Справа № 420/1263/20
Суддя: Балан Я.В.
Дата ухвалення: 2020-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1263/20
УХВАЛА

19 березня 2020 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Балан Я.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до слідчого з особливо важливих справ відділу прокуратури Одеської області Султана Олександра Сергійовича, третьої особи на стороні відповідача Прокуратури Одеської області, про визнання дій протиправними, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду, через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, з позовною заявою звернувся ОСОБА_1 до слідчого з особливо важливих справ відділу прокуратури Одеської області Султана Олександра Сергійовича, третьої особи на стороні відповідача Прокуратури Одеської області, про:

визнання протиправними дії слідчого з особливо важливих справ відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_2 , від 21.12.2012 року по кримінальному провадженню №0000032 щодо проведення обшуку у житлі та підсобних ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

постановлення окремої ухвали, в якій визнати незаконним обшук, який проведено 25.12.2012 року у помешканнях ОСОБА_1 та ОСОБА_3 по невмотивованій ухвалі Приморського районного суду м. Одеси, за адресою: вул. Сільськогосподарський 27, м. Подільськ, Одеської області та направлення її відповідним суб`єктам владних повноважень (до Генеральної прокуратури України та Вищої ради правосуддя) для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року, у відкритті провадження по адміністративній справі №420/1263/20 відмовлено.

Вищевказана ухвала обґрунтовувалася тим, що ОСОБА_1 , не було надано доказів закриття кримінального провадження №0000032, а тому, суд дійшов висновку, що справа не підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства, а має вирішуватись за правилами КПК України.

Суд наголошує, що позивачем оскаржуються протиправні дії слідчого у рамках кримінального провадження №0000032, відомості про закриття якого у суду відсутні, позивачем не надані.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2020 року, ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року скасовано, адміністративну справу №420/1263/20 направлено до Одеського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Згідно висновків П`ятого апеляційного адміністративного суду, висновки Одеського окружного адміністративного суду були передчасними, оскільки, зокрема, матеріали адміністративної справи №420/1263/20 не містять докази, що матеріали по проведених у позивача обшуках були виділені з кримінального провадження №0000032 та долучені до окремого провадження №0000019, крім того, у матеріалах справи відсутні докази, які свідчили б про актуальний стан розгляду кримінального провадження №0000032.

Адміністративна справа №420/1263/20 повернулась до Одеського окружного адміністративного суду 17 березня 2020 року та згідно витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду передана на розгляд головуючому судді Балан Я.В.

Відповідно до ч.8 ст.171 КАС України питання про відкриття провадження в адміністративній справі суддя вирішує протягом п`яти днів з дня надходження до адміністративного суду позовної заяви, заяви про усунення недоліків позовної заяви у разі залишення позовної заяви без руху, або отримання судом у порядку, визначеному частинами третьою - шостою цієї статті, інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року, відмовлено у відкритті провадження по адміністративній справі №420/1263/20. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2020 року, адміністративну справу №420/1263/20 направлено до Одеського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Враховуючи вищевикладене, суд продовжує розгляд адміністративної справи з вирішення питання про відкриття провадження.

Відповідно до ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Крім того, згідно з ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначаються: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень; 4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача; 10) у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт; 11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

У порушення п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України, ОСОБА_1 , у позовній заяві не чітко зазначено зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Жодним чином ОСОБА_1 , не обґрунтовує позовну вимогу щодо постановлення окремої ухвали та направлення її до Генеральної прокуратури України та Вищої ради правосуддя.

Суд звертає увагу, що зміст позовних вимог впливає на з`ясування наявності підстав або перешкод для відкриття провадження у справі.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно ч. 1 ст.5 КАС України, який має бути сформульований максимально чітко і зрозуміло.

Крім того, у порушення п.5 ч.5 статті 160 КАС України, позивач виклав обставини, якими обґрунтовує позовні вимоги та не зазначив доказів, що підтверджують викладені обставини.

Частиною 4 статті 161 КАС України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Позивачем надано до суду копію матеріалів кримінального провадження №00032, проте у прохальній частині та у тексті позовної заяви ОСОБА_1 , посилається на протиправність дій відповідача у межах кримінального провадження №0000032, копії якого до матеріалів позовної заяви не надано. Крім того, позивачем не надано доказів закриття кримінального провадження дії слідчого у якому оскаржуються позивачем.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Тобто, збирати докази з власної ініціативи є правом суду, а не обов`язком. Позивач же навпаки, зобов`язаний надати до суду докази разом з позовною заявою.

Суд звертає увагу на те, що доказування - це діяльність суб`єктів доказування, яка здійснюється в урегульованому процесуальному порядку і спрямована на з`ясування дійсних обставин справи, прав і обов`язків сторін, встановлення певних обставин шляхом ствердження юридичних фактів, зазначення доказів, а також подання, прийняття, збирання, витребування, дослідження і оцінки доказів. Отже, доказування - з`ясування дійсних обставин справи.

Звідси мета доказування - переконати суд у достовірності наведених фактів. Обов`язок доказування покладається на сторін. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. У разі недостатності доказів суд вправі запропонувати представити докази тій стороні, яка несе обов`язок по доказуванню.

