Справа № 420/7223/19
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2020-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7223/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Марина П.П.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами загального позовного провадження адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІС-ШЛЯХБУД» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС в Одеській області, комісії Головного управління ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації про визнання протиправними та скасування рішень від 31.10.2019 року №1320013/41746636, №1320012/41746636, №1320044/41746636 про відмову в реєстрації податкових накладних та зобов`язання зареєструвати податкові накладні №4 від 12.07.2019 року, №5 від 19.07.2019 року, №2 від 30.09.2019 року

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІС-ШЛЯХБУД» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС в Одеській області, комісії Головного управління ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації про визнання протиправними та скасування рішень від 31.10.2019 року №1320013/41746636, №1320012/41746636, №1320044/41746636 про відмову в реєстрації податкових накладних та зобов`язання зареєструвати податкові накладні №4 від 12.07.2019 року, №5 від 19.07.2019 року, №2 від 30.09.2019 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що позивачем у відповідності до п. 187.1 ст. 187, п. 201.10 ст. 201 ПК України за принципом першої події ТОВ «АВІС- ШЛЯХБУД» складено: податкові накладні №4 від 12.07.2019 року, №5 від 19.07.2019 року, №2 від 30.09.2019 року. Згідно отриманих квитанцій від 25.07.2019 року, 12.08.2019 року, 11.10.2019 року податкові накладні прийнято, але реєстрацію зупинено.

Представник позивача вказує, що підставою зупинення в квитанціях від 25.07.2019 року, 12.08.2019 року та 11.10.2019 року зазначено, що відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України, реєстрація ПН№4 від 12.07.2019 року, №5 від 19.07.2019 року №2 від 30.09.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає вимогам п.п 1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в єдиному реєстрі податкових накладних.

Також представник позивача зазначає, що на підтвердження реальності вчинення господарської операції TOB «ABIC- ШЛЯХБУД» надало пояснення та підтверджуючі документи за допомогою електронного кабінету платника, які 28.10.2019 року ГУ ДПС в Одеській області прийнято до розгляду. Додатково TOB «ABIC- ШЛЯХБУД» надало до ГУ ДПС в Одеській області в паперовому вигляді пояснення та документи, оскільки в електронному вигляді не вдалося додати повний перелік підтверджуючих документів, які 29.10.2019 р. отримані ГУ ДПС в Одеській області. Однак, рішенням комісії ДПС від 31.10.2019 р. № 1320013/41746636 було відмовлено у реєстрації ПН, з підстав ненадання платником податків письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена. Рішенням комісії ДПС від 31.10.2019 р. №1320012/41746636 було відмовлено у реєстрації ПН, з підстав ненадання платником податків письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена. Рішенням комісії ДПС від 31.10.2019 р. №1320044/41746636 було відмовлено у реєстрації ПН, з підстав ненадання платником податків копій документів, зокрема первинних документів щодо постачання /придбання товарів/ послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, у тому числі рахунки - фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити), розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків. Проте жодний документ не підкреслений, тобто незрозуміло якого конкретно документу не надано.

За твердженнями представника позивача, господарська операція мала реальний характер з зареєстрованим в держреєстрі платником ПДВ, з оформленням первісних документів та податкових накладних, згідно до вимог законодавства. За таких обставин, на думку представника позивача, прийняті суб`єктом оскарження рішення не відповідають вимогам акту індивідуальної дії, як акта правозастосування, з підстав їх невмотивованості та відсутності конкретних підстав їх прийняття, а також переконливих і зрозумілих мотивів їх прийняття.

