Справа № 160/12564/19
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2020-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЮркова Е.О.
за участі секретаря судового засіданняШпоти Я.С.
представника позивача представника відповідача Васильченко О.М. Дерець Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега" до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів, -
12 грудня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Омега» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Дніпропетровської митниці ДФС, в якому позивач просили: визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України №: UА110150/2019/200135/1 від 08.07.2019р.; UА110150/2019/200139/1 від 10.07.2019р.; UА110150/2019/200140/1 від 10.07.2019р; UА110000/2019/200146/1 від 12.07.2019р.; UА110000/2019/200145/1 від 12.07.2019р.; UА110150/2019/200143/1 від 11.07.2019р.; UА110150/2019/200149/1 від 15.07.2019р.; UА110150/2019/200147/1 від 15.07.2019р.; UА110150/2019/200148/1 від 15.07.2019р.; UА110150/2019/200152/1 від 16.07.2019р.; UА110150/2019/200150/1 від 16.07.2019р.; UА110150/2019/200154/1 від 17.07.2019р.; UА110150/2019/200156/1 від 17.07.2019р.; UА110150/2019/200158/1 від 18.07.2019р.; UА110150/2019/200157/1 від 18.07.2019р.; UА110150/2019/200159/1 від 18.07.2019р.; UА110150/2019/200160/1 від 19.07.2019р.; UА110150/2019/200161/1 від 23.07.2019р.; UА110150/2019/200167/1 від 26.07.2019р.; UА110150/2019/200166/1 від 25.07.2019р.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що з метою оформлення товарів «їстівні плоди, свіжі персики, свіжі нектарини, свіжі абрикоси врожай 2019р.» (далі - товари) ТОВ «Омега» подало до Дніпропетровської митниці ДФС електронні митні декларації за №: UA110150/2019/229640 від 08.07.2019p; UA110150/2019/229872 від 09.07.2019р.; UA110150/2019/229888 від 09.07.2019р.; UA110150/2019/230385 від 12.07.2019р.; UA110150/2019/230259 від 11.07.2019p; UA110150/2019/230210 від 11.07.2019р.; UA110150/2019/230647 від 15.07.2019р.; UA110150/2019/230683 від 15.07.2019р.; UA110150/2019/230662 від 15.07.2019р; UA110150/2019/230925 від 16.07.2019р.; UA110150/2019/230736 від 15.07.20І9р; UA110150/2019/230933 від 16.07.2019р.; UA110150/2019/231086 від 17.07.2019р.; UA110150/2019/231329 від 18.07.2019р.; UA110150/2019/231102 від 17.07.2019р; UA110150/2019/231315 від 18.07.20І9р; UA110150/2019/231463 від 19.07.2019р; UA110150/2019/231763 від 22.07.2019р.; UA110150/2019/232314 від 25.07.2019р.; UA110150/2019/232429 від 26.07.2019р. разом із необхідними документами, які підтверджують ціну на товар за ціною контракту. Однак, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів відповідачем не було визнано заявлену декларантом митну вартість товарів та прийняті рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 Митного кодексу України, а також відмовлено у прийнятті митних декларацій шляхом оформлення Карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. На думку позивача, для підтвердження митної вартості товару декларантом було надано весь пакет документів, які надають можливість встановити механізм формування ціни на товар згідно контракту та підтверджують дану ціну. Зважаючи, що в поданих при митному оформленні товарів документах відсутні розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та щодо ціни, що підлягала сплаті за цей товар, позивач вважає, Рішення про коригування митної вартості товарів за №: UА110150/2019/200135/1 від 08.07.2019р.; UА110150/2019/200139/1 від 10.07.2019р.; UА110150/2019/200140/1 від 10.07.2019р; UА110000/2019/200146/1 від 12.07.2019р.; UА110000/2019/200145/1 від 12.07.2019р.; UА110150/2019/200143/1 від 11.07.2019р.; UА110150/2019/200149/1 від 15.07.2019р.; UА110150/2019/200147/1 від 15.07.2019р.; UА110150/2019/200148/1 від 15.07.2019р.; UА110150/2019/200152/1 від 16.07.2019р.; UА110150/2019/200150/1 від 16.07.2019р.; UА110150/2019/200154/1 від 17.07.2019р.; UА110150/2019/200156/1 від 17.07.2019р.; UА110150/2019/200158/1 від 18.07.2019р.; UА110150/2019/200157/1 від 18.07.2019р.; UА110150/2019/200159/1 від 18.07.2019р.; UА110150/2019/200160/1 від 19.07.2019р.; UА110150/2019/200161/1 від 23.07.2019р.; UА110150/2019/200167/1 від 26.07.2019р.; UА110150/2019/200166/1 від 25.07.2019р. протиправними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства.
