Справа № 540/169/20
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2020-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2020 р. м. ХерсонСправа № 540/169/20

Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про зобов`язання виконати правомірне обчислення пенсійних виплат,

встановив:

I. Зміст позовних вимог

23 січня 2020 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ у Херсонській області), у якому просить зобов`язати начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, враховуючи надану нею заяву до територіального фонду від 20.06.2017 р., виконати правомірне обчислення пенсійної виплати за ст. 27 ч. 2 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з чітким виконанням умов і норм двох законів України, згідно яких виконується пенсійна виплата за набутий страховий стаж до набрання чинності цим законом; не ухилитись від своєчасного призначення пенсійної виплати згідно ст. 45 п. 1 пп.1 ЗУ № 1058-4 "з дня, що слідує за днем досягнення особою пенсійного віку".

II. Позиція позивача та заперечення відповідача

Вказані вимоги позивачка обґрунтовує обставинами, викладеними у позові та відповіді на відзив, які полягають у тому, що на протязі всього періоду звернень ( заяви від 11.03.2013 р. та від 20.06.2017 р.) про призначення їй пенсії зі зменшенням пенсійного віку на підставі п. 7.2 Прикінцевих положень Закону № 1058 та проведення розрахунку їй пенсії за кращим варіантом по двоскладовій формулі відповідно до ч. 2 ст.27 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", посадові та службові особи ГУ ПФУ у Херсонській області відмовляють у виконанні вказаних заяв, порушуючи вимоги Закону України "Про пенсійне забезпечення" та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Зокрема, позивачка вважає порушенням її права на своєчасне призначення пенсії внаслідок призначення відповідачем пенсії з наступного дня після внесення реєстраційного запису про припинення нею непідприємницької діяльності, тобто з 04.07.2013 р., оскільки датою звільнення з роботи є дата подання заяви про проведення реєстраційної дії про припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем, тобто 16.12.2011 р. Крім того, позивачка вважає, що її заява від 20.06.2017 року про проведення розрахунку її пенсії за кращим варіантом по двоскладовій формулі відповідно до ч.2 ст.27 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", залишена відповідачем залишена без задоволення, оскільки відповідно до умовного розрахунку, проведеного відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону № 1058, розмір пенсії є меншим за розмір пенсії, розрахований згідно з ч. 1 ст. 27 цього ж Закону. Позивач вважає, що відповідачем проведено умовний розрахунок її пенсії за ч. 2 ст. 27 Закону № 1058 з порушенням вимог цього Закону та Закону "Про пенсійне забезпечення", оскільки за її власними розрахунками розмір пенсійної виплати за страховий стаж, набутий до 01.01.2004 р., має складати 8220,00 грн., а не 168,00 грн., як це зазначає відповідач. Крім того позивачка не погоджується з посиланням відповідача на рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 07.03.2018 р. у справі № 647/3008/17, яке винесено у справі між тими самими сторонами, оскільки у межах справи № 647/3008/17 вона зверталася до суду з позовом до Бериславського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області, а у даній справі відповідачем виступає Головне управління ПФУ в Херсонській області.

05.03.2020 року представником відповідача надано до суду відзив на позовну заяву, яким заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки відповідачем правомірно призначено позивачці пенсію з 04.07.2013 р., що узгоджується з пунктом 7-2 Закону № 1058, яким визначено, що до 1 січня 2015 року право дострокового виходу на пенсію за віком мають жінки, яким виповнилося 55 років, за наявності страхового стажу не менше 30 років та за умови звільнення з роботи. При цьому, відповідно до пунктом 2.21 Порядку № 22-1 особа вважається непрацюючою з дати внесення в Єдиний державний реєстр юридичних осіб - підприємців запису про припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем, враховуючи, що такий запис внесено 03 липня 2013 року, тому саме з цієї дати позивач вважається непрацюючою особою і відповідно пенсія їй призначена з наступного дня. Щодо вимоги позивачки про перерахунок її пенсії за ч. 2 ст. 27 Закону № 1058, то представник відповідача зазначив, що здійснивши розрахунок пенсії позивача за двоскладовою формулою станом на 04.07.2013 року розмір її становив би 844,33 грн, а за формулою, визначеною пунктом 1 статті 27 Закону № 1058, розмір пенсії становив 912,17 грн. Тобто, розрахунок пенсії, проведений відповідно до ч. 2 статті 27 Закону № 1058 є недоцільним, оскільки розмір пенсії є меншим за розмір пенсії, розрахований згідно із ч. 1 статті 27 цього Закону. Крім того, представник відповідача звертає увагу суду, що рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 07.03.2018 року у справі №647/3008/17 вже був вирішений спір між тими самими сторонами про той самий предмет спору.

III. Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 17.02.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи відповідно до ст. 263 КАС України, якою передбачено, що суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо, зокрема, оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Бериславському сервісному центрі ГУ Пенсійного фонду України в Херсонській області та з 04 липня 2013 року отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

20.06.2017 року позивач звернулася до Бериславського об`єднаного Управління ПФУ Херсонської області з заявою, в якій просить надати особливий бланк заяви для розрахунку моєї пенсії за кращим варіантом по двоскладовій формулі відповідно до ст. 27 ч.2 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та провести розрахунок пенсії по двоскладовій формулі відповідно до ст. 27 ч. 2 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" тому, що наданий мені умовний розрахунок моєї пенсії відповідно п.2 ст. 27 Закону він є дійсно умовний, і не відповідає повному дійсному розрахунку по двоскладовій формулі ст. 27 ч. 2 Закону. При цьому, надає варіант розрахунку своєї пенсії по двоскладовій формулі за ч. 2 ст. 27 Закону з метою правильного обрахування належних коефіцієнтів заробітку.

Листом від 25.09.2019 р. № 633/с-99-8 ГУ ПФУ в Херсонській області повідомило Сизонович Т.М. про те, що за заявою на призначення пенсії від 04.07.2013 р. вона не виявила бажання здійснити розрахунок пенсії згідно із пунктом 2 ст. 27 Закону № 1058, а в матеріалах пенсійної справи та в журналі реєстрації рішень також відсутня заява у 2017 році про здійснення цього розрахунку. При цьому, зазначено, що здійснюючи обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 за двоскладовою формулою відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону № 1058 розмір пенсії станом на 04.07.2013 р. становив би 844,33 грн. ( наведено детальний розрахунок). Разом з тим, розрахунок пенсії за формулою, визначеною пункту 1 ст. 27 Закону № 1058, за яким призначено пенсію, становить 912,17 грн. ( наведено детальний розрахунок). Отже, розрахунок пенсії, проведений відповідно до пункту 2 статті 27 Закону № 1058 є недоцільним, оскільки розмір пенсії є меншим за розмір пенсії, розрахований згідно із пунктом 1 статті 27. Крім того, стосовно права на призначення кострової пенсії за віком відповідно до пункту 7-2 розділу ХV Прикінцевих положень Закону № 1058 до закриття підприємницької діяльності, повідомлено, що ОСОБА_1 звернулася до управління Пенсійного фонду України в Бериславському районі Херсонської області з питання призначення дострокової пенсії за віком з 05.01.2013 р. відповідно до пункту 7-2 розділу ХV Прикінцевих положень Закону № 1058, при цьому в Єдиному державному реєстрі значилась як фізична особа - підприємець запис про припинення нею підприємницької діяльності внесено в Єдиний державний реєстр юридичних осіб - підприємців 03.07.2013 р., а тому з цієї дати ОСОБА_1 вважається непрацюючою особою. Оскільки на дату звернення ОСОБА_1 мала статус фізичної особи - підприємця, право на пенсію за вищезазначених умов було відсутнє, про що надано відповідь 18.03.2013 р. за № 7/С-11 згідно із Законом України "Про звернення громадян".

Вважаючи протиправними дії відповідача при обчисленні пенсії за ст. 27 ч. 2 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та її призначення з порушенням п.п.1 п. 1 ст. 45 цього Закону, позивачка звернулася до суду з даним позовом.

V. Норми права, які застосував суд

Згідно частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Конституція України, таким чином, надає громадянам право безпосередньо звертатися до суду із скаргою на рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

В статті 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Тобто, право на отримання пенсії в Україні є конституційним правом громадянина України.

Порядок нарахування та виплати пенсії встановлено Законами України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-ІV та "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII.