Як зазначає, представник позивача, вимоги п.п. 6 та 7 Порядку № 177 є чіткими і не припускають неоднозначне трактування обов`язків контролюючих органів, а як наслідок ДФС в квитанціях мав чітко вказати на конкретний вид критерію, серед перелічених у пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку. Реалізація ДФС вказаного обов`язку щодо чіткого визначення конкретного виду критерію оцінки ризиковості платника податків прямо залежить від можливості визначення платником податку з вичерпним переліком документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної. Втім, у супереч наведеному, в квитанціях по спірним податковим накладним замість чіткого визначення виду критерію ризиковості ДФС запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних. Попри наведене, податковим органом грубо порушено не тільки принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, а і норми п. 13 Порядку № 117, оскільки ним не зазначено у Квитанціях конкретного та чіткого критерію ризиковості платника податку, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН), на підставі якого здійснено зупинення реєстрації Податкової накладної. А як наслідок ДПС не доведено TOB «ABIC - ШЛЯХБУД» жодної конкретної інформації щодо причин, підстав та обґрунтувань прийняття оскаржуваних рішень.

Представниками відповідачів 21.01.2019 року надано до суду відзив на адміністративний позов, в якому представник зазначає, що ГУ ДФС в Одеській області та ДФС України не погоджується з доводами позивача. У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який мас позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Представник відповідачів наголошує, що рішенням комісій ДФС України про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, було відмовлено у реєстрації податкової накладної у зв`язку з ненаданням первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки. В оскаржуваних рішеннях Комісії ДФС України було зазначено саме які документи не було надано позивачем. З огляду на ненадання позивачем разом із повідомленнями, всіх необхідних документів, ГУ ДФС в Одеській області прийняті оскаржувані рішення про відмову в реєстрації податкових накладних. Таким чином, рішення щодо відмови у реєстрації податкових накладних є повністю обґрунтованими.

Представником позивача 24.01.2019 року надано до суду відповідь на відзив, в якому представник зазначає, що фактично зміст відзиву зводиться до роз`яснення порядку роботи контролюючого органу з урахуванням посилання на спеціальне законодавство. При цьому, підставою для відмови в реєстрації наведених в позовній заяві ПН стало нібито ненадання комісії первинних документів. Проте, вказане не відповідає дійсності, оскільки матеріали дійсної справи містять документальні докази які є належними, достовірними та допустимими в розумінні ст. ст. 73, 76, 74 КАС України на підтвердження надання контролюючому органу як пояснення так і первинних документів підтверджуючих реальність здійснення між двома суб`єкта господарювання господарської операції на 91 аркушах.

Крім того, законодавець в п. 201.16 Податкового кодексу України передбачає, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах (не критеріях), визначених Кабінетом Міністрів України. Також, положеннями вище наведеного Порядку не визначено конкретних критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН, або підстав для зупинення реєстрації податкової накладної, як то передбачено п. 201.16 Податкового кодексу України. Натомість на підставі п. 10 цього Порядку зобов`язано Державну фіскальну службу України визначити відповідні критерії та погодити їх з Міністерством фінансів України. З урахуванням наведеного слідує, що критерії ризиковості, затверджені листом центрального органу виконавчої влади - Державної фіскальної служби України, не можна вважати законодавством, а існування вказаних Критеріїв призводить до порушення прав позивача у формі зупинення поданих ним до реєстрації податкових накладних та одночасно призводить до необхідності надання позивачем додаткових документів для підтвердження правомірності складання такої податкової накладної та наступному захисту порушеного права в судових інстанціях з підстав відмови у реєстрації за нібито ненадання якогось не конкретно визначеного кола документів.

Ухвалою суду від 26.12.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Представником позивача 03.03.2020 року надано до суд заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

У зв`язку з відсутністю потреби заслухання свідка чи експерта, судом, керуючись положеннями ч.9 ст.205 КАС України, прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, оцінивши їх за власним внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді справи, суд встановив наступні факти та обставини.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «АВІС-ШЛЯХБУД» зареєстровано з 20.11.2017 року, за №0064426 та взято на облік як платника податків в ГУ ДФС в Одеській області з 21.11.2017 року. Основним видом діяльності позивача є будівництво доріг і автострад. (а.с.156-157).

