Справа № 824/116/20-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2020-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2020 р. м. Чернівці справа № 824/116/20-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маренича І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фермерського господарства "СГТ Полонина-Агро" до Управління Держпраці у Чернівецькій області про визнання бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Фермерське господарство "СГТ Полонина-Агро" (далі - позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом, у якому просить :

- визнати протиправною бездіяльність Управління Держпраці у Чернівецькій області (далі - відповідач) при розгляді інформації ДПС щодо не проведення інспекційного відвідування (перевірки) за інформацією ДПС та її територіальних органів про факти порушення законодавства про працю, виявлені в ході здійснення повноважень;

- зобов`язати Управління Держпраці у Чернівецькій області провести інспекційне відвідування (перевірку) за інформацією ДПС та її територіальних органів про факти порушення законодавства про працю, виявлені в ході здійснення повноважень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що неправомірна бездіяльність Управління Держпраці у Чернівецькій області як суб`єкта владних повноважень, яким допущено порушення норм законодавчих актів, що виразилось у не проведенні інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, не взяття взагалі до уваги та не надано оцінку доказам, що призвело до розгляду матеріалів при неповному та необ`єктивному дослідженні всіх фактичних обставин справи, проведено формальний розгляд тільки скерованих матеріалів Головного управління ДПС у Чернівецькій області, а також позбавлення фермерського господарства "СГТ Полонина Арго" можливості скористатись своїми правами, як об`єкт відвідування та іншими правами передбаченими "Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю".

27.02.2020 р. відповідач не погоджуючись із поданим позовом подав до суду відзив, в якому вказував, що 30.10.2019 р. уповноваженою посадовою особою був отриманий акт про проведення фактичної перевірки позивача з питань дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) від Головного управління ДПС у Чернівецькій області. З дотриманням визначеного законодавством строку позивачу поштою направлено повідомлення про отримання матеріалів перевірки. Таким чином, процедуру накладення фінансової санкції відповідно до ст. 265 КЗпП України було дотримано у повній мірі, відповідно до чинних змін до Постанови Кабінету Міністрів України №509 акт перевірки є правомірною підставою для накладення штрафу, а додаткове проведення інспекційного відвідування не є обов`язковими.

12.02.2020 р. ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду у справі №824/116/20-а відкрито провадження у справі, ухвалено призначити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження на 10:30 год. 02.03.2020 р.

02.03.2020 р. представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, за його відсутності. Вказував, що позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача також подав до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, за його відсутності. Вказував, що проти позовних вимог заперечує повністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи приписи ст. 194 КАС України та подання учасниками справи заяв про розгляд справи у порядку письмового провадження без їх участі, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне.

Фермерське господарство "СГТ Полонина - Агро" (59020, Чернівецька область, Сторожинецький район, с. Банилів-Підгірний, ) відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи зареєстроване, як юридична особа 14.10.2010 року Сторожинецькою районною державною адміністрацією Чернівецької області (а.с. 10).

Як вбачається із матеріалів справи, головним управлінням ДПС у Чернівецькій області в період з 05.09.2019 р. по 13.09.2019 р. проведено фактичну перевірку позивача з питань дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), за результатом якої 13.09.2019 р. складено акт №3/24-13-33-05-11/36755235 (а.с. 11 - 12).

Під час перевірки встановлено порушення, абз. 3 ст. 24 КЗпП України, а саме працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору оформленого наказом чи розпорядженням власником або уповноваженого ним органу та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Головне управління ДПС у Чернівецькій області надало інформацію, про те, що на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.09.2018 р. "Про заходи, спрямовані на детінізацію відносин у сфері зайнятості населення" направило матеріали фактичної перевірки по фермерському господарству "СГТ Полонина - Агро" по яких вбачається використання найманої праці, а саме фактичного допуску до роботи без належного оформлення документів встановлених ч. 3 ст. 24 КЗпП України трьох осіб, а саме ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 59).

