Справа № 499/217/20
Суддя: Погорєлов І. В.
Дата ухвалення: 2020-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/217/20
Провадження № 2-а/499/3/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 березня 2020 року смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Погорєлова І.В., за участю секретаря судового засідання Дібрової О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванівка Іванівського району Одеської області в порядку спрощеного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП №1 Лиманського відділу поліції ГУНП в Одеській області капітана поліції Іванченка Євгена Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого, вказав, що 11.02.2020 року інспектором СРПП №1 Лиманського ВП ГУНП в Одеській області Іванченком Є.М. було винесено відносно позивача постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №530272 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340,00 грн.

Однак, позивач вказує, що дана постанова не відповідає вимогам законодавства та фактичним обставинам справи, є протиправною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з тим, що по-перше, його було притягнуто за те, що автомобіль яким він керував не пройшов обов`язкову технічну перевірку, як такий, що використовується з метою одержання прибутку, однак даний автомобіль, хоча і зареєстрований за юридичної особою, однак не використовується для одержання прибутку. Також вказав, що в постанові відсутні посилання на жодні належні та допустимі докази про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а також з фабули правопорушення не зрозуміло який саме закон чи нормативно-правовий акт було порушено позивачем.

Позивач у судове засідання не з`явився, проте надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, на задоволенні позову наполягав.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки на офіційну електронну адресу Лиманського ВП, заяв та клопотань не надав, відзиву не надіслав, про причини неявки не повідомив, тому суд визнає його неявку з неповажних причин та вважає за можливе розглянути справу у його відсутність за наявними матеріалами.

На виконання ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи в сукупності, суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову у зв`язку з наступним.

Як встановлено дослідженими по справі доказами, постановою інспектора СРПП №1 Лиманського ВП ГУНП в Одеській області капітаном поліції Іванченком Є.М. від 11.02.2020 року серії БАА №530272 позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП з накладенням штрафу в сумі 340 грн.

Відповідно до вказаної постанови, позивач ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що 11.02.2020 року о 09 годині 40 хвилин на автодорозі М-28 Одеса-Южне, 28 км, керував транспортним засобом марки DAEWOO Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 , який підлягає обов`язковому технічному контролю, оскільки належить ДП «Укрзалізниця», однак своєчасно не пройшов ОТК в установленому законом порядку, чим порушив п.п. 31.3Б та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Вирішуючи питання про наявність в діях позивача ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001року №1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст.14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За приписами п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статті 35 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Обов`язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років;

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України «Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України».

Обов`язковий технічний контроль транспортного засобу передбачає перевірку технічного стану транспортного засобу, а саме: системи гальмового і рульового керування, зовнішніх світлових приладів, пневматичних шин та коліс, світлопропускання скла, газобалонного обладнання (за наявності), інших елементів у частині, що безпосередньо стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища.

При цьому, періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить: для легкових автомобілів, що використовуються як для перевезення пасажирів або як вантажів з метою отримання прибутку, так і вантажні автомобілі (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки.

На кожний транспортний засіб, що пройшов обов`язковий технічний контроль і визнаний технічно справним, суб`єкт проведення обов`язкового технічного контролю складає протокол перевірки його технічного стану, який видається водію транспортного засобу. У протоколі зазначається строк чергового проходження обов`язкового технічного контролю транспортного засобу відповідно до періодичності проходження, встановленої частиною восьмою цієї статті.

Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України.

Аналогічні положення наведено і в п. 1 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 року N 137.

Відповідно до п.1 «Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, технічного опису та зразка протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2017 року №137, порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає процедуру проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, зареєстрованих уповноваженими органами МВС, за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливість експлуатації, крім таких транспортних засобів:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Як передбачено пп.15 п.2 Порядку, транспортний засіб, що використовується з метою отримання прибутку - транспортний засіб, що експлуатується юридичними, фізичними особами - підприємцями під час провадження господарської діяльності з метою отримання прибутку, фізичними особами під час виконання цивільно-правових угод з метою отримання прибутку.

Як встановлено судом та особисто зазначено позивачем, транспортний засіб DAEWOO Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 , зареєстрований за АТ «Українська залізниця» регіональна філія «Одеська залізниця».

Отже, саме юридична особа є власником транспортного засобу, яким керував позивач.

