Справа № 260/1630/19
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2020-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 березня 2020 року м. Ужгород№ 260/1630/19

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Плеханова З.Б.

при секретарі Поп Н.В.

за участю:

позивача: ОСОБА_1 - представники адвокати Богуславський Р.Я., Майстренко Н.М.

відповідача: Закарпатська митниця ДФС - представник Пензов С.

третіх осіб: Головне управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області - представник не зявився

- Управління Державної казначейської служби України в місті Ужгороді- представник не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Закарпатська митниця ДФС за участю Головного управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області, Управління Державної казначейської служби України в місті Ужгороді про визнання протиправним та скасування рішення і визнання протиправною та скасування картки відмови

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Закарпатської митниці ДФС , яким з урахуванням заяви про зміну предмета позову просить:

1.Визнати протиправним та скасувати рішення Закарпатської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA305000/2019/000088/2 від 14.06.2019 року.

2.Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA305000/2019/0003 5 від 14.06.2019 року.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 09.01.2020 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог: Головне управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області, Управління Державної казначейської служби України в місті Ужгороді.

1. Позиції сторін

Свої позовні вимоги позивачем мотивує тим, що 07.06.19 року позивачем придбано у нерезидента транспортний засіб - автомобіль такий що був у користуванні, марка SKODA Octavia (2014 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , двигун дизель, кузов універсал, об`єм двигуну 1968 см3, потужність 103Kw, категорія М1, колісна формула 2x4, колір чорний, модельний рік 2015, дата першої реєстрації 25.09.2014 року, загальна кількість місць для сидіння 5, кількість дверей 5, країна виробник- Чехія) (далі - транспортний засіб), за ціною 6400,00 євро. Для підтвердження заявленої митної вартості товару декларантом разом з митною декларацією подано до митного органу всі необхідні документи.

Однак, за результатами розгляду вищевказаної декларації Закарпатською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA305000/2019/000088/2 від 14.06.2019 року за резервним методом, в результаті чого митну вартість вказаного автомобіля визначив за резервним методом в розмірі 9150,00 євро. На підставі вищевказаного рішення відповідачем оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного значення №UA305000/2019/00035 від 14.06.2019 року. Позивач вважає оскаржуване рішення та картку відмови митного органу незаконними, такими що не ґрунтуються на нормах митного законодавства та підлягають скасуванню.

23 грудня 2019 року відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, у якому відповідач зазначає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають у зв`язку із правомірністю оскаржуваного рішення про коригування митної вартості та картки відмови. Так, зазначає, що в рамках виконання митних формальностей, автоматизованою системою аналізу та управління ризиками (АСАУР) в програмному забезпеченні АСМО інспектор» для транспортного засобу з VIN-кодом НОМЕР_1 згенеровано числовий індикатор вартості на рівні 9150 євро.

З метою перевірки правильності визначення митної вартості товару, відповідно до частини 3 ст. 53 та ст. 54 МКУ митницею здійснено запит додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару. За результатами розгляду поданих документів, а також у зв`язку з наявністю у митного органу цінової інформації про вищу вартість цього товару (у тому числі спрацювання АСАУР з індикатором ризику саме для даного транспортного засобу), у митниці виникли обґрунтовані сумніви в достовірності (дійсності) заявленої декларантом митної вартості товару.

Окрім вищезазначеного сумніву митниці, до підстав для запиту додаткових документів належить і те, що подані до митного оформлення документи не містили всіх відомостей щодо визнання заявленої декларантом митної вартості. Також, відповідно до частини 5 статті 55 МКУ декларанту було запропоновано провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. Право на проведення консультації з органом доходів і зборів відповідно до частини 5 ст.55 МКУ декларант не використав. Оскільки відомості, наявні у поданих декларантом до митного оформлення документах не містять достатніх даних для визнання заявленої декларантом митної вартості (у світлі викладених вище сумнівів митниці в дійсності заявленої вартості),14.06.2019 митницею було прийнято рішення про коригування митної вартості №UА305000/2019/000088/2. Відтак, у зв`язку із заявленням декларантом недостовірних відомостей щодо митної вартості товарів, а також у зв`язку із неподанням документів, що підтверджують рівень митної вартості товарів митним органом було правомірно винесено оскаржувану картку відмови. На підставі викладеного просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