01.11.2019 р. відповідач повідомив позивача, що справа про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбаченого ч. 2 ст. 265 КЗпП України буде розглянута у 45 денний строк (а.с. 63).

Як вбачається із матеріалів справи, 27.11.2019 р. позивач направив до Управління Держпраці у Чернівецькій області заяву, в якій просив провести перевірку додержання законодавства про працю на ФГ "СГТ Полонина Агро" за інформацією наданою органами ДПС .

Розглянувши вказану заяву відповідачем, листом від 04.12.2019 р. повідомлено, що керуючись Порядком державного контролю за додержанням законодавства про працю, підстави для здійснення інспекційного відвідування фермерського господарства "СГТ Полонина - Арго" відсутні.

02.12.2019 р. заступником начальника Управління Держпраці у Чернівецькій області розглянувши справу про накладення штрафу на підставі акта про проведення фактичної перевірки з питань дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) головного управління ДПС у Чернівецькій області від 13.09.2019 р. №3/24-13-33-05-11/36755235 щодо порушень позивачем законодавства про працю вирішила накласти на позивача штраф у розмірі 375570,00 грн, про прийняла постанову №3/24-13-33-05-11/36755235/ТД-ФС/188 (а.с. 30 - 31).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства та встановлених під час судового розгляду фактичних обставин справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому, вжите законодавцем словосполучення «у спосіб» означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії, повинен обирати лише визначені законом способи.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 р. № 877-V (далі - Закон № 877-V), дія якого поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Частиною 4 ст. 2 вищезгаданого Закону передбачено, що заходи контролю здійснюються, зокрема, органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 р. № 96 затверджено Положення Про Державну службу України з питань праці, відповідно до п.1 якого Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

У зв`язку із втратою чинності 14.05.2019 р. постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 р. № 295, якою було затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, Постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю" від 21.08.2019 р. № 823 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок №823), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України від 08.09.2004 р. № 1985-IV, Конвенцією Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом України від 08.09.2004 р. № 1986-IV, та Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

У відповідності до п. 2 Порядку № 823, заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Відповідно до змісту пп.6 п.5 Порядку № 823, підставами для здійснення інспекційних відвідувань є інформація ДПС та її територіальних органів про факти порушення законодавства про працю, виявлені в ході здійснення повноважень.

Перед реєстрацією інспекційного відвідування роботодавця, щодо якого протягом попередніх шести календарних місяців здійснювалися інспекційні відвідування, керівник органу контролю (інша уповноважена ним посадова особа) вивчає питання про доцільність його проведення.

Відповідно до п. 6 Порядку № 823 під час підготовки до проведення інспекційного відвідування інспектор праці може одержати інформацію та/або документи, що стосуються предмета інспекційного відвідування, зокрема шляхом проведення аналізу наявної (доступної) інформації про стан додержання об`єктом відвідування законодавства про працю.

Документи, одержані під час підготовки до проведення інспекційного відвідування, що містять інформацію про порушення об`єктом відвідування вимог законодавства про працю, долучаються до матеріалів інспекційного відвідування.

Відповідно до п.18 Порядку № 823, якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною.

Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів після дня підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.

Пунктом 24 Порядку № 823 передбачено, що у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом, після розгляду зауважень об`єкта відвідування до нього (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування, за результатами якого вносить припис та вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

Аналіз наведених правових норм дозволяє дійти висновку, що отримання інформації від ДПС та її територіальних органів про виявлені в ході здійснення контрольних повноважень факти порушення платниками податків законодавства про працю, є підставою для призначення і проведення відповідним територіальним органом Держпраці заходів державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування. За результатами проведеного інспекційного відвідування складається акт, на який об`єкт відвідування може подати зауваження. На підставі акту, після розгляду зауважень, може бути вжито заходів до притягнення винної у допущенні порушень особи до встановленої законом відповідальності.