Згідно ст. 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Порядок оскарження дій страхувальників, виконавчих органів Пенсійного фонду передбачено статтею 105 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-ІV , якою, зокрема, передбачено, що застраховані особи та члени їхніх сімей мають право на оскарження дій (бездіяльності) страхувальників, виконавчих органів Пенсійного фонду та їх посадових осіб відповідно до законодавства про звернення громадян, а також у судовому порядку. Страхувальники мають право на оскарження дій (бездіяльності) виконавчих органів Пенсійного фонду та їх посадових осіб у порядку підлеглості до вищого органу або посадової особи, а також у судовому порядку. ( ч. 1 цієї статі).

Частиною 1 статі 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський суд з прав людини, практика якого в силу вимог статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є обов`язковою до застосування, у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що "право на суд" та "право на доступ до суду" не є абсолютними. Права можуть бути обмежені, але лише таким способом та до такої міри, що не порушують зміст цих прав (пункт 59 рішення "Де Жуфр де ла Прадель проти Франції", пункт 28 рішення "Станєв проти Болгарії"). Тобто, реалізація права на суд однією зі сторін спору має відбуватись таким чином, щоб не порушувати права іншої сторони".

Крім того, у статті 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод під назвою "Заборона зловживання правами" передбачено, що жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції".

VI. Оцінка суду

Як було встановлено судом та підтверджується матеріалами позову, звертаючись до суду з вказаним позовом, позивачка пов`язує порушення своїх прав з протиправністю дій відповідача при розгляді її заяв від 11.03.2013 р. та від 20.06.2017 р. про призначення їй пенсії зі зменшенням пенсійного віку на підставі п. 7.2 Прикінцевих положень Закону № 1058 та проведення розрахунку їй пенсії відповідно до ч. 2 ст. 27 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", тобто за кращим варіантом по двоскладовій формулі.

У відзиві на позов відповідач вказує, що рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 07.03.2018 року в адміністративній справі № 647/3008/17 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Бериславського районного суду Херсонської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні відмовлено. Дане рішення суду набрало законної сили 21.06.2018 р., що відповідно до ст. 238 КАС України є підставою для закриття провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

У відповіді на відзив позивачка звертає увагу суду на те, що Бериславським районним судом Херсонської області розглянуто адміністративну справу за позовом до Бериславського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області, а не до ГУ Пенсійного фонду України Херсонської області, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 15.01.2018 р.

Вирішуючи питання щодо підстав для закриття провадження у даній справі з урахуванням вищевказаних доводів сторін суд вказує про таке.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Отже, підстава для закриття провадження у справі, встановлена пунктом 4 частини першої статті 238 КАС України, має бути застосована судом, якщо набрало законної сили судове рішення у тотожній адміністративній справі, тобто спір у такій справі виник між тими самими сторонами, спір у справі стосується одного й того самого предмета, позов у справі заявлений з тих самих підстав.

Суд зазначає, що у постанові від 09.10.2018 року у справі № 809/487/18 Верховний Суд зазначив, що підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин. Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.

При цьому, предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, тобто, по відношенню до чого позивач просить у суду захисту.

Відповідно до Єдиного державного реєстру судових рішень (http://www.reestr.court.gov.ua/Review/86432492) 07.03.2018 року Бериславським районним судом Херсонської області прийнято рішення у справі № 647/3008/17 за позовом ОСОБА_1 до Бериславського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, яким у задоволені вимог ОСОБА_1 відмовлено. Дане судове рішення набрало законної сили згідно постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2018 р. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24 липня 2018 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 07 березня 2018 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2018 року у справі № 647/3008/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України Херсонської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії.