29 січня 2020 року, на адресу суду надійшли письмові пояснення від представника Головного управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області , відповідно до якого зазначено, що механізм взаємодії органів Державної фіскальної служби України та органів Державної казначейської служби України в процесі повернення зайво сплачених митних платежів визначений Порядком взаємодії органів Державної фіскальної служби України та органів Державної казначейської служби України у процесі судового розгляду та виконання рішень суду про бюджетне відшкодування податку на додану вартість та/або пені, зарахованої на заборгованість державного бюджету з відшкодування такого податку, або стягнення митних платежів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 09.03.2016 № 343 (далі - Порядок № 343). Закарпатська митниця ДФС перебуває на обліку в Головному управлінні ДФС у Закарпатській області (м. Ужгород, вул. Волошина, 52). На підставі вище зазначеного, органом Казначейства відповідно до місцезнаходження органу ДФС є Управління Державної казначейської служби України у м.Ужгороді Закарпатської області.

На підставі наведеного, у випадку задоволення позовних вимог, висновок митного органу повинен подаватися до Управління Державної казначейської служби України у м. Ужгороді Закарпатської області (ЄДРПОУ - 38015610), на ім`я якого відкриті аналітичні рахунки за балансовим рахунком 3111 «Надходження до загального, фонду державного бюджету» .Крім того, звертає увагу, що відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Закарпатська митниця ДФС з 27.11.2019 перебуває в стані припинення.

31 січня 2020 року позивачем до суду була надана відповідь на відзив, відповідно до якої зазначає, що з позицією, яка викладена у відзиві на позовну заяву, не погоджуються з огляду на наступне. Так, зазначає, що експортна декларація від 07.06.2019 року №19NLJWLVX2A76KWD52 містить вичерпні дані щодо покупця, продавця, країни походження товару, ціни та реєстраційних номерів. Слід окремо зазначити, що рахунок- фактура від 07.06.2019 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу у країні походження (Німеччині) на 3 сторінках та експортна декларація від 07.06.2019 року №19NLJWLVX2A76KWD52 містять дані, що повністю збігаються в частині інформації про покупця, продавця, попереднього власника, країни походження товару, ціни та реєстраційних номерів відповідно. Таким чином констатує, що митна декларація та товаросупровідні документи не містили жодних розбіжностей як в частині заявлення країни відправлення, так і в частині інших деталей, а отже аргументи відповідача на користь протилежного на думку позивача є необгрунтованими.

Всупереч твердженням митного органу про обґрунтування рішення щодо коригування митної вартості товарів, зазначає, що жодних підстав для застосування резервного методу визначення митної вартості автомобіля у посадових осіб Закарпатської митниці ДФС не було, як і не було жодних підстав застосовувати числовий індикатор, згенерований АСАУР, з огляду на той факт, що позивачем як декларантом було подано повний пакет документів, у відповідності до переліку, закріпленого частиною другою статті 53 МК України. При цьому, відповідач не навів достатніх аргументів та не обґрунтував свого твердження щодо того, що документи, подані Позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

Враховуючи вшенаведене, вважає, що відзив Відповідача жодним чином не спростував доводи позивача щодо протиправності картки відмови в прийнятті митної декларації та в митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA305000/2019/00035 від 14.06.2019 року і щодо протиправності рішення Закарпатської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UД305000/2019/000088/2 від 14.06.2019 року з підстав порушення спеціально-дозвільного принципу, встановленого для суб`єкта владних повноважень частиною другою статті 19 Конституції України, оскільки прийняті не в порядку і спосіб, встановлений Конституцією та законами України, а відтак такими, що підлягають скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача підтримав свої позовні вимоги з мотивів наведених вище, просив суд задовольнити його позовні вимоги повністю.

Представник відповідача заперечив щодо позов з підстав наведених у відзиві на даний адміністративний позов. Просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Представники третіх осіб в судове засідання не зявилися, про дату час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином.

Заслухавши представників сторін, встановивши обставини справи на підставі досліджених в судовому засіданні доказів, проаналізувавши норми права, які підлягають або не підлягають застосуванню до даних правовідносин, надавши оцінку кожному аргументу сторін та мотиви суду, з яких суд дійшов до висновків у справі, констатує наступне.

2. Обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що 07.06.19 року позивачем придбано у нерезидента транспортний засіб - автомобіль SKODA Octavia (2014 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , двигун дизель, кузов універсал, об`єм двигуну 1968 см3, потужність 103Kw, категорія М1, колісна формула 2x4, колір чорний, модельний рік 2015, дата першої реєстрації 25.09.2014 року, загальна кількість місць для сидіння 5, кількість дверей 5, країна виробник- Чехія) (далі - транспортний засіб), за ціною 6400,00 євро , що підтверджується рахунком-фактурою від 07.06.19 року (а.с.26) та експортною декларацією з країни відправлення вантажу 07.06.2019 року №19NLJWLVX2A76KWD52 (а.с.81).та квитанцією №13258366 від 07.06.2019 року (а.с.33-34).

Позивачем до Закарпатської митниці ДФС подано попередню декларацію №UA305160/2019/025499 від 07.06.2019 року, відповідно до якої митна вартість придбаного автомобіля становить 6400,00 євро.(а.с.56)

З врахуванням зазначеної митної вартості розмір митних платежів загалом становив 85000,00 грн., що були сплачені позивачем відповідно до квитанції №13258366 від 07.06.2019 року. (а.с.33).

Митна декларація № UA305160/2019/025499 від 07.06.2019 року прийнята відповідачем без зауважень.

В Акті про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу, який був проведений 11.06.2019 року заступником начальника ВМО на м/п Чоп Закарпатської митниці ДФС було проведено огляд транспортного засобу SKODA Octavia (2014 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 двигун дизель, кузов універсал, об`єм двигуну 1968 смЗ, потужність 103Kw, категорія МІ, колісна формула 2x4, колір чорний, модельний рік 2015, дата першої реєстрації 25.09.2014 року загальна кількість місць для сидіння 5, кількість дверей 5, країна виробник- Чехія) та констатовано наявність пошкоджень на вищевказаному автомобілі, а саме: пошкоджено подряпинами передній бампер, капот, переднє праве крило, передня права дверка, правий поріг, праве заднє крило, задній бампер.(а.с.31-32).

14.06.2019 року суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №1063/17 від 06.11.2017 року) за заявою ОСОБА_1 проведено автотоварознавче дослідження автомобіля SKODA Octavia 2014 року випуску про що складено звіт про оцінку №410-06-19 від 14.06.2019 року. ФОП ОСОБА_3 працює на підставі сертифіката оціночної діяльності № 1063/17, кваліфікаційного свідоцтва оцінювача, яке зареєстроване в Держреєстрі оцінювачів.(а.с.36-42).

У вказаному документі експерт дійшов висновку, що вартість на кордоні України без врахування митних платежів та зборів, не розмитненого і не зареєстрованого в Україні автомобіля SKODA Octavia 2014 року випуску, номер НОМЕР_1 станом на момент виконання дослідження становила 6400,00 євро, таким чином підтвердивши факт справедливості ринкової ціни, що була сплачена за автомобіль позивачем.

Розділом II даного експертного висновку визначено перелік законодавчих, інформаційно-нормативних та довідкових матеріалів, що регламентують проведення подібних досліджень , зокрема:

-ЗУ "Про оцінку майна, майнових прав та оціночну діяльність в Україні"

-Національний стандарт № 1 "Загальні положення оцінки майна та майнових прав", Затверджений ПКМУ № 1440 від 10.09.2007 Р.

- "Методика оцінки майна", затвердж. ПКМУ № 1891 від.10.12.2007

- Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджена наказом Міністерства юстиції України та Фонду держаного майна України 24.11.2003 №142/5/2092 та електронний довідник Schwacke.

Суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 також було враховано аварійний стан автомобіля, який підтверджується Актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 11.06.2019 року, та фотографіями обєкту оцінки (а.с.31-32).