Ухвалою суду від 17.12.2019 року у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено підготовче засідання.
24 січня 2020 року від відповідача на адресу суду надійшов відзив, в якому Дніпропетровська митниця ДФС проти задоволення позову заперечує, оскільки за результатами перевірки документів, наданих до митного оформлення позивачем, виявлені розбіжності, які позивачем так і не були усунуті в ході консультацій. Враховуючи встановлену у наданих документах невідповідність відомостей, виявлених під час здійснення митного контролю правильності визначення митної вартості товару вказане унеможливило проведення обчислення заявленого рівня митної вартості за обраним декларантом методом визначення митної вартості, у зв`язку з чим відповідачем були прийняті оскаржувані рішення. Також відповідач повідомив, що у зв`язку із неможливістю застосування першого методу визначення митної вартості товарів посадовою особою Дніпропетровської митниці було послідовно перейдено до другорядних методів визначення митної вартості та митну вартість скориговано до рівня ціни шляхом здійснення розрахунку. Вважає, що Рішення про коригування митної вартості товару були прийняті у відповідності до норм Митного кодексу України і підстави для їх скасування відсутні. Також у відзиві було висунуто прохання допустити процесуальне правонаступництво та замінити відповідача у справі «Дніпропетровську митницю ДФС» на її правонаступника «Дніпровську митницю Держмитслужби».
28 січня 2020 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій вказано, що у жодному з оскаржуваних рішень про коригування митної вартості не міститься посилання на конкретні документи, подані до митної декларації, в яких виявлено розбіжності, і які впливають на визначення складової митної вартості.
Не поголившись із доводами позивача, 12 лютого 2020 року представником відповідача подано заперечення проти відповіді на відзив, в якому було підтримано позицію викладену у відзиві на позов.
Ухвалою суду 28 січня 2020 року здійснено заміну сторони у справі, а саме Дніпропетровську митницю ДФС на її правонаступника Дніпровську митницю Держмитслужби.
12 лютого 2020 року ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати було закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті на 04 березня 2020 року.
У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив задовольнити позовну заяву в повному обсязі.
Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував та просив відмовити в задоволенні позовної заяви, з огляду на викладені у відзиві обставини.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
01 листопада 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Омега» (Україна, покупець) та ТОВ «PRIMA FRUITS SINGLE MEMBER P.C. TRADE IN FRESH AGRICULTURAL PRODUCTS» (Греція) - (Продавець), було укладено контракт на поставку продукції № F/87 (надалі - Контракт).
Товар ввезено на митну територію України згідно специфікації №: 19 від 02.07.2019; 24 від 05.07.2019; 25 від 06.07.2019; 26 від 06.07.2019; 27 від 08.07.2019; 28 від 08.07.2019; 29 від 10.07.2019; 31 від 10.07.2019; 32 від 11.07.2019; 33 від 11.07.2019; 34 від 12.07.2019; 35 від 13.07.2019; 36 від 13.07.2019; 37 від 14.07.2019; 38 від 14.07.2019; 39 від 14.07.2019; 40 від 15.07.2019; 43 від 18.07.2019; 46 від 19.07.2019; 48 від 22.07.2019 до контракту № F/87 від 01.11.2018р.