Державною архітектурно-будівельною інспекцією України позивачу видана ліцензія від 18.04.2018 року №22-Л, відповідно до якої ТОВ «АВІС-ШЛЯХБУД» має право здійснювати господарську діяльність з будівництва обєктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до обєктів з середніми та значними наслідками, а саме:

- код 1.00.00 будівельні та монтажні роботи загального призначення: улаштування основ та фундвментів збірних та монолітних, клас наслідків СС2;

- код 3.00.00 будівництв обєктів транспортної інфраструктури: 3.01.00 доріг автомобільних, клас наслідків СС2. (а.с. 159).

Між ТОВ «АВІС-ШЛЯХБУД» та ТОВ «Аль-Софія» 25.06.2019 року укладено договір підряду №2506-19 (а.с.43-52).

Згідно з умовами вказаного договору Підрядник (ТОВ «АВІС-ШЛЯХБУД») зобов`язується за завданням Замовника (ТОВ «Аль-Софія») виконати роботи по благоустрою прибудинкової території відповідно до проектної документації і наступними додатками до цього договору, які є його невідємними частинами на об`єкті багатоповерховий житловий будинок за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Лиманка, масив 10, ж/м Дружний, ділянка 11, 12. В період дії договору об`єкту може бути присвоєна інша будівельна або поштова адреса в нормативно-визначеному порядку. Замовник прийняти та оплатити виконані Підрядником роботи в порядку та строки, передбачені цим договором.

Відповідно до п.3.1 договору вартість робіт за цим договором узгоджується сторонами і вказується в підписаному сторонами додатку №1 «Договірна ціна», який є невідємною частиною договору.

На виконання вимог вказаного договору, позивачем надані договірна ціна, локальний кошторис, графік виконання робіт, заходи щодо безпечного виконання робіт з підпорядкованими організаціями на будівельному майданчику, акт-допуск для виконання будівельно-монтажних робіт, довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, підсумкова відомість ресурсів, акт приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2019 року. (а.с.53-73).

Відповідно до укладених документів вартість робіт з благоустрою прибудинкової території склала 1326803,12 грн.

Оплата за виконані роботи отримана ТОВ «АВІС ШЛЯХБУД» 12.07.2019 року в сумі 400000,00 грн., 19.07.2019 року в сумі 500000,00 грн., на підставі надходження якої позивачем оформлені податкові накладні №4 від 12.07.2019 року та №5 від 19.07.2019 року на 100000,00 грн. та на 500000,00 грн. відповідно.

Також 30.09.2019 року позивачем оформлена податкова накладна №2 на суму 426803,00 грн. на підставі підписаного атка виконаних робіт.

Складені позивачем податкові накладні №4 від 12.07.2019 року та №5 від 19.07.2019 року, №2 від 30.09.2019 року відправлені на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних.(а.с.16, 18, 20).

З отриманих квитанцій від 25.07.2019 року, 12.08.2019 року, 11.10.2019 року вбачається, що відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України, реєстрація ПН№4 від 12.07.2019 року, №5 від 19.07.2019 року, №2 від 30.09.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає вимогам п.п 1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в єдиному реєстрі податкових накладних. (а.с.16, 18, 20).

Позивачем, 28.10.2019 року подано повідомлення №1 з додатками у кількості 28 документів.

Також, позивачем до Головного управління ДПС в Одеській області надані пояснення з додатками у кількості 91 документ. В поясненнях позивачем зазначено, що 25.06.2019 року між ТОВ «АВІС-ШЛЯХБУД» та ТОВ «АЛЬ-СОФІЯ» укладено договір підряду №2506-19, на виконання якого сторонами погоджено вартість робіт, які позивачем оплачені. У відповідності до п. 187.1 ст. 187, п. 201.10 ст.201 ПК України за принципом першої події ТОВ «АВІС ШЛЯХБУД» складені податкові накладні. Також в поясненнях зазначено, що на виконання укладеного правочину ТОВ «АВІС ШЛЯХБУД» уклало ряд інших договорів на придбання будівельних матеріалів, зокрема з ТОВ «Дорікум», ТОВ «ЭКОГРИН-ИНВЕСТ», ПАТ «Ремонтно-будівельна дільниця» «ОДЕСГОЛОВПОСТАЧ» з доставкою на об`єкт та оренду спецтехніки з ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , ТОВ «ТЕМП», ТОВ «ДРСУ-КОМ», ТОВ «ЦЕНТР ПРЕДБУДІВЕЛЬНИХ РОБІТ УСПІХ+» та провело розрахунки з вказаними суб`єктами господарювання. Підрядні роботи, що були предметом за договором №2506-19 від 25.06.2019 року укладеного з ТОВ «АЛЬ-СОФІЯ» виконано ТОВ «АВІС-ШЛЯХБУД» в повному обсязі, про що складено між сторонами акт приймання виконаних робіт №30 від 30.09.2019 року. Таким чином, господарська операція мала реальний характер з зареєстрованими в держреєстрі платником ПДВ, з оформленням первісних документів та податкової накладної, згідно до вимог законодавства.