У Розділі 8 вказаного Звіту про оцінку експертом зазначено, що оцінюваний автотранспортний засіб має ряд дефектів та пошкоджень, що виникли внаслідок експлуатації та ДТП, а саме:

-подряпини ( в тому числі і глибокі) та сколи ЛФП переднього бамперу;

-пошкодження переднього бамперу-відколота частина ( заміна)

-пошкодження та подряпини ЛФП капоту-( ремонт)

-подряпини та сколи переднього лівого крила

-подряпини лівого зовнішнього дзеркала заднього виду

-подряпини лівого порогу

-подряпини задньої лівої двері

-сліди відновлення задньої лівої двері

-відсутній ковпак заднього лівого колеса

-подряпини та дрібні сколи лівої боковини

-сколи та подряпини ЛФП заднього бамперу

-пошкодження правої боковини-вмятини(ремонт)

-вмятина та подряпини ЛФП правового порогу (ремонт)

-подряпини ЛФП передньої правої двері

-пошкодження переднього правого крила-вмятини та пошкодження ЛФП(заміна)

-подряпини днища

-сліди корозії труб вихлопної системи та глушника

-сліди оливи на клапанній кришці

-незначне забруднення оббивки салону та сидінь

-подряпини оббивки салону

-пропалений підлокітник водія

-подряпини та протертості оббивки багажного відділення

Екперт -оцінювач зазначає, що повний перелік запчастин та відновлювальних робіт проведені в ремонтній калькуляції № 410-06-19К.Основним підходом, що використовується для оцінки КТЗ є порівняльно-витратний підхід. Найбільш вірогідним є порівняння з ідентичним КТЗ, або з використанням фактур продажу КТЗ. За цим методом вартість визначається на базі середньої ціни продажу ідентичного або аналогічного КТЗ по даних про купівлі-продаж КТЗ того самого виробника з відповідним строком експлуатації та коригуваннями на технічний стан та пробіг.

У Висновку експерта зазначено, що визначенні вартості транспортного засобу враховано: 1104,03 євро загальна вартість відновлювального ремонту, ринкову вартість автомобіля бувшого у використанні- 9537,82 євро, термін експлуатації та технічний стан на дату 14.06.209 року , що склало за формулою (1,2) - 6385,00 євро.

14.06.2019 року декларантом було подано митну декларацію №UA305160. у якій вказано митну вартість придбаного автомобіля у розмірі 6400,00 евро на підставі висновку автотоварознавчого дослідження автомобіля №410-06-19 від 14.06.2019 року (а.с.102-103).

Закарпатською митницею ДФС 14.06.2019 року ДФС декларанту було надіслано повідомлення щодо надання додаткових документів для підтвердження заявленої вартості товару , а саме:

- платіжного документу про сплату рахунку,

-висновку про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями,

- інших додаткових документів, що підтверджують митну вартість товару, т

- а надання перекладу українською мовою поданого до митного оформлення рахунку фактури.

Декларантом у відповідь на повідомлення було подано до Закарпатської митниці ДФС інформаційний витяг з мережі Інтернет щодо митної вартості розмитнюваного авто та наголошено , що поданий раніше пакет документів є повним і вичерпним відповідно до ч 1,2 ст 53 Митного кодексу України (надалі - МК України).(а.с.54)

Судом встановлено, що позивачем до митного органу для підтвердження заявленої фактурної вартості транспортного засобу буцо надано:

- рахунок-фактура № б/н від 07.06.2019 року;

-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу;

-експортну декларацію від 07.12.2018 року №19NLJWLVX2A76KWD52;

-копію попередньої митної декларації №UA305160/2019/025499;

- квитанція №13258366 від 07.06.2019 року;

-акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу;

- договір про надання послуг митного брокера;

- висновок експертного автотоварознавчого дослідження з оцінки транспортного засобу №410-06-19 від 14.06.2019 року;

-сертифікат відповідності на транспортний засіб SKODA Octavia (2014 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 );

-інформація з Інтернет ресурсу, де було розміщено оголошення щодо родажу авто із зазначенням конкретної ціни,

-паспорт громадянина України ОСОБА_1 .

Відповідачем було опрацьовано подані декларантом документи, за результатом чого було констатовано, що згідно з МД №> UA305160/2019/026245 країною відправлення заявлено Німеччину.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу у країні походження (Німеччині) на 3 сторінках та експортна декларація від 07.06.2019 року №19NLJWLVX2A76KWD52 із зазначенням країни походження Німеччини.

Автомобіль було придбано у комісійному магазині Autohandel Ter-Linde and ter-Linde V.O.F., який знаходиться за адресою: 33, Hubert van Doornelaan, 6229 VJ Maastricht, Нідерланди.

Розрахунок з представником комісійного магазину Autohandel Тег- Linde and ter-Linde Y.O.F. було проведено у готівковій формі, а документами, що підтверджують митну вартість автомобіля є рахунок-фактура № б/н від 07.06.2019 року та експортна декларація від 07.12.2018 року №19NLJWLVX2A76KWD52, де також зазначена ціна, що була сплачена за товар.