Так, позивач в період з 08.07.2019 по 26.07.2019 року звернувся до Дніпропетровської митниці ДФС з метою здійснення митного оформлення товару шляхом електронного декларування, а саме: «їстівні плоди, свіжі персики, свіжі нектарини, свіжі абрикоси врожай 2019р». Постачальник: ТОВ «PRIMA FRUITS SINGLE MEMBER P.C. TRADE IN FRESH AGRICULTURAL PRODUCTS» (Греція) та подав електронні митні декларації за №: UA110150/2019/229640 від 08.07.2019p; UA110150/2019/229872 від 09.07.2019р.; UA110150/2019/229888 від 09.07.2019р.; UA110150/2019/230385 від 12.07.2019р.; UA110150/2019/230259 від 11.07.2019p; UA110150/2019/230210 від 11.07.2019р.; UA110150/2019/230647 від 15.07.2019р.; UA110150/2019/230683 від 15.07.2019р.; UA110150/2019/230662 від 15.07.2019р; UA110150/2019/230925 від 16.07.2019р.; UA110150/2019/230736 від 15.07.20І9р; UA110150/2019/230933 від 16.07.2019р.; UA110150/2019/231086 від 17.07.2019р.; UA110150/2019/231329 від 18.07.2019р.; UA110150/2019/231102 від 17.07.2019р; UA110150/2019/231315 від 18.07.20І9р; UA110150/2019/231463 від 19.07.2019р; UA110150/2019/231763 від 22.07.2019р.; UA110150/2019/232314 від 25.07.2019р.; UA110150/2019/232429 від 26.07.2019р.
Під час декларування товарів за вказаними електронними митними деклараціями ТОВ «Омега» також подані документи, які на думку позивача, підтверджують заявлену митну вартість товару відповідно до вимог статті 53 Митного кодексу України, зокрема: зовнішньоекономічний договір купівлі-продажу, специфікації, рахунки-фактури (інвойси), пакувальні листи, прайс-листи, перевезення (походження) товару, автотранспортні накладні, рахунки-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг, документи, що підтверджують вартість перевезення товару, договори про перевезення та інші документи, зазначені в графі 44 митних декларацій.
Товар за цим контрактом постачається на комерційних умовах поставки FCA, або DAP Дніпро Україна.
Митна вартість товару заявлена позивачем за ціною договору (основний метод) відповідно до статті 58 Митного кодексу України.
Зі змісту спірних рішень про коригування митної вартості товарів вбачається, що у зв`язку з відсутністю всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та розбіжності, що слугували підставою для невизнання митної вартості товарів та її коригування, які є аналогічними за своїм змістом та полягають у наступному: «Договірні стосунки між перевізником та експедитором не підтверджено; прейскурант (прайс-лист) виданий не виробником товару, а продавцем за контрактом; заявки на транспортні послуги не відповідають вимогам Договорів про надання транспортно-експедиційних послуг».
На підставі частини 7 статті 55 Митного кодексу України товари було випущені у вільний обіг за митними деклараціями №: UA 110150/2019/229718 від 08.07.2019р.; UA 110150/2019/230012 від 10.07.2019р.; UA 110150/2019/230020 під 10.07.2019р.; UA 110150/2019/230503 під 12.07.2019р.; UA 110150/2019/230390 від 12.07.2019р.; UA 110150/2019/230291 від 11.07.2019р.; UA 110150/2019/230785 від 15.07.2019р.; UA 110150/2019/230780 від 15.07.2019р.; UA 110150/2019/230786 від 15.07.2019р.; UA 110150/2019/230967 від 16.07.2019р.; UA 110150/2019/230917 від 16.07.2019р.; UA 110150/2019/231098 від 17.07.2019р.; UA 110150/2019/231202 від 18.07.2019р.; UA 110150/2019/231384 від 18.07.2019р.; UA 110150/2019/231311 від 18.07.2019р.; UA 110150/2019/231386 від 18.07.2019р.; UA 110150/2019/231553 від 19.07.2019р.; UA 110150/2019/231923 від 23.07.2019р.; UA 110150/2019/232530 від 26.07.2019р.; UA 110150/2019/232346 від 25.07.2019р. зі сплатою митних платежів за заявленою декларантом митною вартістю товарів та із наданням фінансових гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України у загальному розмірі 278 275,69 грн. в тому числі ПДВ 232 797,65 грн., в тому числі мито у розмірі 45 478,04 грн.
