Справа № 360/4002/19
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2020-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2020 року справа № 360/4002/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Гайдара А.В., суддів: Геращенка І.В., Казначеєва Е.Г., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2019 року (повний текст складено 12 листопада 2019 року в м. Сєвєродонецьк Луганської області) у справі № 360/4002/19 (суддя в 1 інстанції Шембелян В.С.) за позовом Головного управління ДПС у Луганській області до Комунального підприємства «Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Рубіжанської міської ради про стягнення з платника податків податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДФС у Луганській області звернулося до Луганського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Комунального підприємства «Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Рубіжанської міської ради (далі - відповідач), в якому просило стягнути з Комунального підприємства «Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Рубіжанської міської ради на користь місцевого бюджету Рубіжанської міської ради податковий борг з земельного податку з юридичних осіб на загальну суму 30459,06 грн та на користь місцевого бюджету Кремінської міської ради податковий борг з земельного податку з юридичних осіб на загальну суму 61815,51 грн з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих цього платника та за рахунок готівки, яка належить платнику податків.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач перебуває на податковому обліку в Державній податковій інспекції у м. Рубіжне Рубіжанського управління Головного управління ДФС у Луганській області як платник податків за основним місцем обліку з 17.10.2002 за № 29.

Відповідачем до контролюючого органу подано податкові декларації з плати за землю та уточнюючі розрахунки: за 2018 № від 16.02.2018 на загальну суму 39923,83 грн; за 2019 № від 19.02.2019 на загальну суму 39923,83 грн; уточнююча за 2019 рік № від 20.03.2019 на зменшення податкового зобов`язання з земельного податку на загальну суму 2259,25 грн.

Ці узгоджені податкові зобов`язання з земельного податку з юридичних осіб самостійно визначені платником у податкових деклараціях з плати за землю та не сплачені вчасно.

Крім того, на підставі акту камеральної перевірки від 26.11.2018 № 4291/12-32-51-05/32026192 за несвоєчасну сплату платником податкових зобов`язань з плати за землю (м. Кремінна) за період червень 2016 року - березень 2017 року було винесено податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 12.12.2018 № , згідно з яким застосовано штрафну санкцію у розмірі 7122,46 грн. Вказане податкове повідомлення-рішення отримане позивачем 14.12.2018 та неоскаржене.

Отже, узгодженими є податкові зобов`язання платника за вказаними податковими деклараціями та зазначена сума штрафних санкцій, що складає разом 52570,65 грн (45448,19 грн основного зобов`язання, 7122,46 грн штрафних санкцій), яка виникла за період з 30.06.2018 по 30.07.2019.

Крім того, у зв`язку з несвоєчасною сплатою зобов`язань з плати за землю податковим органом з урахуванням відомостей АІС «Податковий блок» платнику було нараховано пеню в сумі 9244,86 грн за період 17.07.2018 по 30.07.2019 (м. Кремінна) та пеню в сумі 30459,06 грн, яка виникла 17.07.2018 (м. Рубіжне).

Таким чином, сума податкового боргу позивача в розмірі: 92274,57 грн складається з 45448,19 грн основного зобов`язання, 7122,46 грн штрафних санкцій, 39703,92 грн - пені, і має бути стягнута з позивача за позовом податкового органу.

У зв`язку з несплатою відповідачем грошових зобов`язань та з метою погашення податкового боргу ГУ ДФС у Луганській області відповідно до вимог ст. 59.1 ПК України було пред`явлено податкову вимогу форми «Ю1» від 21.11.2007 № 283 та форми «Ю2» від 24.12.2007 № 306.

Вищезазначена податкова вимога не погашена, податковий борг відповідача не сплачений та продовжує збільшуватись.

Враховуючи те, що заходи з погашення податкового боргу, які були вжиті ГУ ДФС у Луганській області не дали позитивного результату, борг добровільно платником податків не сплачено, необхідно стягнути податковий борг з відповідача за рахунок коштів з розрахункових рахунків у банках за рішенням суду.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2019 року у справі № 360/4002/19 позовні вимоги було задоволено частково, внаслідок чого: стягнуто з комунального підприємства «Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Рубіжанської міської ради на користь місцевого бюджету Кремінської міської ради в рахунок погашення податкового боргу з земельного податку на суму 52570,65 грн (п`ятдесят дві тисячі п`ятсот сімдесят грн 65 коп.), з яких: 45448,19 грн - основне зобов`язання за період з травня 2018 по червень 2019; 7122,46 грн штрафні санкції, за рахунок коштів платника з рахунків у банках, що його обслуговують, а також за рахунок готівки, яка належить платнику; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю.