Крім того, рахунок-фактура № б/н від 07.06.2019 року заповнений продавцем вручну і засвідчений підписами обома сторонами в графі, де зазначається числове значення вартості придбаного автомобіля, наявний рукописний напис « Є 6400,- contant voldaan », що в перекладі з нідерландської означає « Є 6400,- сплачується готівкою ».

Разом з цим, за результатами розгляду вищевказаної декларації,14.06.2019 року Закарпатською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA305000/2019/000088/2 (а.с.17-18).

Вказане рішення було обґрунтоване тим, що:

1) подані декларантом документи, згідно з переліком і відповідно до умов, зазначених в ч 2-3 ст 53 МК України, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари (відсутній платіжний документ про сплату рахунку, експертний висновок носить довідковий характер, витяг з Інтернет джерела цінової пропозиції на даний товар ідентифікувати з оцінюваним товаром не виявляється можливим у зв`язку з відсутністю VIN -коду);

2) неподання на вимогу митного органу відповідно до ст.254 МК України перекладу українською мовою наданого до митного оформлення рахунку-фактури, що унеможливлює належну перевірку щодо числового значення заявленої митної вартості товару, зазначеного у митній декларації;

3) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам наведеним у ст. 58 МК України в частині достовірності складових митної вартості (відсутній платіжний документ, не підтверджена ціна, що була фактично сплачена за товар);

4) невідповідність заявленої митної вартості з ціновою інформацією щодо цього товару, наявною у митного органу (числовий індикатор, згенерований АСАУР саме для даного транспортного засобу).

Зазначеним рішенням митна вартість товару була скоригована і встановлена у розмірі 9150,00 євро . Джерелом інформації для визначення митної вартості використано середню ціну за яку транспортний засіб визначеної марки, моделі, комплектації пропонується для продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції, визначену за результатами спрацювання.

Так, у оскаржуваному рішенні зазначено, що митну вартість визначено за резервним методом на підставі наявної у митного органу інформації вартості даного транспортного засобу, яка згенерована АСАУР ДФС та складає 9150,00 євро.

Так, Відповідачем було зазначено, що внаслідок спрацювання під час прийняття митної декларації до митного оформлення автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР) в програмному забезпеченні АСМО «ІНСПЕКТОР» для транспортного засобу з VIN-кодом ТМВJJ7NEXF0075859 було згенеровано числовий індикатор вартості авто на рівні 9150 євро. Окрім того, шляхом порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, було встановлено, що заявлена митна вартість товару нібито є меншою за рівень вартості вже оформлених аналогічних товарів ( вартість в діапазоні від 9352 до 12850 євро).

На підставі вищевказаного рішення відповідачем оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного начення№иА305000/2019/00035 від 14.06.2019 року.(а.с.19)

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України від 13 березня 2012 року № 4495-VI (далі - МК України).

Відповідно до статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно частини першої статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Митна вартість товарів та методи її визначення визначено розділом III главою 8 МК України.

Згідно статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частин першої та другої статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу, якою передбачені методи визначення митної вартості товарів.

Статтею 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою:

-Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;

2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

- Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право:

1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації;3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти.

Митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Вказане вище узгоджується з правовою позицією викладеною в постанові Верховного Суду України від 30.06.2015 (справа 21-591 аі5).

Суд не знаходить підстав наявності недостовірності наданих позивачем для митного оформлення документів або таких, що не підтверджують складові митної вартості, розбіжності, наявні ознаки підробки.

Щодо форми платіжного документу, то законом не передбачено надання конкретної форми платіжного документу, оскільки розрахунок здійснювався готівкою, то про це є зазначення у фактір-інвойсі. В разі сумніву зі сторони митного органу він у межах наданих повноважень міг здійснити відповідні запити, чим не скористався.

Отже, декларант надав відповідачу всі необхідні документи, які давали можливість останньому встановити дійсну митну вартість товару за ціною угоди.