Надалі, розглянувши надані позивачем документи та пояснення, комісією, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації прийняті рішення, яким позивачу відмовлено у реєстрації податкових накладних:

- рішення від 31.10.2019 року № 1320013/41746636 про відмову в реєстрації податкової накладної №4 від 12.07.2019 року (а.с.30-31) з підстав ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;

- рішення від 31.10.2019 року № 1320012/41746636 про відмову в реєстрації податкової накладної №5 від 19.07.2019 року (а.с.35-36) з підстав ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;

- рішення від 31.10.2019 року № 1320044/41746636 про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 30.09.2019 року (а.с.40-41) ненадання платником податків копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити); розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків

Суд звертає увагу, що відповідачем в рішенні не підкреслено яких саме конкретних документів не надано, при цьому в дужках вказаної графи міститься вказівка про необхідність підкреслити документи, які не надано.

На підтвердження реальності здійснення господарських операцій за податковими накладними, позивачем до суду також надані договори на придбання будівельних матеріалів, зокрема з ТОВ «Дорікум», ТОВ «ЭКОГРИН-ИНВЕСТ», ПАТ «Ремонтно-будівельна дільниця» «ОДЕСГОЛОВПОСТАЧ» з доставкою на об`єкт та оренду спецтехніки з ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , ТОВ «ТЕМП», ТОВ «ДРСУ-КОМ», ТОВ «ЦЕНТР ПРЕДБУДІВЕЛЬНИХ РОБІТ УСПІХ+» акти виконаних робіт, платіжні доручення, рахунки-фактури, акти здачі-прийняття робіт, ТТН (а.с.80-155).

Також позивачем надано банківські виписки, карки по рахунку 631, штатний розпис, а також цивільно-правові договори. (а.с.160-195).

Позивачем в адміністративному порядку були оскаржені рішення від 31.10.2019 року №1320013/41746636, №1320012/41746636, №1320044/41746636 про відмову в реєстрації податкових накладних, шляхом подання скарг на рішення комісії регіонального рівня. За результатом розгляду скарг, головою Комісії вищого рівня були прийняті рішення про залишення скарг без задоволення, а рішень без змін. (а.с. 29, 32, 34, 37, 39, 42).

Отже, як встановлено судом, позивачу відмовлено в реєстрації податкових накладних №4 від 12.07.2019 року, №5 від 19.07.2019 року, №2 від 09.09.2019 року рішеннями комісій, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від від 31.10.2019 року №1320013/41746636, №1320012/41746636, №1320044/41746636 про відмову в реєстрації податкових накладних.

Позивач не погоджується з вказаними рішеннями та просить суд їх скасувати, а тому звернувся до суду з вказаним позовом.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Згідно підпунктів а, б п.185.1 ст.185 ПК України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми п.187.1 ст.187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів, що передбачено п.188.1 ст.188 ПК України.