Вважаючи вказані рішення відповідача протиправними, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Статтею 49 Митного кодексу України визначено, що митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з частинами 4 та 5 статті 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
У відповідності до частини 3 статті 318 Митного кодексу України, митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Статтею 50 Митного кодексу України визначено, що відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.
Частиною 1 статті 51 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
За приписами частини 2 статті 52 Митного кодексу України декларант, який заявляє митну вартість товару зобов`язаний подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак, дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.
При декларуванні товару позивач визначив його митну вартість виходячи саме з ціни угоди, що підлягала сплаті згідно до умов контракту, інвойсів та інших документів постачальника.
Згідно з частиною 1 статтею 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, згідно з частиною 2 зазначеної статті є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно до частин 1, 2 статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Зокрема, статтею 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.
Відповідно до частин 1-3 статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Разом з тим, відповідно до вимог статті 57 Митного кодексу України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
Тобто, відповідно до норм Митного кодексу України, митним органом при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів повинна бути зазначена послідовність застосування методів визначення митної вартості та причини, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.
Відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Також згідно з частиною 6 статті 53 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Таким чином, витребування додаткових документів можливе лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відтак, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали вiдповiднi сумніви, причини неможливості їх перевірки на пiдставi наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Встановивши вiдсутнiсть достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника.
Так, у рішеннях про коригування митної вартості №№: UA 110150/2019/200135/1 від 08.07.2019р.; UA 110150/2019/200140/1 від 10.07.2019р; UA 110000/2019/200146/1 від 12.07.2019р; UA 110000/2019/200145/1 від 12.07.2019р; UA 110150/2019/200149/1 від 15.07.2019р; UA 110150/2019/200148/1 від 15.07.2019р; UA 110150/2019/200150/1 від 16.07.2019р; UA 110150/2019/200156/1 від 17.07.2019р; UA 110150/2019/200158/1 від 18.07.2019р; UA 110150/2019/200157/1 від 18.07.2019р; UA 110150/2019/200159/1 від 18.07.2019р; UA 110150/2019/200160/1 від 19.07.2019р; UA 110150/2019/200161/1 від 23.07.2019р; UA 110150/2019/200166/1 від 25.07.2019р. зазначена загальна підстава для відмови в митному оформленні товару: «На адресу ТОВ «Омега» імпортується товар «персики свіжі чи/або абрикоси свіжі, чи/або нектарини свіжі, клас 1 чи/або клас II». Відповідно до п.4.3 контракту від 01.11.2018 № F/87 у специфікації на партію товару вказуються терміни і умови поставки, вимоги до якості товару,тари, упаковки, маркування. П.4.8 передбачено, що продавець зобов`язаний відправити з вантажем оригінали товаросупровідних документів, де серед іншого зазначено декларацію від виробника, сертифікат якості виробника, фітосанітарний сертифікат, сертифікат здоров`я/гігієни. П.6.1-6.2 контракту передбачено, що якість товару повинна відповідати вимогам специфікацій, супровідних документах і на його упаковці. Листом компанії «Prima Fruts Single Member P.C. Trade in Frech Agricultural Products» (Греція) повідомляє, що виробник має змогу запропонувати на продаж деяку кількість свіжих персиків чи/або абрикосів чи/або нектаринів саме другого ґатунку. В даному листі зазначено, що персики мають дефекти (подряпини,сухі плями) та градобій. П.6.4 контракту передбачає, що овочі та фрукти, які постачаються відповідно до умов цього контракту повинні бути міцні, чисті, недеформовані, не пошкоджені пестицидами і хворобами, стандартної форми, зібрані у такому стані, що дозволяє людям вживати їх в їжу. На підставі вищенаведеного,предмет продажу, а саме «Персики свіжі чи/або абрикоси свіжі чи/або нектарини» не відповідає умовам контракту, а також іншим товаросупровідним документам щодо розбіжностей в якісних характеристиках товару, які впливають на числове значення митної вартості».
