати справи за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справі, чим порушила вимоги ст. 276 КУпАП. Відповідач ОСОБА_2 неправомірно розглянула справу на місці зупинки автомобілю, позбавила позивача можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП. Відповідач ОСОБА_2 не зважаючи на непогодження позивача з обставинами імовірного скоєння ним адміністративного правопорушення та оспорювання фактів, викладених в постанові, не склала протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, що є додатком до постанови згідно до вимог ч.4 ст.258 КУпАП, чим порушила вимоги ст.ст.254,256, 258, 283 КУпАП. Відповідач ОСОБА_2 порушила вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорувала порядок, встановлений ст.ст.278, 279 КУпАП, в наслідок чого при розгляді справи не було досліджено жодного конкретного доказу (електронного доказу) із визначенням його номеру або іншого ідентифікуючого ознаку (назва файлу, об`єму файлу, тощо), що підтверджують факт порушення позивачем ПДР України та скоєння адміністративного правопорушення. Відповідач ОСОБА_2 безпідставно вчинила вимірювання швидкості ТЗ та зазначила в постанові технічні дані щодо швидкості ТЗ, з використанням вимірювальної техніки (лазерного вимірювача швидкості автотранспортних засобів TruCAM L TI 20/20), яка виключена з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки. Позивач вважає, що дії інспектора ОСОБА_2 не відображають дійсних обставин ситуації, яка склалася насправді, є протиправними, оскільки інспектор ОСОБА_2. безпідставно зупинила позивача та штучно вигадала порушення ПДР України, за яке притягнула його до адміністративної відповідальності, посилаючись на недоведені та не конкретні докази, які навіть не були досліджені нею при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

У зв`язку з вищевикладеним позивач змушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.12.2019 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП в особі інспектора роти №3 батальйону №1 УПП у Полтавській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Призначено судове засідання.

Разом з тим, 17.01.2020 року на адресу суду за вх. №1549 від Інспектора роти №3 батальйону №1 УПП у Полтавській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 надійшов відзив на позов, в якому остання просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, до відзиву додано оптичний диск із відеозаписом фіксації розгляду вищевказаної адміністративної справи.

29.01.2020 року позивачем ОСОБА_1 на адресу суду за вх. №2831 подано відповідь на відзив, в якому останній просить суд відхилити відзив відповідача у зв`язку з його необґрунтованістю та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В судове засідання 13.03.2020 року учасники справи не з`явилися, повідомлені про дату, час та місце судового засідання належним чином. Позивач ОСОБА_1 надав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути вказану справу у його відсутність, позов підтримав, просив задовольнити.

Відповідач Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП в особі інспектора роти №3 батальйону №1 УПП у Полтавській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_2. у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши докази та заяви по суті справи, приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

Як вбачається з копії постанови серії ЕАК №1854126 від 12.12.2019 року, яка знаходиться в матеріалах справи, Інспектором роти №3 батальйону №1 УПП у Полтавській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. В тексті постанови зазначено обставини правопорушення, а саме, що 12.12.2019 року о 14 годині 10 хвилин ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «VOLKSWAGEN TIGUAN», д.н.з. НОМЕР_1 в смт. Чутове, вул. Полтавський шлях, 300, рухався зі швидкістю 93 км/год, чим порушив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 43 км/год. Швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем TruCam LTI20/20 ТС001013. Додається фото з TruCam, відео ВІ0062, чим порушив п.12.4 ПДР - Порушення швид. режиму в населених пунктах (дозвол. швид. не більше 50 км/год) (а.с.11).

Позивачем ОСОБА_1 не визнаються обставини порушення ним п.12.4 ПДР України, а саме - перевищення швидкості руху в населеному пункті на 43 км/год.

Відповідно до ст.2 ч.3 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до ч.1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з п.12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Правила дорожнього руху відповідно Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Згідно ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що відповідає чинній на час складення постанови редакції ст.258 КУпАП, а також змісту Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395

Так, ч.2 ст.258 КУпАП встановлено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною 4 статті 258 КУпАП встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 7 КУпАП гарантовано, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 245 КУпАП закріплено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, засоби фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є доказами у справах про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» (надалі - Закон №580-VIII), поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Так, положення Закону №580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Судом в порядку ст. 220 КАС України, досліджено відеозапис, наданий суду на оптичному диску в додаток до відзиву відповідача з персонального мобільного відео реєстратора Інспектора роти №3 батальйону №1 УПП у Полтавській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 (а.с.61), з якого вбачається, що позивача за результатами розгляду вказаної адміністративної справи притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. Також з відеозапису вбачається, що відповідачем при розгляді справи, були роз`яснені позивачу його права у відповідності до ст. 268 КУпАП та положень ст. 63 Конституції України, однак під час розгляду справи так і не було надано доказів вчинення правопорушення позивачем ПДР України. Разом з тим надане відповідачем до свого відзиву відео, на якому зафіксований автомобіль «VOLKSWAGEN TIGUAN», д.н.з. НОМЕР_1 , який рухається по дорозі. Також, із дослідженої в судовому засідання роздруківки фіксування лазерним вимірювачем TruCam, наданого відповідачем в якості доказу, вбачається, що за допомогою приладу TruCam ТС001013 зафіксовано, що вищевказаний автомобіль 12.12.20219 року о 14 годині 10 хвилин рухався зі швидкістю 93 км/год. Фото зроблено оператором Шаповал із визначенням його ID номеру 0101851, однак відсутня прив`язка до місцевості.

