Справа № 440/363/20
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2020-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/363/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Клочка К.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

22.01.2020 ОСОБА_1 /надалі ОСОБА_1 , позивач/ звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області /надалі ГУ ПФУ в Полтавській області, відповідач/ про:

- зобов`язання ГУ ПФУ в Полтавській області зарахувати в подвійному розмірі до загального стажу ОСОБА_1 період його роботи на посаді фельдшера виїзної психіатричної бригади, яка з 04.01.2016 перейменована на посаду "фельдшер з медицини невідкладних станів (виїзної спеціалізованої бригади з надання медичної допомоги та перевезення психічно хворих) з 01 січня 2004 року по 10 вересня 2019 року включно,

- зобов`язання ГУ ПФУ в Полтавській області зарахувати в подвійному розмірі до страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи на посаді фельдшера виїзної психіатричної бригади, яка з 04.01.2016 перейменована на посаду "фельдшер з медицини невідкладних станів (виїзної спеціалізованої бригади з надання медичної допомоги та перевезення психічно хворих) з 01 січня 2004 року по 10 вересня 2019 року включно,

- зобов`язання ГУ ПФУ в Полтавській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 11 вересня 2019 року, на підставі зарахування у подвійному розмірі при обчисленні загального та страхового стажу ОСОБА_1 періоду його роботи на посаді фельдшера виїзної психіатричної бригади, яка з 04.01.2016 перейменована на посаду "фельдшер з медицини невідкладних станів (виїзної спеціалізованої бригади з надання медичної допомоги та перевезення психічно хворих) з 01 січня 2004 року по 10 вересня 2019 року включно.

Підставою позову є порушення права позивача у сфері публічно-правових відносин внаслідок відмови пенсійного органу зарахувати до страхового стажу період роботи фельдшером виїзної психіатричної бригади з 01 січня 2004 року по 10 вересня 2019 року.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27.01.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/363/20; призначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

11.02.2020 до суду відповідачем надано відзив на позов в якому вказано, що позивач звернувся до управління із заявою довільної форми, а не відповідного зразка, встановленого Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", тому заява позивача була зареєстрована як звернення громадянина, на яку управлінням правомірно було надано відповідь у порядку визначеному Законом України "Про звернення громадян". За твердженням відповідача, у даному випадку рішення про відмову не виносилося. Відповідачем указано, що для визначення права на пенсію за вислугу років спеціальний стаж роботи як до 01.01.2004, так і після цієї дати зараховується за даними трудової книжки. При цьому, якщо стаж роботи визначений у статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" він обчислюється у подвійному розмірі. При визначенні коефіцієнту страхового стажу, періоди трудової діяльності до 01.01.2004 зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, а з 01.01.2004 за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку пропорційно сплаченим внескам. Зазначено, що враховуючи надані позивачем документи, переглянуто тривалість страхового стажу для обчислення пенсії. Згідно зі статтею 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" період роботи позивача фельдшером виїзної психіатричної бригади з 01.07.1989 по 31.12.2003 зараховано у подвійному розмірі, а починаючи з 01.01.2014 в однократному розмірі, як це передбачено статтею 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За приписами статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи, зокрема, щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що 15.11.2019 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Полтавській області із заявою в якій просив надати письмову відповідь щодо підстав не зарахування до страхового стажу у подвійному розмірі період роботи фельдшером виїзної психіатричної бригади з 01.07.1989 по 10.09.2019 в комунальній установі "Полтавський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф".

Листом ГУ ПФУ в Полтавській області від 29.11.2019 № 5922/В-02 повідомлено позивача, що враховуючи надані позивачем документи, переглянуто тривалість страхового стажу для обчислення пенсії. Так згідно зі статтею 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" період роботи позивача фельдшером виїзної психіатричної бригади з 01.07.1989 по 31.12.2003 зараховано в подвійному розмірі, а починаючи з 01.01.2014 в одинарному розмірі, як це передбачено вимогами статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Зазначено, що загальна тривалість страхового стажу склала 58 років 1 місяць 16 днів, а розмір пенсії з 11.09.2019 зріс до 5365,12 грн.

Позивач не погоджуючи із неврахуванням відповідачем періоду роботи позивача на посаді фельдшера виїзної психіатричної бригади з 01 січня 2004 року по 10 вересня 2019 року в подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення", звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з трудовою книжкою позивача та архівними довідками позивач працював в станції швидкої медичної допомоги м. Полтави на посаді фельдшера виїзної бригади з 02.07.1981 (наказ № 104-к від 02.07.1981); з 01.07.1989 (наказ № 110-к від 30.06.1989) переведений на посаду фельдшера виїзної психіатричної бригади; з 31.12.2012 у порядку переведення до КУ "Полтавський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф"; 01.01.2013 прийнятий на посаду фельдшера виїзної психіатричної бригади станції екстреної медичної допомоги "№1" м. Полтави по переводу з Полтавської СЦМД; з 01.04.2016 посада перейменована на фельдшера з медицини невідкладних станів (виїзної спеціалізованої бригади з надання медичної допомоги та перевезення психіатрично хворих.