Пунктом 201.10 ст.201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п.201.16. ст.201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п.74.1, 74.3 ст.74 ПК України, податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №117 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок №117), який визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з вимогами п.3 Порядку №117, податкові накладні/розрахунки коригування, що подаються на реєстрацію в Реєстрі до проведення моніторингу, за результатами якого можливе зупинення їх реєстрації, перевіряються відповідно до таких ознак: 1) податкова накладна, яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю) та/або складена за операцією, що є звільненою від оподаткування; 2) обсяг постачання, зазначений платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування, становить менше 500 тис. гривень та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більше ніж у трьох (включно) платників податку; 3) одночасно значення показників D та P, розрахованих у наведеному у цьому підпункті, мають такі розміри: D > 0,03, P < P м х 1,4, де: D - розрахункова величина, яка дорівнює S/T; S - загальна сума сплачених за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування, сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої під час ввезення товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами; T - загальна сума постачання товарів/послуг на митній території України, що оподатковуються за ставками 0, 20 і 7 відсотків, зазначеними платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування; P - сума податку на додану вартість, зазначена платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі у звітному (податковому) періоді, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування; P м - найбільша місячна сума податку на додану вартість, зазначена у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих платником податку в Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування. Значення показника D за останні 12 календарних місяців обраховується ДФС станом на перше число календарного місяця та кожного 10 числа стає доступним платнику податку в електронному кабінеті.

Згідно з вимогами п.4 Порядку №117 у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак, визначених у пункті 3 цього Порядку, такі податкова накладна/розрахунок коригування не підлягають моніторингу та підлягають реєстрації в Реєстрі.

Як вбачається з п.5 Порядку №117, податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

При цьому, відповідно до змісту п.10 Порядку №117 критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади. ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації (п.12. Порядку №117)

Пунктом 13 Порядку №117 передбачено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної/розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД/послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Як встановлено судом, реєстрація податкових накладних №4 від 12.07.2019 року, №5 від 19.07.2019 року, №2 від 30.09.2019 року зупинена з підстав відповідності вимогам п.п.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку».

Відповідно до п.п.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку» встановлених листом ДФС України №959/99-99-07-18 від 21.03.2018 року, комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим);

дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації;

платник податку юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;

платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі Кодекс);

наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Суд звертає увагу, що п.п.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку», на який міститься посилання у квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних визначає, що комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків за перелічених підстав. Тобто, відповідачем у квитанції зазначено посилання на відповідність податкової накладної Критеріям ризиковості платника податків, проте підпункт листа, який вказаний відповідачем, містить сім підстав за яких комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків. При цьому, відповідачем не конкретизовано до якого критерію ризикововсті відносяться подані позивачем на реєстрацію податкові накладні №4 від 12.07.2019 року, №5 від 19.07.2019 року, №2 від 30.09.2019 року. Відповідач не визначив чіткого критерію оцінки ступеня ризиків, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРНП, на підставі якого зупинення реєстрацію податкової накладної.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд звертає увагу, що відповідачами не зазначено критеріїв ризиковості платника податку, не надано доказів належного віднесення позивача до ризикових у відповідності до «Порядку формування територіальними органами та структурними підрозділами ДФС переліку ризикових платників податків», затвердженого наказом Державної фіскальної служби України №144 від 21 березня 2018 року.

Щодо рішень комісії Головного управління ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 31.10.2019 року №1320013/41746636, №1320012/41746636, №1320044/41746636 про відмову в реєстрації податкових накладних про відмову в реєстрації податкових накладних №4 від 12.07.2019 року, №5 від 19.07.2019 року, №2 від 30.09.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з п.14 Порядку №117, перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Відповідно до положень п.15-16 Порядку №117 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів (п.18 Порядку №117).

Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС) (п.19 Порядку №117).

Відповідно до п.20-21 Порядку №117 зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі. Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Згідно з п.23 Порядку №117 комісією регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 15 цього Порядку щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в поточному місяці у Реєстрі, з урахуванням поданої податкової накладної/розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, менше 30 млн. гривень, приймається рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яке реєструється в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, та надсилається платнику податку у порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

Суд зазначає, що рішення Комісії повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

В оскаржуваних рішеннях Комісії, якими відмовлено у реєстрації податкових накладних №4 від 12.07.2019 року, №5 від 19.07.2019 року, №2 від 30.09.2019 року, як підставу для прийняття рішення вказано ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; ненадання платником податку копій документів, а саме: розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків; первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити); розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

Отже, зі змісту вказаних рішень не вбачається, які саме документи, передбачені пп.4 п.13 Порядку №117 не було надано позивачем, жоден з перелічених документів не підкреслено.