Відповідно до ч.3 ст.121 КпАП України адміністративна відповідальність настає у випадку керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Той факт, що транспортний засіб DAEWOO Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 , не проходив технічного огляду, позивач визнає, але в поданій до суду позовній заяві заперечує вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 63 ГК України залежно від форм власності, передбачених законом, в Україні можуть діяти підприємства таких видів, зокрема, приватне підприємство, що діє на основі приватної власності громадян чи суб`єкта господарювання (юридичної особи).

Статтею 113 ГК України передбачено, що приватним підприємством визнається підприємство, що діє на основі приватної власності одного або кількох громадян, іноземців, осіб без громадянства та його (їх) праці чи з використанням найманої праці. Приватним є також підприємство, що діє на основі приватної власності суб`єкта господарювання - юридичної особи.

В силу норм ст. 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, видами діяльності АТ «Українська залізниця» є:Код КВЕД 30.20 Виробництво залізничних локомотивів і рухомого складу, Код КВЕД 08.11 Добування декоративного та будівельного каменю, вапняку, гіпсу, крейди та глинистого сланцю; Код КВЕД 25.11 Виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій; Код КВЕД 25.72 Виробництво замків і дверних петель; Код КВЕД 46.12 Діяльність посередників у торгівлі паливом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами; Код КВЕД 79.11 Діяльність туристичних агентств; Код КВЕД 85.32 Професійно-технічна освіта; Код КВЕД 86.21 Загальна медична практика; Код КВЕД 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; Код КВЕД 47.30 Роздрібна торгівля пальним; Код КВЕД 49.10 Пасажирський залізничний транспорт міжміського сполучення; Код КВЕД 49.20 Вантажний залізничний транспорт (основний); Код КВЕД 49.31 Пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення; Код КВЕД 52.10 Складське господарство; Код КВЕД 52.21 Допоміжне обслуговування наземного транспорту; Код КВЕД 52.24 Транспортне оброблення вантажів; Код КВЕД 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; Код КВЕД 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування;

та інше.

Враховуючи викладене, транспортний засіб можна віднести до категорії легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, а тому підлягає обов`язковому технічному контролю.

Згідно п. 1 ч. 7 Закону України «Про дорожній рух», періодичність проходження обов`язкового технічного контролю для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років становить - кожні два роки.

Отже, позивач має кожні 2 роки проходити обов`язковий технічний контроль транспортного засобу DAEWOO Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 .

Матеріали справи свідчать, що позивачем не було надано відповідачу протокол на транспортний засіб, що пройшов обов`язковий технічний контроль і визнаний технічно справним.

Посилання позивача на ту обставину, що транспортний засіб не використовується для перевезення пасажирів та вантажів з метою отримання прибутку вищенаведений висновок не спростовує.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем були дотримані вимоги КУпАП при розгляді справи, було роз`яснено позивачу права, повідомлено про вчинене ним порушення, заслухано його пояснення та надано ним належну оцінку.

Що стосується посилання позивача на ту обставину, що у постанові не зазначено доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, то суд вказує на ту обставину, що сам факт непроходження обов`язкового технічного огляду автомобілю може бути лише спростований наданням відповідного доказу саме проходження такого огляду, однак в судовому засіданні та на місці зупинки позивачем такого доказу надано не було, що вже є підтвердженням вчинення правопорушення.

Що стосується незазначення в постанові вимог закону, який порушив позивач, то суд вказує, що сама по собі диспозиція ч.3 ст.121 КУпАП вказує на непроходження технічного контролю, отже зазначення відсилочної норми не потребує.

Отже, дослідженими в справі доказами встановлено, що дійсно позивач 11.02.2020 року керував автомобілем DAEWOO Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 , який підлягає обов`язковому технічному контролю, оскільки належить ДП «Укрзалізниця», однак своєчасно не пройшов ОТК в установленому законом порядку, чим порушив вимоги ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Тому в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Встановивши дані обставини, суд, приходить до висновку, що постанова інспектора від 11.02.2020 року серії БАА №530272 винесена на підставі та в межах повноважень, наданих інспектору, у спосіб, що передбачені Конституцію України та чинним законодавством України, за наявністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП.

При цьому зміст постанови відповідає вимогам ст.ст. 283, 284 КпАП України.

Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є повністю безпідставними та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого - АДРЕСА_1 ) до інспектора СРПП №1 Лиманського відділу поліції ГУНП в Одеській області капітана поліції Іванченка Євгена Миколайовича (67502, Одеська область, Лиманський район, смт. Доброслав, вул. Грубника 33 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Судові витрати за розгляд справи судом віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде складено 19.03.2020 року.

СуддяІ. В. Погорєлов