Як вбачається з мотивувальної частини рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 07.03.2018 р., предметом даного розгляду, відповідно до заяви про уточнення позовних вимог від 03.01.2018 року, є правомірність призначення ОСОБА_1 пенсії 04.07.2013 року, а не 11.03.2013 року, а також правомірність відмови у перерахунку її пенсії відповідно до ч.2 ст.27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". При цьому, висновок суду про відмову ОСОБА_1 у задоволені вказаних позовних вимог ґрунтується на тому, що звернення позивача від 11 березня 2013 до Головного управління було розглянуто відповідно до Закону України "Про звернення громадян" та 18 березня 2013 за вихідним №7/С-11 було надано відповідь про неможливість призначення пенсії, так як заявник зареєстрована як фізична особа-підприємець, має статус працюючої особи. У зв`язку з цим право на призначення пенсії після досягнення нею 55 років - відсутнє. Крім того, вказано на існування у неї заборгованості по страховим внескам за 2010-2011 роки у сумі 4674 грн. 56 коп. Після усунення вказаних недоліків ОСОБА_1 04 липня 2013 звернулась за призначенням пенсії. Відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на пенсію за віком позивач набуває після досягнення віку 56 років 6 місяців, тобто з 05 липня 2014. ОСОБА_1 звернулась за призначенням пенсії раніше встановленого віку (04 липня 2013) відповідно до статті 26 Закону на 12 повних місяців та 1 неповний місяць (12 місяців 1 день), розмір пенсії відповідно до статті 27 та з урахуванням статті 28 Закону зменшується на 6,5 відсотки (0,5% х 13 місяців). Пенсію позивача обраховано відповідно до п.1 ст. 27 Закону та при індивідуальному коефіцієнті заробітної плати 0,86441 за період роботи з 01.11.1990 року по 31.10.1995 року та з 01.07.2000 року по 16.12.2011 року (заданими відділу персоніфікованого обліку) та коефіцієнті страхового стажу 0,45900 за 34 роки 0 місяців 15 днів трудової діяльності, розмір пенсії з 01.05.2017 становить 1261,87 грн., у тому числі: - 939 грн. 82 коп. - основний розмір пенсії (2368,70 * 0,86441 * 0,45900, де 2368,70 грн. - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії), 372,18 грн. - доплата до прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність (з 01.05.2017року - 1312,00 грн.), 37,59 грн. - доплата за понаднормативний стаж (939,82 грн. * 4%), 87,72 грн. - зменшення розміру пенсії на 0,5 відсотка за кожний повний місяць дострокового виходу на пенсію (1349,59 грн. * 6,5%). При умовному розрахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини 2 статті 27 Закону "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", застосовувалися показники заробітної плати за період з 01 листопада 1990 по 31 жовтня 1995 та з 29 серпня 2003 по 08 жовтня 2003 з урахуванням вимог ст.19 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та постанови Кабінету Міністрів України від 24 липня 2003 №1151 "Про порядок визначення заробітку для обчислення пенсії та нарахування надбавки до пенсії". Та враховувався загальний стаж роботи позивача, який становить 34 роки 0 місяців 15 днів, стаж роботи до 01 січня 2004 - 29 років 5 місяців 3 дні. За таких умов, розмір пенсії ОСОБА_1 за двоскладовою формулою станом на останнє звернення до відповідача склав 1235 грн.16 коп., у тому числі: 225 грн. 63 коп. - основний розмір пенсії, обчислений відповідно до п. 2 ст. 27 Закону " (168,00 грн. + 57,63 грн.),1086,37 грн. - доплата до прожиткового мінімуму відповідно до статті 28 Закону (з 01.05.2017 року розмір прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність становить 1312,00 грн.), 9,03 грн. - доплата за понаднормативний стаж відповідно до ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (225,63 грн. * 4%), 85,87 грн. - зменшення розміру пенсії на 0,5 відсотка за кожний повний чи неповний місяць дострокового виходу на пенсію (1321,03 грн. х 6,5%). З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що розмір пенсії, обчислений відповідно до п.1 ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" - 1261 грн. 87 коп., є більшим, ніж розмір пенсії, обрахований відповідно до п.2 ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" - 1235 грн.16 коп. Наданий позивачем розрахунок не відповідає вимогам діючого законодавства, оскільки ним не враховано встановлені ст.19 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та постановами Кабінету Міністрів України № 544 від 15 квітня 2003, № 1783 від 20 листопада 2003, № 312 від 11 березня 2004 обмеження розміру першої складової (до 01 січня 2004) сумою у 168 грн.

