Справа № 520/168/20
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2020-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Рішення

Харків

"17" березня 2020 р. № 520/168/20

Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонов М.О.

за участю секретаря судового засідання Ліпчанська Я.В.

представника позивача - Шадей М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

Головного управління ДПС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 46, )
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )
про стягнення податкового боргу ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Головне управління ДПС у Харківській області, звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд стягнути до бюджету України з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , податкова адреса: АДРЕСА_1 , суму податкового боргу в загальному розмірі 554 060,77 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідач має податковий борг в загальному розмірі 554 060,77 грн., який добровільно сплачено не було, а отже підлягає стягненню в судовому порядку.

Представник позивача в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. На адресу відповідача було надіслано судову повістку, однак 02.03.2020 року зазначене відправлення повернулось на адресу суду з відміткою Укрпошти "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до ч. 11 ст. 126 КАС України встановлено, що у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

З огляду на вищевикладене суд вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності відповідача.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що відповідач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, зареєстрована як суб`єкт підприємницької діяльності в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та має реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Як платник податків, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 перебуває на обліку в Слобожанському управлінні ГУ ДФС у Харківській області.

Також судом встановлено, що відповідач має податковий борг в сумі 554 060,77 грн., що складає:

1. податок на доходи фізичних осіб, що сплачений податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді з/п -248,48 грн.;

1.1. Штрафна санкція - 248,48 грн., нарахована за податковим повідомленням рішенням № від 25.06.2019- 248,48 грн.

2. податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування - 252390,65 грн.;

2.1. Штрафна санкція - 252390,65 грн., нарахована за податковим повідомленням-рішенням № від 25.06.2019-252390,65 грн.

3. податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів, робіт та послуг - 280396,25 грн.;

3.1. Штрафна санкція - 280396,25 грн., нарахована за податковим повідомленням-рішенням № від 20.03.2019- 280396,25 грн.;

4. військовий збір - 21025,39 грн.;

4.1. Штрафна санкція - 21025,39грн, нарахована за податковим повідомленням-рішенням № від 25.06.2019- 21025,39 грн.

Також під час розгляду справи судом встановлено, що податкові повідомлення-рішення у судовому та адміністративному порядкувідповідачем не оскаржувались, а отже є дійсними.

Сума заборгованості відповідача обліковуються в інтегрованих картках відповідача за відповідними платежами.

Пунктом 53.3 ст. 53 ПКУ встановлено, згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Згідно з п.59.1 ст.59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному длянадсилання вручення податкового повідомлення рішення.

На виконання зазначеної норми позивачем на адресу відповідача було направлено податкову вимогу №6653-17 від 18.07.2017, яку було отримано відповідачем 18.08.2017 року.

Податкова вимога на даний час є дійсною, в судовому порядку не оскаржувалася, не є скасованою, зміненою або відкликаною.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (далі по тексту -ПКУ) платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та в розмірах, встановленим цим Кодексом та законами з питань митної справи, що повністю узгоджується з приписами ст. 67 Конституції України щодо обов`язку кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п. п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПКУ не сплачені платником податків, у встановлений ПКУ строк, суми узгоджених грошових зобов`язань (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності) визнаються податковим боргом.

За приписами п. п. 19-1.1.22 п. 19-1 ст. 19-1 ПКУ погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів здійснюють контролюючі органи.

Контроль за своєчасністю подання платниками податків передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків, зборів, платежів покладено на органи державної податкової служби. Крім того, п. п. 19-1.1.34 п. 19-1.1 ст.19-1 на контролюючі органи покладено функцію застосування і своєчасного стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Приписи п. 87.11 ст. 87 Податкового кодексу України визначають, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податків-фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішення суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Відповідно до п. 1 ст. 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п. 1 ст. 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Відповідно до п. 2 ст. 87 Податкового кодексу України Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до ст. 102.1. Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до ст. 176.1. Податкового кодексу України платники податку зобов`язані:

е) своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов`язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих органом державної податкової служби, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку;

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 46, ) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , податкова адреса: АДРЕСА_1 на користь Державного бюджету України суму податкового боргу в загальному розмірі 554 060,77 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 18 березня 2020 року.

Суддя Спірідонов М.О.