Судом встановлено, що відповідно до п.1.3 Контракту №F/87 від 01.11.2018 року найменування і кількість кожної окремої партії товару визначається на підставі інвойсу, виставленого продавцем покупцеві на кожну окрему партію товару.
З матеріалів справи вбачається, що до всіх митних декларацій у відношенні яких були винесені вищезазначені рішення про коригування митної вартості були надані інвойси, специфікації у яких зазначено найменування та кількість товару, що поставляється з зазначенням класу товару (І та II).
Крім того, у пакувальних листах які є невід`ємною частиною інвойсу також зазначалось найменування та кількість товару з визначенням класу товару (І та 11).
У деклараціях виробника також зазначалась категорія товару з визначенням його класу (І та II).
Поставка товару за категоріями з визначенням класу товарів також підтверджується листами Продавця про можливість запропонувати до продажу саме такий товар, як зазначено у вищеперелічених документах.
Отже, позивач правомірно зазначав у графах 31 митних декларацій товар з зазначення класу (І та II) і відповідно різною ціною за нього.
Таким чином суд приходить до висновку, що твердження Дніпропетровської митниці ДФС про те, що предмет продажу не відповідає умовам контракту, а також іншим товаросупровідним документам щодо розбіжностей в якісних характеристиках товару не відповідає дійсності.
Також, відповідно до п.6.4 Контракту №F/87 від 01.11.2018 року овочі та фрукти, які постачаються відповідно до умов цього контракту повинні бути міцні, чисті, недеформовані, не пошкоджені пестицидами і хворобами, стандартної форми, зібрані у такому стані, що дозволяє людям вживати їх в їжу.
Судом встановлено, що товари у відношенні яких винесені вищезазначені рішення про коригування митної вартості відповідають умовам Контракту. Вказане підтверджується: специфікаціями і стандартами якості; фітосанітарними сертифікатами, сертифікатами євро 1, гігієнічними сертифікатами, висновками фітосанітарної експертизи які були додані до кожної митної декларації за якими відмовлено у ввезенні товарів в Україну.
Таким чином, у Дніпропетровської митниці ДФС були відсутні правові підстави для винесення рішень про коригування митної вартості з цих підстав.
Крім того, в рішенні про коригування митної вартості UA 110000/2019/200146/1 від 12.07.2019р. додатково як підставу відмови в митному оформленні зазначено: «П.6.1-6.2 контракту передбачено, що якість товару повинна відповідати вимогам специфікацій, супровідних документах і на його упаковці. Згідно наданих декларантом до митного оформлення декларації виробника від 03.07.2019 б/н, де зазначено товар «персик» та 2 клас товар «персик» не кореспондується із датою формування партії товару згідно специфікації №28 - 08.07.2019».