Не погодившись з таким рішенням, Головне управління ДФС у Луганській області подало апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, та просили скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог і ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги наведено практично ті самі доводи, які були викладені в позовній заяві та протягом розгляду справи в суді першої інстанції.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2020 року було замінено в адміністративній справі № 360/4002/19 позивача - Головне управління ДФС у Луганській області на Головне управління ДПС у Луганській області (далі позивач).

Сторони у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду судового засідання, тому, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Комунальне підприємство «Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Рубіжанської міської ради () зареєстроване як юридична особа Виконавчим комітетом Рубіжанської міської ради Луганської області 07.10.2002, дата запису: 22.12.2004, номер запису: 1 000145, перебуває на обліку в Рубіжанській ОДПІ Головного управління ДФС у Луганській області з 17.10.2002, як платник податків за основним місцем обліку - з 19.05.2014, що підтверджується інформаційною довідкою про облікові дані платника податків (арк.справи 8, 9).

Відповідачем до Рубіжанській ОДПІ Головного управління ДФС у Луганській області (Кремінське відділення) подано податкові декларації з плати за землю (арк.справи 26-31): звітна податкова декларація з плати за землю за 2018 № від 16.02.2018 на загальну суму 39923,83 грн; звітна податкова декларація з плати за землю за 2019 № від 19.02.2019 на загальну суму 39923,83 грн; уточнююча податкова декларація з плати за землю за 2019 рік № від 20.03.2019 згідно з якої зменшено річну суму податкового зобов`язання з земельного податку на загальну суму 2259,25 грн.

Відповідно до акту від 26.11.2018 № 4291/12-32-51-05/32026192 ГУ ДФС у Луганській області було проведено камеральну перевірку даних, задекларованих в податкових деклараціях з плати за землю (Кремінна) КП Рубіжанське ВУВКГ з питань несвоєчасності сплати податкових зобов`язань за червень 2016 року - березень 2017 року (арк.справи 33, 34).

Зазначений акт перевірки направлено поштою на податкову адресу відповідача та отримано ним 30.11.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (арк.справи 35).

На підставі акту перевірки від 26.11.2018 № 4291/12-32-51-05/32026192 та відповідно до вимог ст. 126 ПК України контролюючим органом було винесено податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 12.12.2018 № , згідно з яким до відповідача застосовано штрафну санкцію у розмірі 7122,46 грн (арк.справи 32). Податкове повідомлення-рішення отримано відповідачем 14.12.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (арк.справи 35).

До позову додано розрахунок недоїмки з земельного податку, відповідно до якого до податкового боргу, що підлягає стягненню з позивача, відповідачем включені непогашені податкові зобов`язання: за травень 2018 3326,99 грн, за червень 2018 - 3326,99 грн, за липень 2018 - 3326,99 грн, за серпень - 3326,99 грн, за вересень 2018 -3326,99 грн, за жовтень 2018 - 3326,99 грн, листопад 2018 - 3326,99 грн, грудень 2018 - 3326,99 грн, січень 2019 - 3138,72 грн, лютий 2019 - 3138,72 грн, березень 2019 - 3138,72 грн, квітень 2019 - 3138,72 грн, травень 2019 - 3138,72 грн, червень 2019 - 3138,72 грн; штрафна санкція за повідомленням-рішенням форми «Ш» від 12.12.2018 № - 7122,46 грн, всього 52570,65 грн (арк.справи 16).

Нарахування платнику вказаної недоїмки відображена в інтегрованій картці платника податку (арк.справи 18-25).

Також колегією суддів встановлено, що позивачем було винесено податкову вимогу форми «Ю1» від 21.11.2007 № 283, відповідно до якої сума податкового боргу за погодженими податковими зобов`язаннями становить 37645,35 грн: за основним платежем - 35313,97 грн та штрафні санкціями - 2331,38 грн; та податкову вимогу форми «Ю2» від 24.12.2007 № 306 відповідно до якої сума податкового боргу за погодженими податковими зобов`язаннями становить 230623,16 грн: за основним платежем - 227168,36 грн та штрафні санкції - 3454,80 грн (арк.справи 12).

Доказів на підтвердження тих обставин, що за відомостями інтегрованих карток платника податковий борг було погашено повністю, що є підставою для винесення податковим органом нових вимог, суду відповідачем не надано, отже вказані вимоги вважаються чинними.

Стосовно підстав нарахування пені податковим органом суду надано витяги з інтегрованих карток платника за період з 31.05.2018 по 31.07.2019 (арк.справи 14-15, 18-25), а також розрахунки пені, нарахованої позивачу за несвоєчасну сплату з земельного податку, а саме: за період з 29.10.2016 по 30.07.2019 м. Кремінна в сумі 9244,86 грн станом на 02.08.2019 (арк.справи 17); за період з 29.11.2016 по 17.07.2018 м. Рубіжне в сумі 30459,06 грн станом на 02.08.2019 (арк.справи 13).