За приписами частини 4 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України "Про психіатричну допомогу", заклад з надання психіатричної допомоги - психіатричний, наркологічний чи інший спеціалізований заклад охорони здоров`я, центр, відділення, кабінет тощо, інші заклади та установи будь-якої форми власності, діяльність яких пов`язана з наданням психіатричної допомоги.

У свою чергу психіатричною допомогою у розумінні статті 1 вказаного Закону є комплекс спеціальних заходів, спрямованих на обстеження стану психічного здоров`я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України, профілактику, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд, медичну та психологічну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади, у тому числі внаслідок вживання психоактивних речовин.

Відповідно до частини 1 статті 27 Закону України "Про пенсійне забезпечення" професійні права, обов`язки лікаря-психіатра, інших працівників, які беруть участь у наданні психіатричної допомоги, у тому числі здійснюють догляд за особами, які страждають на психічні розлади, при наданні психіатричної допомоги встановлюються Основами законодавства України про охорону здоров`я, цим Законом та іншими законами. Лікар-психіатр, інші працівники, які беруть участь у наданні психіатричної допомоги, здійснюють догляд за особами, які страждають на психічні розлади, мають право на пільги, встановлені законодавством України для осіб, зайнятих на важких роботах та з шкідливими і небезпечними умовами праці.

Пунктом 3 Порядку проведення обов`язкових попередніх та періодичних психіатричних оглядів і переліку медичних психіатричних протипоказань щодо виконання окремих видів діяльності (робіт, професій, служби), що можуть становити безпосередню небезпеку для особи, яка провадить цю діяльність, або оточуючих, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.09.2000 № 1465 встановлено, що обов`язкові попередній та періодичний психіатричні огляди проводяться лікарем-психіатром у державних та комунальних психіатричних закладах, закладах охорони здоров`я, що мають у своєму складі спеціалізовані психоневрологічні центри, відділення, кабінети (далі - психоневрологічні заклади), за місцем постійного проживання громадянина. Працівники МВС, Національної поліції, СБУ, Міноборони, співробітники Служби зовнішньої розвідки та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та особи рядового і начальницького складу Держспецзв`язку проходять обов`язкові попередній та періодичний психіатричні огляди у відповідних відомчих лікувально-профілактичних закладах.

Відповідно до пункту 2 Інструкції про проведення обов`язкових попередніх та періодичних психіатричних оглядів, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.2002 № 12, обов`язкові попередній та періодичний психіатричні огляди проводяться лікарем-психіатром у психіатричних закладах, закладах охорони здоров`я, що мають у своєму складі спеціалізовані психоневрологічні центри, відділення, кабінети (далі - психоневрологічні заклади), та надають психіатричну допомогу за місцем проживання громадян.

Отже, психіатричні бригади швидкої допомоги віднесені до закладів охорони здоров`я, що також підтверджується спільним листом Міністерства праці і соціальної політики України, Міністерства охорони здоров`я України та Пенсійного фонду України від 29 грудня 2005 року № 625/0/15-05/039-6, № 10.01.09/2606, № 16918/02-20, а тому час роботи позивача в психіатричній бригаді швидкої допомоги відноситься до таких, час роботи в яких зараховується до стажу роботи в подвійному розмірі.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначено Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" /надалі - Закон № 1058-IV/.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, які працювали на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Частиною 1 статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до приписів частини 2 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

За визначенням, наведеним у частині 3 статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно із статтею 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною 1 статті 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно пункту 16 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.

Як зазначалося судом позивачу призначено 11.09.2019 /а.с. 38/ пенсію за віком, яка розрахована за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Тобто, з моменту призначення позивачу пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», між ним та відповідачем виникли правовідносини у сфері пенсійного забезпечення, які урегульовані саме нормами указаного Закону.

Аналіз положень Закону України «Про пенсійне забезпечення» свідчить про те, що стаття 60 цього Закону застосовується у випадку призначення особі трудової пенсії за вислугу років на підставі саме цього Закону та враховується для обчислення пільгового стажу роботи.

Враховуючи те, що позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а не за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», то у відповідача відсутні підстави для зарахування періоду роботи після 01.01.2004 (з 01 січня 2004 року по 10 вересня 2019 року) в подвійному розмірі.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 24.01.2019 у справі № 265/4648/14-а, у постанові від 11.10.2019 у справі №329/553/17 та узгоджується із висновками Верховного Суду, висловленими ним у постанові від 23.01.2019 у справі №485/103/17 та від 11.12.2018 у справі № 310/385/17.

Враховуючи зазначене, підстави для зарахування позивачу періоду роботи після 01.01.2004 у подвійному розмірі відсутні.

З огляду на вище викладене, відсутні підстави для задоволення позову.

Також відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд.66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.І. Клочко