Також в рішеннях про коригування митної вартості № UA 110150/2019/200147/1 від 15.07.2019р.; № UA 110150/2019/200139/1 від 10.07.2019 як підставу відмови в митному оформленні зазначено: «Відповідно до пункту 1.2 контракту від 01.11.2018 № F/87 товар постачається у відповідності та на умовах специфікації. У наданому до митного оформлення комерційному рахунку відсутнє посилання на основний документ, відповідно до якого сформована оцінювана партія товару. Згідно специфікації продавець продає персики свіжі урожаю 2019 року, походженням - Греція. Відповідно до пункту 6.1 контракту від 01.11.2018 №F/87 якість товару має відповідати додаткам та/або специфікаціям, але якісні характеристики, що впливають на вартість товару відсутні у декларації виробника. Наданий декларантом фітосанітарний сертифікат без перекладу, що не відповідає вимогам статті 254 МКУ. Відповідно до вимог п.8 статті 264 МКУ з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації. Відповідно до умов специфікації умови поставки оцінюваної партії товарів FCA VERIA. У ДМВ декларантом заявлені витрати на транспортування. У підтвердження зазначених витрат надано: рахунок, заявку на перевезення, договір на транспортування 240119 від 24.01.2019. Відповідно до пункту 2 транспортного договору №240119 від 24.01.2019 передбачений комплекс послуг, що надається експедитором під час виконання послуг транспортування вантажу. Згідно наданого рахунку експедитором зазначені витрати виключно автопослуга Верія (Греція)-Рені (Україна). У наданому рахунку відсутнє посилання на реквізити транспортної заявки, CMR чи транспортного засобу для ідентифікації рахунку із наданням послуг саме оцінюваної партії товару. Банківські платіжні відомості щодо оплати за транспортні витрати не надано. Договірні стосунки між вищезазначеним перевізником та експедитором - не підтверджено документально. У наданій заявці відомості пункту 6 не відповідають заявленим товарам. Вартість перевезення оцінюваної партії товарів згідно заявки менше ніж у рахунку».
Суд зазначає, що відповідно до п.1.2 Контракту від 01.11.2018 № F/87 товар, що поставляється, має бути поставлений партіями у повній відповідності з вимогами, на умовах і за цінами, вказаними в Специфікаціях і Додатках, які є його невід`ємною частиною.
Пунктом 1.3 Контракту сторони погодили, що найменування і кількість кожної окремої партії товару визначається на підставі інвойсу, виставленого продавцем покупцеві на кожну окрему партію товару.
Так, у комерційних рахунках (інвойсах) є посилання на контракт № F/87 від 01.11.2018, а отже і на його невід`ємну частину специфікацію. Дані вказані в комерційних рахунках (інвойсах) повністю співпадають з даними зазначеними у специфікація і у повній мірі дають можливість визначити числове значення митної вартості товару.
Згідно ст.254 Митного кодексу України документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються органу доходів і зборів українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Органи доходів і зборів вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації.
Статтею 53 Митного Кодексу України визначено, що міжнародний фітосанітарний сертифікат не є обов`язковим документом для визначення митної вартості, отже відсутність перекладу цього документу жодним чином не може вплинути на визначення митної вартості товару.
Відповідно до п.3.1. договору про надання транспортно-експедиційних послуг №240119 від 24.01.2019 - вид, об`єм, строки вартість послуг перевізника визначаються для кожного окремого перевезення - у відповідності до узгоджених заявок клієнта, що регламентуються даним Договором або в Додатках до нього (додаткових угодах, тощо). Узгоджені Заявки являють собою домовленість сторін стосовно істотних умов перевезення вантажу клієнта у рамках цього Договору, за умови належного оформлення (містять підписи уповноважених представників сторін і печатки сторін), є його невід`ємною частиною.
Із заявок на перевезення наданих до митних декларацій чітко вбачається, що погоджена виключно автопослуга Верія (Греція)-Рені (Україна) без надання будь-яких інших послуг передбачених п.2 транспортного договору №240119 від 24.01.2019 року на які посилається Дніпропетровська митниця ДФС.
Згідно п.5.4. договору на транспортування №240119 від 24.01.2019р., укладеним між ТОВ «Магтранс» та ТОВ «Омега» - термін проведення розрахунків за Договором, тобто за кожне організоване і здійснене вантажоперевезення, становить 14 календарних днів з моменту прибуття транспортного засобу на митний термінал В Україні, якщо інше не зазначено в Заявці на перевезення. Тому відповідно до вимог Наказу №599 та ст.53 Митного кодексу України на підтвердження вартості перевезення до всіх митних декларацій позивачем було надано: рахунки-фактури, заявки на перевезення, договір на транспортування №240119 від 24.01.2019, товарно-транспортну накладну (CMR).
