Справа № 200/790/20-а
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2020-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2020 р. Справа№200/790/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до відповідача: Костянтинівсько - Дружківськго об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області

про: визнання незаконними та скасування рішень Костянтинівсько Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 25 жовтня 2019 року та рішення Костянтинівсько Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду від 27 листопада 2019 року щодо відмови в призначенні пільгової пенсії відповідно до статті 55 Закону України Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зобов`язати Костянтинівсько Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України Про статус та соціальний захист громадян в наслідок Чорнобильської катастрофи від 19 вересня 2019 року, із урахуванням до страхового стажу періоду з 18 грудня 1991 року по 08 квітня 1994 року проходження служби в органах внутрішніх справ, та із урахуванням періоду з 29 квітня 1986 року по 09 червня 1986 року до періоду прийманні участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Костянтинівсько-Дружківськго об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області про: визнання незаконними та скасування рішень Костянтинівсько Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 25 жовтня 2019 року та рішення Костянтинівсько Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду від 27 листопада 2019 року щодо відмови в призначенні пільгової пенсії відповідно до статті 55 Закону України Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зобов`язати Костянтинівсько Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України Про статус та соціальний захист громадян в наслідок Чорнобильської катастрофи від 19 вересня 2019 року, із урахуванням до страхового стажу періоду з 18 грудня 1991 року по 08 квітня 1994 року проходження служби в органах внутрішніх справ, та із урахуванням періоду з 29 квітня 1986 року по 09 червня 1986 року до періоду прийманні участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 19.09.2019 року він звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Позивач зазначає, що вказана заява відповідачем була розглянута двічі та прийняті рішення від 25.10.2019 року та від 27.11.2019 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки він не мав достатнього страхового стажу, а саме 15 років. Позивач вказує, що відповідач безпідставно не зарахував до страхового стажу період проходження служби в органах внутрішніх справ з 18 грудня 1991 року по 08 квітня 1994 року, оскільки долучені до заяви довідки № 24129л/к від 04.10.2019 року, видана Костянтинівським міським відділом ГУМВС України в Донецькій області, № 624 л/к та № 625 від 31.10.2019 року, видані Головним управлінням МВС України в Донецькій області оформлені відповідно до вимог п. 23 Постанови КМУ № 637 від 12.08.1993 року, а саме містить підпис посадової особи та засвідчені печаткою установи.

Крім того позивач вважає, що відповідач зобов`язаний зарахувати період з 29 квітня 1986 року по 09 червня 1986 року до періоду коли він приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, оскільки відповідно до поданих ним до управління документів вказано період з якого він приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, населений пункт (місце) де проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та інші відомості передбачені чинним законодавством.

З огляду на викладене, позивач зазначає, що рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 25.10.2019 року та від 27.11.2019 року є незаконними, та такими, що порушують його конституційні права, прийняті з порушенням вимог Законів України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про статус та соціальний захист громадян постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи», а отже на думку позивача підлягають скасуванню.

Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву на позовну заяву відповідач посилається на те, що позивач звернувся 19.09.2019 року до управління із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (робота під час ліквідації аварії на ЧАЕС) відповідно до п. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідач зазначає, що позивачем була надана довідка від 04.10.2019 року за № 24129 л/к, видана Костянтинівським міським відділом Головного управління МВС України в Донецькій області про період служби з 18.12.1991 року до 08.04.1994 року в Костянтинівському міському відділу Головного управління МВС України в Донецькій області, яка підписана членом ліквідаційної комісії Костянтинівського МВ. Також, позивачем надана довідка від 31.10.2019 року № 625 л/к, 624 л/к, видані Головним управлінням МВС України в Донецькій області, які підтверджують періоди служби з 18.12.1991 року до 08.04.1994 року. Всі довідки містять підпис однієї особи члена ліквідаційної комісії, та не містять підпису керівника, що не відповідає вимогам п. 23 Постанови КМУ № 637 від 12.08.1993 року. У зв`язку з чим на думку відповідача зарахувати вказаний період до страхового стажу не можливо.