Отже, предметом розгляду у справі № 647/3008/17 є правомірність призначення ОСОБА_1 пенсії з 04.07.2013 р., а не 11.03.2013 р., а також правомірність відмови у перерахунку її пенсії відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому, підставою звернення позивача до суду з позовом у справі № 647/3008/17 стало те, що 11.03.2013 року вона звернулася до Бериславського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області із заявою про призначення пенсії, проте пенсію їй було призначено через шість місяців з 04.07.2013 р., чим, на думку позивача, суттєво порушені її права. Крім того, у червні 2017 року позивач звернулася до відповідача з заявою про проведення розрахунку її пенсії за кращим варіантом відповідно до ч.2 ст.27 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", проте вказаний перерахунок їй проведено не було.

Щодо сторін у № 647/3008/17, то позивачем є ОСОБА_1 , а відповідачем - Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.

Викладене, на переконання суду свідчить, що позовні вимоги ОСОБА_1 , заявлені з аналогічних підстав, стосуються одного й того самого предмета, спір виник між тими самими сторонами, які були предметом судового розгляду у справі № 647/3008/17, що надає можливість застосування до спірних правовідносин п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України та закриття провадження у справі.

При цьому, судом враховується, що позивач, не заперечуючи факту набрання законної сили судовим рішенням у справі № 647/3008/17, наголошує на тому, що відповідачем у справі 647/3008/17 є інший пенсійний орган - Бериславське об`єднане управління Пенсійного фонду України Херсонської області.

Однак, суд вважає вказаний довід позивачки помилковим та спростовується ухвалою Бериславського районного суду Херсонської області від 14.02.2018 року, якою в порядку ст.52 КАС України було замінено відповідача Бериславське об`єднане управління Пенсійного фонду України Херсонської області на його правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.

Статтями 124 Конституції України та 14 КАС України закріплено принцип обов`язковості судового рішення.

Європейський суд з прав людини, до якого громадяни України мають право звертатися за захистом своїх порушених прав після ратифікації 17.07.1997 Верховною Радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, неодноразово нагадував у своїх рішеннях, що відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Вищеозначена норма детально описує процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме право на справедливий, публічний і швидкий розгляд, і, водночас, передбачає обов`язкове виконання судових рішень.

Отже, для забезпечення цілей ст. 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду". Зокрема, про це прямо зазначається у рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції" (Case of Нornsby V. Сгеесе), рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 р. у справі "Шмалько проти України".

Стабільність судової практики безпосередньо пов`язана з поняттям стабільності судового рішення. Судове рішення, по суті, є документом органу влади й містить у собі державно-владне, індивідуально-конкретне розпорядження щодо застосування норм права за встановленими у судовому засіданні фактами і правовідносинами.

Європейською практикою стабільність судового рішення сприймається як один зі складників принципу правової певності (визначеності). Саме в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Брумареску проти Румунії" зазначено, що принцип правової визначеності вимагає, щоб судове рішення, в якому певне питання одержало остаточне вирішення, не ставилося під сумнів.

Крім того, принцип правової визначеності передбачає стабільність правового регулювання, зокрема, учасники правовідносин повинні мати можливість у розумних межах передбачити наслідки своєї поведінки та бути впевненими у незмінності свого статусу, кола прав та обов`язків. До того ж у своїй практиці Суд неодноразово підкреслював потребу в забезпеченні державою умов для реалізації остаточного судового рішення. Право на виконання судового рішення розглядається як складова права на судовий захист.

Відповідно до ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права та застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

VII. Висновок суду

Отже, здійснивши порівняльний аналіз змісту рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 07.03.2018 р. у справі № 647/3008/17, яке набрало законної сили, з матеріалами даної адміністративної справи № 540/169/20 за складом осіб, які беруть участь у справі, та враховуючи предмет спірних взаємовідносин, що склалися у сфері публічної адміністрації (публічно-правових відносин), а також підстави позову у даній справі, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі за правилами ч. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України з підстав тотожності даних справ.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу. ( ч. 2 ст. 238 КАС України).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 238, 241, 248 КАС України, суд -

ухвалив:

Закрити провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (місце знаходження 73005, м. Херсон, вул. 28 Армії, буд. 6, ) про зобов`язання виконати правомірне обчислення пенсійних виплат.

Роз`яснити позивачеві, що повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомукаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею.

Суддя В.А. Дубровна

кат. 112010200