Митний орган зобов`язаний довести обґрунтованість цього сумніву, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Вимоги частин 3, 4 ст. 53 та частини 2 ст.58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Частиною 3 статті 53 МК України встановлений обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно положень статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Таким чином митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але такі повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені виключно розбіжностями в документах, що подаються для підтвердження митної вартість товарів, чи наявності в них ознак підробки або якщо вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Приймаючи рішення про коригування митної вартості імпортованого позивачем товару за другорядним методом (резервний), митний орган не вказав, яким чином митна вартість товару була визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, та не наданодено жодних розрахунків, за якими митним органом було визначено таку вартість товару, що є порушенням статті 55 МК України.

Відповідно до ч.ч. 2-8 ст. 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 58 МКУ, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Тобто наведено перелік підстав для відмови застосування основного методу визначення митної вартості - за ціною договору, на жодну з яких у даному конкретному випадку митний орган у своєму рішенні про коригування митної вартості товарів не посилається. В свою чергу при митному оформлені основні документи, подані позивачем, містили всі числові дані, необхідні для визначення вартості, зазначеної в митній декларації.

Окрім того, відповідно до пунктів 2, 4 ч.2 ст. 55 МКУ, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціпу товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не Може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частини третя-четверта статті 57 МК України).

Як вбачається з матеріалів справи, предметом митного оформлення був бувший у використанні автомобіль із значними пошкодженнями, про що було зазначено у висновку експертного дослідження та який був наданий на підтвердження заявленої митної вартості. Однак, в оскаржуваному рішенні відповідачем не було надано жодної оцінки даному висновку та не вказано причин його не врахування .

Посилання відповідача на причини його неврахування під час судового розгляду суд не бере до уваги, оскільки суд досліджує оскаржуване рішення на предмет його відповідності законам саме на момент його винесення, а в рішенні, яке оскаржується, відсутнє посилання на причини неприйняття висновків експертного дослідження.

Також суд враховує позицію Верховного Суду, яка ним надана у Постанові від 02 квітня 2019 року у справі №809/784/16 щодо застосування митницею АСАУР, дані якої відповідач вважає підставою для винесення оскаржуваних рішень, а саме: "Доводи скаржника про те, що підставою для коригування митної вартості товару слугувало спрацювання системи управління ризиками не заслуговують на увагу, з огляду на те, що спрацювання системи є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів."

Згідно наданого відповідачем Скріншоту рівнів вартості аналогічних товарів з ЄАІС вбачається , що для порівняння та визначення митної вартості автомобіля , що підлягав митному оформленню були взяті аналогічні автомоблі, але без врахування технічного стану на момент митного оформлення, що не відображає обєктивні дані відносно конкретного автомобіля позивачки.

Відповідав заперечуючи дані, зазначені у висновку Екпертного звіту не надав свій експертний висновок з врахуванням технічного стану транспортного засобу.

Виходячи з наведеного Закарпатською митницею ДФС, з урахуванням приписів ст. 53-55 МК України, було протиправно прийняте рішення про коригування митної вартості товарів №UA305000/2019/000088/2 від 14.06.2019 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA305000/2019/0003 5 від 14.06.2019 року.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17, ч. 5 ст. 19 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Європейський Суд підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п.120, ECHR 2000, "Онерїлдіз проти Туреччини" [ВП] (Oneryэldэz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п.128, ECHR 2004-XII, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п.72, від 8 квітня 2008 року, і "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п.51, від 15 вересня 2009 року). Також, на державні органи покладено обовязок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п.74, від 20.05.2010, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п.37, від 25.11.2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі наведеного , суд дійшов висновку, що прийняті рішення не відповідають тим критеріям , на відповідність яких суд їх перевіряє та які визначені у ч. 2 ст. 2 КАСУ , а саме: у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Крім того, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, серія A, № 303-A, п.29).

Згідно ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 246-248 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Закарпатська митниця ДФС визнання протиправним та скасування рішення і визнання протиправною та скасування картки відмови - задовольнити .

Визнати протиправним та скасувати рішення Закарпатської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA305000/2019/000088/2 від 14.06.2019 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA305000/2019/0003 5 від 14.06.2019 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Закарпатської митниці м.Ужгород, вул.Собранецька,20 на користь ОСОБА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 сплачений судовий збір в розмірі 2305 ( дві тисячі триста п`ять ) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Закарпатський окружний адмінсуд до Восьмого апеляційного адмінсуду.

СуддяЗ.Б.Плеханова

Повний текст рішення виготовлено та підписано 23.03.3020 року