В той же час, матеріали справи не містять жодних доказів щодо прийняття уповноваженою особою відповідача рішення про проведення інспекційного відвідування позивача, або недоцільність проведення такого заходу.

Як слідує з матеріалів справи, листом від 29.10.2019 р. Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області копії матеріалів фактичної перевірки фермерського господарства "СГТ Полонина Агро" було направлено на адресу Управління Держпраці у Чернівецькій області, які отримані відповідачем 30.10.2019 р. відповідно до штампу реєстрації вхідної кореспонденції.

Також судом встановлено, що листом Управління Держпраці у Чернівецькій області позивача повідомлено, що акт перевірки від 13.09.2019 р. №3/24-13-33-05-11/36755235 Головного управління ДПС у Чернівецькій області направлено на їхню адресу і є підставою для накладення штрафу за порушення законодавства про працю, передбаченою ч. 2 ст. 256 КЗпП України.

Як вбачається із матеріалів справи, 27.11.2019 р. позивач направив до Управління Держпраці у Чернівецькій області заяву, в якій просив провести перевірку додержуючись законодавства про працю за інформацією наданою органами ДПС .

Розглянувши вказану заяву відповідачем, листом від 04.12.2019 р. повідомлено, що керуючись Порядком державного контролю за додержанням законодавства про працю, підстави для здійснення інспекційного відвідування фермерського господарства "СГТ Полонина - Арго" відсутні.

Стосовно посилань позивача на норми Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 р. № 509 (далі - Порядок № 509), суд зазначає наступне.

Відповідно до абз.2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі:

фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Частиною 4 ст. 265 КЗпП України визначено, що штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За змістом п. 1 та 2 Порядку № 509 цей Порядок визначає механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення" (далі - штрафи).

Штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту), керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами четвертим - шостим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи накладаються на підставі:

рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації;

акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю або зайнятість населення, здійсненого у зв`язку з невиконанням вимог припису;

акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників;

акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування;

акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 265 КЗпП України штрафи, зазначені в абзаці другому частини другої цієї статті, можуть бути накладені центральним органом виконавчої влади, зазначеним у частині четвертій цієї статті, без здійснення заходу державного нагляду (контролю) на підставі рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації.

Аналіз зазначеної норми вказує, що без здійснення заходу державного нагляду (контролю) відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України можуть бути накладені лише штрафи на підставі рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації.

У всіх інших випадках вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, проведення заходу державного нагляду (контролю) є обов`язковим.

Суд зазначає, що в даному випадку норми Порядку № 509 не суперечать положенням КЗпП України, оскільки в ході здійснення контрольних заходів податковим органом можуть бути виявлені й інші порушення законодавства про працю, окрім тих, відповідальність за які передбачена абз. 2 ч. 2 ст.265 КЗпП України.

Однак, у випадку спірних правовідносин, враховуючи, що актом Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 13.09.2019 р. №3/24-13-33-05-11/36755235 було встановлено порушення позивачем законодавства про працю, відповідальність за яке передбачена саме абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, відповідач був зобов`язаний здійснити захід державного нагляду (контролю), а саме: провести інспекційне відвідування.

Враховуючи, що такий захід відповідачем не здійснений, суд дійшов висновку, що відповідач діяв з порушенням вимог Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю та Порядку накладення штрафу за порушення законодавства про працю, у зв`язку з чим визнає бездіяльність Управління Держпраці у Чернівецькій області при розгляді інформації ДПС щодо не проведення інспекційного відвідування за інформацією ДПС та її територіальних органів про факти порушення законодавства про працю, виявлені в ході здійснення повноважень.

Враховуючи викладене суд, зобов`язує Управління Держпраці у Чернівецькій області провести інспекційне відвідування (перевірку) за інформацією ДПС та її територіальних органів про факти порушення законодавства про працю, виявлені в ході здійснення повноважень.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням встановлених обставин та наведених правових положень, суд приходить до висновку, що відповідачем не дотримано приписи ч. 2 ст. 2 КАС України, а тому оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Так, відповідно до ч. 1 та 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

При цьому даною статтею передбачено цілі розподілу, визначення розміру та розмір судових витрат.