При цьому, у самій формі рішення зазначається, що документи, які не надано, необхідно підкреслити.

Також, не відповідає дійсності зазначена відповідачем підстава щодо ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена, оскільки з повідомлення про надання пояснень та документів позивача вбачається протилежне.

Зауваження до податкової накладної №2 від 30.09.2019 року щодо ненадання зокрема розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків є безпідставним, оскільки позивачем оформлена податкова накладна за результатом виконання робіт та на підставі атку виконаних робіт від 30.09.2019 року, про що позивачем зазначено в поясненнях, доданих до повідомлення №1, та не суперечить вимогам Податкового кодексу України щодо складання податкової накладної за однією з перших подій.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що рішення від 31.10.2019 року №1320013/41746636, №1320012/41746636, №1320044/41746636 про відмову в реєстрації податкових накладних не містить повної інформації щодо причин та підстав його прийняття та у рішенні не зазначено, яких саме документів не надано позивачем для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, а зазначені відомості не відповідають дійсності. Тобто вказані рішення прийнято всупереч вимогам норм законодавства.

До того ж, суд вважає, що подані позивачем документи є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних №4 від 12.07.2019 року, №5 від 19.07.2019 року, №2 від 30.09.2019 року складених ТОВ «АВІС-ШЛЯХБУД».

Суд вважає, що позивач виконав свій обов`язок щодо надіслання відповідачу документів та пояснень, а тому рішення комісії Головного управління ДФС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 31.10.2019 року №1320013/41746636, №1320012/41746636, №1320044/41746636 про відмову в реєстрації податкових накладних підлягають скасуванню, а податкові накладні ТОВ «АВІС-ШЛЯХБУД» №4 від 12.07.2019 року, №5 від 19.07.2019 року, №2 від 30.09.2019 року мають бути зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Таким чином, враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «АВІС-ШЛЯХБУД» підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 242 КАСУ, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Судові витрати розподілити відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю АВІС-ШЛЯХБУД (, 65025, м. Одеса, вул. Кримська, 72А, кв.61) до Державної податкової служби України (, 04053, м.Київ, Львівська площа, 8), Головного управління ДПС в Одеській області (, 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5), комісії Головного управління ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (, 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) про визнання протиправними та скасування рішень від 31.10.2019 року №1320013/41746636, №1320012/41746636, №1320044/41746636 про відмову в реєстрації податкових накладних та зобов`язання зареєструвати податкові накладні №4 від 12.07.2019 року, №5 від 19.07.2019 року, №2 від 30.09.2019 року задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від від 31.10.2019 року №1320013/41746636, №1320012/41746636, №1320044/41746636.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІС-ШЛЯХБУД» №4 від 12.07.2019 року, №5 від 19.07.2019 року, №2 від 30.09.2019 року датою, коли їх було надіслано платником податку.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІС-ШЛЯХБУД» (, 65025, м. Одеса, вул. Кримська, 72А, кв.61) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області (, 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) суму сплаченого судового збору у розмірі 1921,00 грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІС-ШЛЯХБУД» (, 65025, м. Одеса, вул. Кримська, 72А, кв.61) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (, 04053, м.Київ, Львівська площа, 8) суму сплаченого судового збору у розмірі 1921,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю АВІС-ШЛЯХБУД (, 65025, м. Одеса, вул. Кримська, 72А, кв.61);

Відповідач: Головне управління ДПС в Одеській області (, 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5)

Відповідач: Державна податкова служба України (, 04053, м.Київ, Львівська площа, 8);

Відповідач: Комісія Головного управління ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (, 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5).

Суддя П.П. Марин

.