Згідно п.5.6. договору на транспортування №240119 від 24.01.2019 вартість транспортно-експедиційного обслуговування визначається в заявках і включає в себе оплату послуг перевізника, а також витрати, понесені перевізником на оплату послуг інших осіб, залучених до виконання його зобов`язань, також інші витрати перевізника, що мали місце в процесі виконання цього Договору і передбачені ним.
Так, відповідно до умов Заявок в розділі «примітка» зазначено, що: сума вказана в заявці у гривнях з урахуванням курсу на дату формування заявки. Однак, кінцева сума, що буде підлягати до оплати буде відкоригована відносно курсу на момент виставлення рахунку. Саме з цими умовами пов`язана різниця у сумах зазначених транспортних витрат у заявка та рахунках-фактурах. Проте, кінцева сума яка підлягає оплаті за надані транспорті послуги, зазначена у рахунках повністю співпадає з даними зазначеними у митних деклараціях.
В рішеннях про коригування митної вартості №№: UA 110150/2019/200152/1 від 16.07.2019р.; UA 110150/2019/200154/1 від 17.07.2019р.; UA 110150/2019/200167/1 від 26.07.2019р., визначені підстави відмови в митному оформленні аналогічні як і у рішеннях № UA 110150/2019/200147/1 від 15.07.2019р.; № UA 110150/2019/200139/1 від 10.07.2019р. за тією відмінністю, що договір про надання транспортно-експедиційних послуг має №250119 від 25.01.2019р. та укладений з Малим приватним підприємством «Паллада», проте умови за цими договорами є аналогічними.
Щодо посилань митного органу на те, що декларантом в повному обсязі не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товару, а саме: якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; виписки з бухгалтерської документації - суд зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи позивачем було подано до митного органу: зовнішньоекономічний договір купівлі-продажу, специфікації, рахунки-фактури (інвойси), пакувальні листи, прайс-листи, перевезення (походження) товару, автотранспортні накладні, рахунки-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг, документи, що підтверджують вартість перевезення товару, договори про перевезення та інші документи.
Відповідно до частин 3, 4 ст. 53 Митного кодексу України, право органу доходів і зборів на висунення письмової вимоги про надання додаткових документів виникає лише у разі, коли у документах, поданих для митного оформлення згідно ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати, про наявність взаємозв`язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість.
Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Аналогічний правовий висновок з приводу застосування цих положень Митного кодексу України викладено у постанові Верховного Суду України від 31.03.2015 у справі №21-127а15.
Однак всупереч вищевказаним вимогам Закону, витребувавши додаткові документи, митний орган не зазначив, які саме обставини ці документи повинні підтвердити або у своїй сукупності можуть спростувати/чи впливають на митну вартість товару, що свідчить про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.
Отже, сам факт подання декларантом не всіх додаткових документів без належного обґрунтування митницею, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не є підставою для відмови в митному оформленні товару.
Щодо посилання відповідача, що під час порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено за подібними ЕМД, суд зазначає, що використання митним органом відповідних митних декларацій є необґрунтованим, оскільки не відомо на яких умовах здійснювалась поставка товару за вказаними митними деклараціями.
Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватись як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.
Суд зазначає, що відмовляючи в митному оформленні товару за першим методом, митний орган послався на неподання позивачем усіх додатково витребуваних документів, що не відповідає обставинам справи, оскільки позивачем відповідно до вищенаведених приписів Митного кодексу України надавались відповідні документи, що підтверджують митну вартість.
