Справа № 336/502/20
Суддя: Жупанова І. Б.
Дата ухвалення: 2020-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючої судді Жупанової І.Б., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції Ганжи Віталія Володимировича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому зазначає, що 17.01.2020 р. посадовою особою інспектором 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенантом поліції Ганжею В.В., відносно нього була винесена постанова серії ЕАК № 1988049 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КпАП України за порушення вимог п.9.8 Правил дорожнього руху та накладено штраф в розмірі 425 грн.

За змістом оскаржуваної постанови,позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що «…17.01.2020 о 15-00 водій керував ТЗ без ввімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом, чим порушив п. п.9.8 ПДР України».

Посилаючись на те, що Правил дорожнього руху він не порушував, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, докази винуватості відсутні, проте відповідач всупереч вимогам закону безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 просить суд визнати дії відповідача неправомірними, постанову про притягнення до адміністративної відповідальності скасувати.

Ухвалою від 29.01.2020 р. у справі відкрито провадження та призначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач скористався своїм правом, врегульованим ч.4 ст. 159, ч.1 ст. 261 КАС України, відзив на позов до суду не подав, відеозапис правопорушення не направляв. Заяв по суті справи до матеріалів справи не надходило.

Вивчивши обставини справи, враховуючи доводи сторін, дослідивши наявні у справі докази в сукупності, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Як випливає із змісту ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, а в силу ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 17.01.2020 р. посадовою особою інспектором 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенантом поліції Ганжею В.В., відносно позивача ОСОБА_1 була винесена постанова серії ЕАК № 1988049 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КпАП України за порушення вимог п.9.8 Правил дорожнього руху та накладено штраф в розмірі 425 грн..

За змістом оскаржуваної постанови,позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що «…17.01.2020 о 15-00 водій керував ТЗ без ввімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом, чим порушив п. п.9.8 ПДР України».

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення ,які мають ознаки злочину»,залежно від ступеня їх суспільної небезпеки(рішення у справі «Лутц проти Німеччини»,»Отцюрк проти Німеччини»,»Девеєр проти Бельгії»,»Адольф проти Австрії» та інші),отже,адміністративне обвинувачення має бути доведено державою ,в особі уповноважених на те посадових осіб,а тому особа,яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов*язана доводити свою невинуватість.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 72 ч.2 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення,дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатись на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення,за винятком випадків,коли він доведе,що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення,але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно пункту 9.8 ПДР України Під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене: З 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

За змістом позову ОСОБА_1 зазначає, що відповідач не долучив до матеріалів справи належні достатні та допустимі докази, які б підтвердили рух ТЗ без ввімкненого ближнього світла фар. Вказав, що сама по собі постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності має невідповідності оскільки ділянка траси на якій його зупинили відноситься до Шевченківського району м. Запоріжжя. Висновки інспектора вочевидь не відповідають фактичним обставинам справи.

Згідно п. 2 оскаржуваної постанови місцем розгляду справи є траса М18 Е 105, Запорізька, Шевченківський. Враховуючи, що вказана ділянка траси на якій було зупинено позивача та інкриміновано порушення п. 9.8 ПДР, відноситься до Шевченківського району м. Запоріжжя, тобто знаходиться в межах населеного пункту, суд приходить до висновку, що вимоги п. 9.8 ПДР України в цій частині на водія т/з Сенс д.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не поширювались, а отже відносно останнього протиправно складено постанову серії ЕАК № 1988049.

На підставі зазначеного, суд вважає, що за результатами розгляду справи об`єктивно, повно та всебічно досліджені обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, порушення ПДР, яке інкримінується ОСОБА_1 об`єктивно доказами не підтверджено, тому оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Суд на підставі ст.2 КАС України перевірив чи діяв відповідач на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, на підставі та у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України з використанням цих повноважень з метою, з якою вони надані, обґрунтовано, неупереджено, добросовісно, розсудливо з дотриманням принципу рівності перед законом, протягом розумного строку.

Судом встановлено, що вищенаведені вимоги закону відповідачем, який безпосередньо складав оскаржувану постанову, не були дотримані, відповідач діяв хоча і у межах наданих йому повноважень, з прийняттям рішення про накладення на позивача адміністративного стягнення передбаченого законом виду та розміру, проте не встановив всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не підтвердив доказами, що на позивача на час складання постанови поширювались положення п. 9.8 ПДР України.

Відтак, судом встановлено підстави для визнання дій відповідача протиправними

Керуючись ст. 2, 6, 8, 9, 12, 72-79, 132, 139, 143, 159, 205, 229, 241-246, 257, 262, 269-272, 286 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції Ганжи Віталія Володимировича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення ЕАК № 1988049 від 17.01.2020 року винесену інспектором 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенантом поліції Ганжею В.В. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень скасувати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

На підставі ч.2 ст. 271 КАС України копію судового рішення невідкладно надіслати учасникам справи.

Суддя Жупанова І.Б.