Посилання позивача ОСОБА_1 на те, що докази вини, отримані внаслідок використання лазерного вимірювача TruCam є недопустимими, оскільки він працював не в автоматичному режимі, суд вважає безпідставним та не підтвердженим жодними посиланнями на нормативи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM, що використовувався під час фіксації порушення позивачем ПДР, зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12, затверджений сертифікатом №UA-MI/1-2903-2012, виданим Міністерством економічного розвитку і торгівлі України 29.08.2012 року.

Наказом Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України №100 від 19.02.2002 року, зареєстрованим Міністерством юстиції України 04.03.2002 року за №222/6510, який втратив чинність на підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі №972 від 14.06.2016 року, затверджено Порядок оформлення та видачі сертифікатів затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки, згідно з п.п. 2.5 якого, сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки та свідоцтва оформлюються на типи засобів вимірювальної техніки, які занесені під одним реєстраційним номером до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки.

Відповідно до п. 2.6 Порядку оформлення та видачі сертифікатів затвердження типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки, затвердженому типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки та свідоцтва про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки чинні до вилучення відповідних типів засобів вимірювальної техніки з Державного реєстру.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року № 1362 були внесені зміни до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, а саме: згідно з п.1 були виключені з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки певні типи засобів вимірювальної техніки, внесені до нього за відповідними номерами, зокрема У3197-12. Однак, засоби вимірювальної техніки, які були введені в експлуатацію до моменту виключення їх з Державного реєстру, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх перевірки.

При цьому, виключення вимірювача швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки не встановлює неможливість його використання.

Оскільки, прилад TruCAM було введено в експлуатацію в період його перебування в Державному реєстрі, відповідно його подальша експлуатації не обмежена нормами чинного законодавства України.

Також можливість використання приладу «TruCAM LTI 20/20», виробництва Laser Technology Inc, підтверджується наявним в матеріалах справи, експертним висновком від 27.09.2018 року, №04/02/03-3008, виданим Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України. Термін дії даного висновку до 27.09.2021 року.

За наведених обставин, лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 ТС001013 може засвідчувати порушення швидкісного режиму, а тому фото та відеозапис виконаний за його допомогою, є належним доказом у справі про притягнення особи до відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення..

Згідно зі Свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/17318, чинного до 18.11.2020 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 №ТС001013 відповідає вимогам та є придатним до застосування.

Відповідно до вимог ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу.

За нормами ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Положеннями ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 14.03.2018 року у справі № 760/2846/17.

Разом з тим, враховуючи викладене, суд зазначає, що відповідачем була порушена процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення, адже Інспектором роти №3 батальйону №1 УПП у Полтавській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2. при розгляді справи не було надано доказів, що вказують на скоєння позивачем адміністративного правопорушення, докази, на якій посилається відповідач під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не оглядалися та не досліджувалися. Крім того в самій постанові, а саме в графі п. 9 «До постанови додається» не зазначено жодного доказу. Разом з тим, як вбачається з доданого до відзиву фото з технічного приладу TruCAM LTI 20/20 №ТС001013 фото зроблено оператором Шаповал із визначенням його ID номеру, однак відомості оскаржуваної Постанови не містять посилання на іншу особу, а саме оператора Шаповал , яким і було зроблено вказане фотографування. Посилання відповідача у своєму відзиві на розпорядження голови Полтавської обласної Державної адміністрації № 206 від 20.05.2016 року не свідчить про зміну назви вулиці Жовтнева у населеному пункті смт. Чутове. Отже при складанні оскаржуваної постанови відповідачем також не встановлено належним чином місце вчинення правопорушення, що тягне відсутність об`єктивної сторони правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Тому звертаючись до суду з позовною вимогою про визнання дій відповідача протиправними, позивач обрав неналежний спосіб захисту його прав, тому в цій частині позов задоволенню не підлягає, а належним та ефективним способом захисту прав позивача в спірних правовідносинах є скасування оскаржуваної постанови.

Отже, виходячи з вищевикладеного, суд на підставі досліджених доказів, приходить до висновку про те, що наявні всі правові підстави для задоволення позову ОСОБА_1 в частині скасування постанови серії ЕАК №1854126 від 12.12.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 72, 77, 229, 241-246, 286 КАС України, ст.ст.122, 185, 205, 220, 222, 247, 251, 256, 258, 268, 283 КУпАП України, Законом України «Про Національну поліцію», Законом України «Про дорожній рух», Конституцією України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП в особі інспектора роти №3 батальйону №1 УПП у Полтавській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК №1854126 від 12.12.2019 рокуна ОСОБА_1 у вигляді штрафу за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП України, справу про адміністративне правопорушення - закрити.

В іншій частині в задоволенні позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Московським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 06.04.2000 року , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , адреса для листування: АДРЕСА_6

Відповідач: Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП в особі інспектора роти №3 батальйону №1 УПП у Полтавській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2, місцезнаходження: 36008, Полтавська область, м. Полтава, вул. Європейська, буд. 164.

Повне рішення складено 18.03.2020 року.

Суддя Н.В.Баркова