Зокрема, згідно ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4 та 5 ст. 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Надаючи оцінку письмовим доказам, суд наголошує, що на підставі п. 2 ч. 3 ст. 134 КАС України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Аналізуючи наведені норми процесуального законодавства, суд приходить до висновку, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації сторін, яка не є суб`єктом владних повноважень, та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інші витрати, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21.03.2018 р. у справі № 815/4300/17, від 11.04.2018 р. у справі № 814/698/16.

Дослідженням договору про надання правничої допомоги від 19.09.2019 р. встановлено, що предметом даного договору є надання адвокатом усіма законними методами та способами правової допомоги клієнту в суді у справі за позовом до Управління Держпраці у Чернівецькій області.

Згідно додатку №2 від 01.12.2019 року до договору про надання правничої допомоги від 19.09.2019 року Фермерське господарство "СГТ Полонина - Агро" (замовник) сплачує адвокату (виконавець) гонорар у розмірі 1000 гривень за кожну годину витраченого виконавцем часу для виконання послуг.

Згідно акту виконаних робіт №2 від 13.03.2020 року замовник підтверджує отримання правничої допомоги від виконавця. Відповідно до даного акту перелік надання правничої допомоги становить 7000,00 грн.

На підтвердження отримання гонорару, адвокатом надано до суду платіжне доручення №203 про отримання від позивача 7000,00 грн, відповідно до послуг адвоката до атку виконаних робіт №2 від 13.03.2020 року.

З акту виконаних робіт № 2 від 13.03.2020 р. видно, що в межах договору про надання правової допомоги від 19.09.2019 р. адвокатом здійснено :

1) ознайомлення з матеріалами справи, узгодження правової позиції та надання консультацій замовнику - 3 години;

2) складання та подання адміністративного позову до суду - 3 години;

3) представництво інтересів замовника в судових засіданнях у Чернівецькому окружному адміністративному суді - 1 година.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що надані суду докази підтверджують факт понесення позивачем витрат на правничу допомогу за договором, роботу здійснену адвокатом в межах даного позову, обумовлений сторонами (позивачем та адвокатом) розмір гонорару відповідає складності справи та є розумним в межах сьогодення.

Відповідач під час судового розгляду справи не довів неспівмірність понесених позивачем витрат на правничу допомогу.

Також, з урахуванням того, що адміністративний позов задоволено повністю, тому слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати - судовий збір в сумі 2121,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №198 на суму 200 грн від 06.02.2020 року та платіжним дорученням №53 на суму 1921грн від 11.02.2020 року (а.с. 49,52).

За наведеного вище, суд дійшов висновку про задоволення заяви про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача відповідних витрат.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Управління Держпраці у Чернівецькій області при розгляді інформації ДПС щодо не проведення інспекційного відвідування (перевірки) за інформацією ДПС та її територіальних органів про факти порушення законодавства про працю, виявлені в ході здійснення повноважень;

3 Зобов`язати Управління Держпраці у Чернівецькій області провести інспекційне відвідування (перевірку) за інформацією ДПС та її територіальних органів про факти порушення законодавства про працю, виявлені в ході здійснення повноважень.

4. Стягнути на користь фермерського господарства "СГТ Полонина-Агро" за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Чернівецькій області судові витрати - витрати на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн та судовий збір у розмірі 2121,00 грн.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - Фермерське господарство "СГТ Полонина-Агро" (с. Банилів-Підгірний, Сторожинецький район, Чернівецька область, 59020, Код )

Відповідач - Управління Держпраці у Чернівецькій області (вул. Зелена, 3, м. Чернівці, 58003, Код )

Суддя І.В. Маренич