Відповідач зазначає, що згідно пп. 8 п. 5 розділу ІІ Постанови Правління Пенсійного фонду України «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 22.11.2005 року № 22-1 для призначення пенсії за віком на пільгових умовах (робота під час ліквідації аварії на ЧАЕС) подаються документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи (за наявності)) та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"). Відповідач вказує на те, відповідно до наданої архівної довідки від 22.08.2019 року № 179/1/12682, виданої Галузевим державним архівом Міністерства оборони України наявна інформація про те, що військова частина НОМЕР_1 , в якій проходив службу ОСОБА_1 , приймала участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, але відсутня інформація, що ОСОБА_1 був відряджений в райони ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Отже, відповідач вважає, що встановити період участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ОСОБА_1 не є можливим. Враховуючи викладені обставини та наявність у ОСОБА_1 лише 14 років 02 місяців 0 днів страхового стажу, відповідачем прийняті рішення від 25.10.2019 року та від 27.11.2019 року про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах. Відповідач вважає, що спірні рішення були прийняті у межах та у спосіб визначений чинним законодавством.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20 січня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 10 лютого 2020 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2020 року відкладено розгляд справи на 11 березня 2020 року, у зв`язку з необхідністю отримання додаткових пояснень по справі та витребування додаткових доказів по справі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 березня 2020 року відкладено розгляд справи на 17 березня 2020 року, у зв`язку з необхідністю витребування додаткових доказів по справі.

17 березня 2020 року відкладено розгляд справи на 20 березня 2020 року, з метою отримання від позивача оригіналу військового квитка (дублікат) НОМЕР_2 , посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорії 2) серії НОМЕР_3 .

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20 березня 2020 року призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження до судового розгляду по суті на 23 березня 2020 року.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

З огляду на те, що позивач та представник відповідача у судове засідання не з`явились, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі сторін в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту громадянина України серія НОМЕР_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 (а. с. 3).

З матеріалів справи встановлено, що 19.09.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Костянтинівсько Дружківського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області з заявою про призначення про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

До заяви позивачем були надані наступні документи: копія дубліката трудової книжки від 18.12.2000 року серії НОМЕР_6 , довідка про проходження військової служби від 02.10.2019 року № 6986, архівна довідка від 22.08.2019 року № 179/1/12682, видана галузевим державним архівом Міністерства оборони України, архівна довідка про навчання від 16.07.2019 року № 110-05/922, видана Донбаською державною машинобудівною академією, довідка про період служби від 04.10.2019 року № 24129 л/к, видана Костянтинівським міським відділом Головного управління МВС України в Донецькій області, довідка від 31.10.2019 року № 625 л/к та № 624 л/к, видані Головним управлінням МВС України в Донецькій області, копія посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорії 2) серія НОМЕР_3 від 26.10.2000 року, копія паспорту НОМЕР_4 , виданого Костянтинівським МВ УМВС України в Донецькій області від 14.03.2001 року, копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру № НОМЕР_5 від 12.08.2004 року.

Згідно розписки повідомлення встановлено, що позивачу був встановлений строк до 18.12.2019 року для надання додаткових документів, а саме військового квитка та інший документ про стаж, які були надані позивачем 11.10.2019 року.

25 жовтня 2019 року Костянтинівсько Дружківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах (а. с. 4).

Також, судом встановлено, що 27 листопада 2019 року Костянтинівсько Дружківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах (а.с. 5-6).

Зі змісту вказаних рішень встановлено, що заявником надана довідка від 04.10.2019 року за № 24129 л/к, видана Костянтинівським міським відділом Головного управління МВС України в Донецькій області про період служби з 18.12.1991 року до 08.04.1994 року в Костянтинівському міському відділу Головного управління МВС України в Донецькій області, яка підписана членом ліквідаційної комісії Костянтинівського МВ.

Також, заявником надані довідки від 31.10.2019 року № 625 л/к, 624 л/к, видані Головним управлінням МВС України в Донецькій області, які підтверджують періоди служби з 18.12.1991 року до 08.04.1994 року. Всі довідки містять підпис однієї особи члена ліквідаційної комісії, та не містять підпису керівника, що не відповідає вимогам п. 23 Постанови КМУ № 637 від 12.08.1993 року. Тому для зарахування до страхового стажу періоду проходження служби у Костянтинівському МВС УВС Донецької області з 18.12.1991 року по 08.04.1994 року не має підстав.