Вказані суми заборгованості пені обліковуються в інтегрованих картках платника станом на 31.07.2019 (арк.справи 14-15, 18-25).

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що в розрахунках пені, доданих до позову, не вказано розмір сум податкових зобов`язань за 2016-2017 роки, які були погашені платником з порушенням граничного терміну сплати, на які нараховувалися відповідні суми пені. У витягах з інтегрованих карток позивача за період з 31.05.2018 по 31.07.2019, що додані до суду також не відображено в якій сумі і за який саме період було погашене певне зобов`язання на підставі тієї чи іншої податкової декларації.

Інших доказів на підтвердження обґрунтованості вказаних розрахунків пені, а саме: декларацій платника з плати за землю за 2016-2017 роки за земельними ділянками як в м. Кремінна так і в м. Рубіжне, витягів з інтегрованих карток платника за весь період виникнення заборгованості, починаючи з 2016 року і до 31.05.2018 (а не лише за період її погашення за рахунок коштів платника) - податковий орган суду не надав.

Колегія суддів зазначає, що рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача пені.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України, який набрав чинності з 01 січня 2011 року.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України є обов`язком платника податку подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням податків і зборів. Та відповідно пункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 286.2 статті 286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Як передбачено пунктом 287.3 статтею 287 цього Кодексу, податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельних ділянок за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Платник податків відповідно до пункту 57.1 статті 57 ПК України зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно пункту 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно пункту 203.1. статті 203 ПК України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до пункту 58.1. статті 58 Податкового кодексу України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Відповідно до пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження) (підпункт 129.1.1); при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов`язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження) (підпункт 129.1.2); при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (підпункт 129.1.3).

Згідно пунктом 129.4 статті 129 Податкового кодексу України на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

На суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), нараховується пеня за кожний календарний день прострочення у його сплаті, включаючи день погашення, із розрахунку 100 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Таким чином, для перевірки правильності розрахунку пені необхідно встановити в якому розмірі, за який податковий період, коли саме відбувалося погашення податкового зобов`язання, самостійно визначеного платником податків, або визначеного податковим органом.

Як вбачається з самих розрахунків пені, що додані до позову, пеню податковий орган за всі періоди обчислював на підставі вимог підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України (арк.справи 13,17), отже як при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки.

Однак, доказів на підтвердження тих обставин, що вказані податкові зобов`язання, за несвоєчасність погашення яких нарахована пеня, дійсно були визначені податковим органом за результатами перевірки, а не визначені платником податків самостійно, податковим органом суду не надано, таких обставин в позові та в доводах апеляційної скарги не зазначено.

Крім того, у витягах з інтегрованих карток платника за період з 31.05.2018 по 31.07.2019 (арк.справи 14-15, 18-25) зазначено, що за рахунок коштів, сплачених платником, починаючи з 17.07.2018, податковим органом були погашені податкові зобов`язання платника минулих періодів на підставі відповідних декларацій за 2016, 2017 роки. Зазначене вказує про наявність підстав для нарахування пені згідно з вимогами підпункт 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України, отже в іншому порядку, визначеному абзацом другим пункту 129.4 статті 129 Податкового кодексу України.

Як встановлено колегією суддів, у витягах з інтегрованих карток позивача за період з 31.05.2018 по 31.07.2019, що додані до позову, також не відображено в якій сумі і за який саме період було погашене певне зобов`язання на підставі тієї чи іншої податкової декларації.

Таким чином, податковий орган не підтвердив правильність та обґрунтованість нарахування ним пені за вказаний період, не надавши до справи доказів на підтвердження тих обставин, що вказані податкові зобов`язання, за несвоєчасність погашення яких нарахована пеня, дійсно були визначені податковим органом за результатами перевірки, а не самостійно визначені платником податків. Також суду не надані позивачем податкові декларації платника з плати за землю за 2016-2017 роки за земельними ділянками як в м. Кремінна так і в м. Рубіжне, доказів а також витягів з інтегрованих карток платника за весь період виникнення заборгованості, починаючи з 2016 року і до 30.06.2018 (а не лише за період її погашення за рахунок коштів платника).

Отже, позивач як суб`єкт владних повноважень не довів обґрунтованість нарахування пені відповідачу в зазначеній сумі у вказаний період, що свідчить про безпідставність заявлених ним позивних вимог в частині стягнення податкового боргу з пені у визначеному в позові розмірі, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог позивача в цій частині за недоведеністю цих обставин.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки позивач з зазначених вище підстав не довів правильності та обґрунтованості розрахунку пені, нарахованої ним згідно з вимогами підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2019 року у справі № 360/4002/19 залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2019 року у справі № 360/4002/19 залишити без змін.

Повне судове рішення складено 18 березня 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.В. Гайдар

Судді І.В. Геращенко

Е.Г. Казначеєв