Відповідач не довів законність застосування методу ідентичності при встановленні митної вартості товару, оскільки в даному випадку вартість товару відповідно до ст. 57, 59 МКУ повинна визначатися за ціною договору (контракту) - за основним методом.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обставини, якими мотивовані спірні рішення митного органу про коригування митної вартості товару №: UА110150/2019/200135/1 від 08.07.2019р.; UА110150/2019/200139/1 від 10.07.2019р.; UА110150/2019/200140/1 від 10.07.2019р; UА110000/2019/200146/1 від 12.07.2019р.; UА110000/2019/200145/1 від 12.07.2019р.; UА110150/2019/200143/1 від 11.07.2019р.; UА110150/2019/200149/1 від 15.07.2019р.; UА110150/2019/200147/1 від 15.07.2019р.; UА110150/2019/200148/1 від 15.07.2019р.; UА110150/2019/200152/1 від 16.07.2019р.; UА110150/2019/200150/1 від 16.07.2019р.; UА110150/2019/200154/1 від 17.07.2019р.; UА110150/2019/200156/1 від 17.07.2019р.; UА110150/2019/200158/1 від 18.07.2019р.; UА110150/2019/200157/1 від 18.07.2019р.; UА110150/2019/200159/1 від 18.07.2019р.; UА110150/2019/200160/1 від 19.07.2019р.; UА110150/2019/200161/1 від 23.07.2019р.; UА110150/2019/200167/1 від 26.07.2019р.; UА110150/2019/200166/1 від 25.07.2019р. не має жодного відношення до саме числового визначення заявленої ТОВ «Омега» митної вартості та носять формальний характер.
Відповідно до наявних даних, визначена митним органом митна вартість товару, грунтується на раніше визнаній органом ДФС вартості за попередніми оформленнями за подібними товарами.
Таким чином, встановлені під час розгляду справи обставини спростовують висновки митного органу щодо сумнівів у визначеній митній вартості товару, оскільки у наданих позивачем документах відсутні розбіжності, що стосуються числового значення митної вартості товару або методу її визначення, документи містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, у зв`язку з чим, вбачається безпідставність відмови митним органом позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, враховуючи що відповідачем не наведено доказів того, що документи, подані для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що митним органом рішення про коригування митної вартості товарів прийнято без урахуванням усіх обставин та без дотриманням норм чинного законодавства.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
В той же час, і ч. 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов`язок на позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог позивача щодо протиправності рішення Одеської митниці ДФС, а тому дані позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з вимог вищенаведеного чинного законодавства України та обставин, встановлених в ході розгляду справи.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить із того, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
У позовних вимогах позивач просить судові витрати, які пов`язані зі сплатою судового збору присудити ТОВ «Омега» за рахунок Державного бюджету України.
За таких обставин, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Дніпровської митниці Держмитслужби на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 4 312,72 грн.
Керуючись статтями: 8, 9, 72-77, 139, 242-244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега" до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів - задовольнити.
Визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України: UА110150/2019/200135/1 від 08.07.2019 р.; UА110150/2019/200139/1 від 10.07.2019 р.; UА110150/2019/200140/1 від 10.07.2019 р; UА110000/2019/200146/1 від 12.07.2019 р.; UА110000/2019/200145/1 від 12.07.2019 р.; UА110150/2019/200143/1 від 11.07.2019 р.; UА110150/2019/200149/1 від 15.07.2019 р.; UА1101 50/2019/200147/1 від 15.07.2019 р.; UА110150/2019/200148/1 від 15.07.2019 р.; UА110150/2019/200152/1 від 16.07.2019 р.; UА110150/2019/200150/1 від 16.07.2019 р.; UА110150/2019/200154/1 від 17.07.2019 р.; UА110150/2019/200156/1 від 17.07.2019 р.; UА110150/2019/200158/1 від 18.07.2019 р.; UА110150/2019/200157/1 від 18.07.2019 р.; UА110150/2019/200159/1 від 18.07.2019 р.; UА110150/2019/200160/1 від 19.07.2019 р.; UА110150/2019/200161/1 від 23.07.2019 р.; UА110150/2019/200167/1 від 26.07.2019 р.; UА110150/2019/200166/1 від 25.07.2019 р.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 13 березня 2020 року.

Суддя (підпис) Е.О. Юрков