Згідно наданої заявником довідки від 22.08.2019 року № 179/1/12682, виданої Галузевим державним архівом Міністерства оборони України, ОСОБА_1 , проходив строкову військову службу в військовій частині НОМЕР_1 з 27.10.1984 року по 09.06.1986 року.

Відповідно до вищевказаної довідки, відрядження ОСОБА_1 в районі ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС не відображені, поіменні списки військовослужбовців, що відображають вибуття в район м. Чорнобиль відсутні та в «Журнале учета доз радиоактивного облучения» (мовою оригіналу) за період з 30.04.1986 року по 04.07.1986 року, який знаходиться на зберіганні в архіві, ОСОБА_1 не значиться.

Згідно пп. 8 п. 5 розділу ІІ Постанови Правління Пенсійного фонду України «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 22.11.2005 року № 22-1 для призначення пенсії за віком на пільгових умовах (робота під час ліквідації аварії на ЧАЕС) подаються документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи (за наявності) та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Відповідно до наданої архівної довідки від 22.08.2019 року № 179/1/12682, виданої Галузевим державним архівом Міністерства оборони України наявна інформація про те, що військова частина НОМЕР_1 , в якій проходив службу ОСОБА_1 , приймала участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, але відсутня інформація, що ОСОБА_1 був відряджений в райони ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Тому встановити період участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобільській АЕС ОСОБА_1 не є можливим.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до наданих документів страховий стаж ОСОБА_1 склав 14 років 02 місяці 0 днів.

На момент звернення відсутнє право та відсутній необхідний страховий стаж для призначення пенсії за віком на пільгових умовах (робота під час ліквідації аварії на ЧАЕС) відповідно до п. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

За таких обставин відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п. п. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Не погодившись з рішеннями Костянтинівсько - Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 25.10.2019 року та від 27.11.2019, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Суд враховує, що конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості, пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, виконанням трудових обов`язків і є однією з форм соціального захисту, цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України Про пенсійне забезпечення.

Закон України Про пенсійне забезпечення № 1788 від 05.11.1991 року, відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування).

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України Про пенсійне забезпечення.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-XII від 28.02.1991.

Відповідно до абз. 2 п.1 ч.1 ст. 55 Закону України №796-XII від 28.02.1991 особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу учасникам, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів зменшується пенсійний вік на 10 років.

Згідно із статті 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 1058-IV) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 25 років.

Статтею 10 зазначеного Закону № 796-XII передбачено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988 -1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки та їх будівництві.

Згідно з статтею 65 Закону № 796-XII документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до частини першої статті 15 Закону № 796-XII підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 № 51 затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який регулює правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Пунктом 2 зазначеного Порядку визначено, що Посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 51 інвалідам з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, віднесеним до категорії 1, а також учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 р. - незалежно від кількості робочих днів, з 1 липня 1986 р. до 31 грудня 1986 р. - не менше 5, а у 1987 р. - не менше 14 календарних днів, віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення синього кольору, серія А. При цьому у посвідченні на правій стороні по діагоналі зліва направо ставиться штамп фарбою червоного кольору "Перереєстровано" і на вільному місці виконується запис про дату перереєстрації. Починаючи з 1 жовтня 1998 р. зазначене посвідчення без такого штампу вважається недійсним. Посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" і "Постраждалий від Чорнобильської катастрофи" (категорії 1, 2, 3 серії А) без відмітки про перереєстрацію, передбачену у абзаці першому пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 4 лютого 1997 р. N 135 (Офіційний вісник України, 1997 р., число 6, с. 68, число 34, с. 7; 1998 р., N 19, ст. 681), з тимчасовими вкладками затвердженого цією постановою зразка для осіб, які станом на 1 жовтня 1998 р. не отримали відповідної довідки у Державному галузевому архіві Міністерства оборони, вважаються чинними до 1 травня 1999 року.

У пункті 10 цього Порядку уточняється на підставі яких документів видається посвідчення. Зокрема, встановлено, що посвідчення видаються учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів: а) посвідчення про відрядження в зону відчуження; б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження; в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту).

У свою чергу довідки про період проживання, роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення є лише підставою для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

З наведеного слідує, що єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом № 796-ХІІ, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена Верховним Судом, зокрема у постановах від 11.09.2019 у справі № 205/8713/16-а, від 25.11.2019 у справі № 464/4150/17, від 08.08.2019 у справі № 533/95/17.

Таким чином, наявність у особи посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є вичерпним доказом участі особи в заходах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорії 2), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 , виданим Донецькою обласною державною адміністрацією (а.с. 8).

Отже, з урахуванням викладеного суд зазначає, що особи, які є учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та надали територіальному органу Пенсійного фонду документи, що підтверджують факт їх роботи у зоні відчуження у 1986 - 1990 роках призначається пенсія за віком зі зниженням пенсійного віку на десять, вісім або п`ять років в залежності від періоду роботу у зоні відчуження.

Як було встановлено судом позивач є ліквідатором наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується відповідним посвідченням та має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». При цьому, вказане посвідчення є дійсним та підстав для проведення перевірки достовірності його видачі та/або скасування дії цього посвідчення судом під час розгляду даної справи не встановлено.

Також, суд не приймає до уваги доводи відповідача про неможливість призначення пенсії позивачеві зі зниженням пенсійного віку, оскільки з наданих позивачем документів не можливо визначити періоди, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Так, суд зауважує, що абзацом 8 підпункту 5 пункту 2.1 Порядку № 22-1, на який у тому числі посилається відповідач заперечуючи проти позову, передбачено, що відповідний документ про участь особи у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС має містити відомості про: (1) період роботи, (2) населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до довідки Костянтинівського об`єднаного міського військового комісаріату Донецької області № 6986 від 02.10.2019 року, яка наявна в матеріалах пенсійної справи, судом встановлено, що позивач у період з 30 червня 1984 року по 09 червня 1986 року проходи службу в лавах Радянської Армії.

Згідно довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України № 179/1/12682 від 22.08.2019 року встановлено, що військова частина № 75110 приймала участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильський АЕС в повному складі, з 29 квітня 1986 року по 10 листопада 1988 року особистий склад займався обладнанням та утримував мостову переправу через р. Прип`ять в м. Чорнобиль.

Крім того, згідно військового квитка (дублікат) серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 встановлено, що останній у період з 30.06.1984 року по 09.06.1986 року проходив службу в армії, а саме з червня 1984 року по жовтень 1984 року у в/ч НОМЕР_7 , з жовтня 1984 року по червень 1986 року у в/ч НОМЕР_1 .

Також, у зазначеному військовому квитку позивача наявний запис про те, що з 29.04.1986 року по 09.06.1986 року ОСОБА_1 приймав участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, доза опромінювання 10,6 бэр.

Отже, військовий квиток позивача містить усі необхідні вимоги, які визначив законодавець у пп. 8 п. 5 Порядку № 22-1, а саме період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та дозу опромінювання.

Проте, відповідач зазначає, що в матеріалах пенсійної справи відсутній військовий квиток, а наявні лише довідка Галузевого державного архіву Міністерства оборони України № 179/1/12682 від 22.08.2019 року та довідка Костянтинівського об`єднаного міського військового комісаріату Донецької області № 6986 від 02.10.2019 року,

Суд зазначає, що згідно розписки повідомлення до заяви про призначення пенсії від 19.09.2019 року вбачається, що відповідачем був наданий позивачу строк для надання військового квитка до 18.12.2019 року, 11.10.2019 року позивачем був наданий військовий квиток, що підтверджується підписом уповноваженої особи відповідача про прийняття військового квитка.

З огляду на викладене, посилання відповідача на відсутність військового квитка є безпідставним, оскільки позивачем був наданий військовий квиток, що підтверджується розпискою повідомленням.

Таким чином документи, які позивач подав до відповідача містить відомості про період роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також відомості про відповідну зону, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Посилання відповідача на відсутність первинних документів, які підтверджують період перебування позивача у зоні відчуження, є безпідставними, оскільки обставини справи та надані на їх підтвердження документи свідчать про наявність у позивача права на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку, відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Стосовно не зарахування до страхового стажу позивача період роботи в органах внутрішній справ у період з 18.12.1991 року по 08.04.1994 року, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 1 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

У п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 1058-IV зазначено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку […] і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону № 1058 загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають: громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, у громадських об`єднаннях, у фізичних осіб - підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, та в інших фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи (надають послуги) на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру.

Згідно ч. 1 ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України Про пенсійне забезпечення, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пункт 3 Порядку № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 23 Порядку № 637 передбачено, що Документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності).

Судом встановлено, що позивачем при зверненні до управління з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах були надані довідка про період служби від 04.10.2019 року № 24129л/к, видана Костянтинівсаьким міським відділом Головного управління МВС України в Донецькій області, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходив служби у Костянтинівському МВВС УВС Донецької області з 18.12.1991 року (наказ Костянтинівського МВВС УВС Донецької області від 18.12.1991 року № 97 о/с) до 08.04.1994 року. ОСОБА_1 звільнений з органів внутрішніх справ 08.04.1994 року за п. 64 «ж» (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справи України (наказ УВС Донецької області від 05.04.1994 року № 102 о/с) (а.с. 9).

Крім того, позивачем були надані довідки Головного управління МВС України в Донецькій області від 31.10.2019 року № 624 л/к та № 625 л/к, відповідно до яких ОСОБА_1 у період з 18.12.1991 року по 08.04.1994 року проходив службу в органах внутрішніх справ України (а.с. 9-зворотній бік, 10).

Суд не приймає посилання відповідача, що вказані довідки не містять підпис керівникам, оскільки, відповідно до вимог п. 23 Порядку № 637 документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності), а не керівником установи як наполягає відповідач.

Суд зазначає, що надані позивачем документи засвідчені уповноваженими особами Костянтинівського міського відділу Головного управління МВС України в Донецькій області та Головним управлінням МВС України в Донецькій області, а також містять відтиск печаті установи, яка їх видала.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає протиправними дії відповідача щодо не зарахування до страхового стажу позивача період проходження служби в органах внутрішніх справ у період з 18.12.1991 року по 08.04.1994 року.

Таким чином, суд вважає, що спірні рішення Костянтинівсько - Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про відмову в призначенні за віком на пільгових умовах від 25 жовтня 2019 року та від 27 листопада 2019 року, прийняте без повного з`ясування усіх обставин справи та дослідження не в повному обсязі документів наданих позивачем при зверненні з заявами про призначення пенсії, в зв`язку з чим рішення є протиправними та такими, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України Відповідно суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Костянтинівсько - Дружківськго об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області про визнання протиправними та скасування рішень Костянтинівсько Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 25 жовтня 2019 року та від 27 листопада 2019 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до статті 55 Закону України Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зобов`язання Костянтинівсько Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до статті 55 Закону України Про статус та соціальний захист громадян в наслідок Чорнобильської катастрофи від 19 вересня 2019 року, із урахуванням до страхового стажу періоду з 18 грудня 1991 року по 08 квітня 1994 року проходження служби в органах внутрішніх справ, та із урахуванням періоду з 29 квітня 1986 року по 09 червня 1986 року до періоду прийманні участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, отже судовий збір не відшкодовується.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Костянтинівсько - Дружківськго об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області про визнання протиправними та скасування рішень Костянтинівсько Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 25 жовтня 2019 року від 27 листопада 2019 року про відмови в призначенні пенсії на пільгових умовах, відповідно до статті 55 Закону України Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зобов`язання Костянтинівсько Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до статті 55 Закону України Про статус та соціальний захист громадян в наслідок Чорнобильської катастрофи від 19 вересня 2019 року, із урахуванням до страхового стажу періоду з 18 грудня 1991 року по 08 квітня 1994 року проходження служби в органах внутрішніх справ, та із урахуванням періоду з 29 квітня 1986 року по 09 червня 1986 року до періоду прийманні участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Костянтинівсько Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 25 жовтня 2019 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до статті 55 Закону України Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Визнати протиправним та скасувати рішення Костянтинівсько Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 27 листопада 2019 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до статті 55 Закону України Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зобов`язати Костянтинівсько Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до статті 55 Закону України Про статус та соціальний захист громадян в наслідок Чорнобильської катастрофи від 19 вересня 2019 року, із урахуванням до страхового стажу періоду з 18 грудня 1991 року по 08 квітня 1994 року проходження служби в органах внутрішніх справ, та із урахуванням періоду з 29 квітня 1986 року по 09 червня 1986 року до періоду прийманні участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Повний текст рішення складено та підписано 23 березня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15-5 п. 15 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.В. Олішевська