Однак це не означає, що суд зобов`язаний замість сторони у справі перекласти на себе тягар доказування та збирання доказів.

Суд звертає увагу, що завданням адміністративного судочинства є вирішення судом спорів, але він не є органом, який здійснює функцію суб`єкта на який покладений обов`язок щодо їх збирання.

Суд може сприяти в отриманні певних доказів, водночас лише за певних умов.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що ОСОБА_1 , на підтвердження обставин якими він обґрунтовує свої позовні вимоги належить надати до суду: докази, що матеріали по проведених у позивача обшуках були виділені з кримінального провадження №0000032 та долучені до окремого провадження №0000019, докази, які свідчили б про актуальний стан розгляду кримінального провадження №0000032, тобто докази закриття (припинення) кримінального провадження №0000032, дії слідчого у якому позивач вважає протиправними.

У порушення п.9 ч.5 статті 160 КАС України відсутнє обґрунтування, з посиланнями на норми чинного законодавства, порушення оскаржуваними діями прав, свобод, інтересів позивача у межах публічно-правових відносин.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що початок перебігу шестимісячного строку у процесуальному законі визначено альтернативно це день, коли особа або дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

При визначенні початку перебігу строку звернення до суду суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Так, порівняльний аналіз термінів «дізнався» та «повинен був дізнатись», що містяться у статті 122 КАС України, дає підстави для висновку про встановлення чинним процесуальним законодавством презумпції можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав, а тому самого лише посилання на момент, коли особа для себе з`ясувала, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням її прав у сфері публічних правовідносин, недостатньо.

Виходячи із закріпленої у КАС України презумпції можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав, доведенню також підлягає факт, що позивач не міг дізнатися про порушення свого права, що прямо випливає із загального правила про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Подібну правову позицію висловив Верховний Суд України у справі №6-17цс17.

Відповідно до ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

ОСОБА_1 , до матеріалів позовної заяви було надано заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Суд звертає увагу, що у тексті вищевказаної заяви, ОСОБА_1 зазначає: «…нещодавно я ознайомився з постановою Великої Палати Верховного Суду по справі №802/1335/17-а від 23.01.2019 року і дізнався про порушення своїх прав, свобод та інтересів і про можливість їх захистити і поновити…».

Суд критично ставиться до даних тверджень позивача та зазначає, що згідно інформації КП «ДСС», у провадженні Одеського окружного адміністративного суду вже перебуває адміністративна справа №420/4652/19, за позовною заявою ОСОБА_1 до Прокуратури Одеської області, про визнання протиправними дії та рішення посадових осіб, а саме клопотання про проведення обшуку слідчого з особливо важливих справ відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_2 від 21.12.2012 року по кримінальному провадженню №0000032 за адресою: АДРЕСА_2 , а також проведення обшуку за вказаною адресою, визнання протиправною та скасування ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси Коваленка В.М. в справі №1522/29764/12 про надання дозволу на проведення обшуку у житлі та підсобних приміщеннях ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 . До суду з вищевказаною позовною заявою ОСОБА_1 , звернувся 06 серпня 2019 року.

Тобто, у провадженні Одеського окружного адміністративного суду вже перебуває адміністративна справа між тими самими сторонами та з тих самих підстав, а саме: оскарження дій слідчого з питання проведення обшуку, вчинених у рамках одного й того ж кримінального провадження, проте за різними фізичними адресами.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач був обізнаний про порушення його прав, свобод та інтересів, проте у межах законодавчо встановленого строку до суду з позовною заявою - не звернувся.

Позивачем оскаржуються дії посадової особи вчинені у 2012 році, наразі позивач звернувся до суду з позовною заявою - 11 лютого 2020 року.

Суд також зауважує, що поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.

У заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду жодної поважної причини ОСОБА_1 не вказано.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що позивачу необхідно звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду з зазначенням інших причин пропуску строку звернення до суду, з наданням доказів їх поважності.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, поновлення процесуального строку без об`єктивної наявності виключних підстав та наведення відповідних причин є порушенням принципу правової визначеності та порушує права учасників справи на справедливий судовий розгляд за пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч.1 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч.2 ст.169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Вищезазначені недоліки позовної заяви необхідно усунути шляхом надання до суду належним чином оформленого позову, відповідно до вимог статей 160, 161 КАС України, його копій відповідно до кількості учасників справи (у разі направлення засобами поштового зв`язку), наданням відповідних доказів по справі зазначених судом, заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду вказавши інші підстави для поновлення строку та наданням доказів на підтвердження їх поважності.

Суд звертає увагу позивача, що згідно статті 18 КАС України, у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система.

Позовні та інші заяви, скарги та інші визначені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, у порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі у день надходження документів.

Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їх офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом та Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Крім того, основним інструментом доступу користувачів до ЄСІТС є Електронний кабінет («офіційна електронна адреса»), що відкривається на сторінці офіційного веб-порталу судової влади України. Через Електронний кабінет користувачі мають змогу скористатись всіма сервісами ЄСІТС. Зокрема, використовуючи сервіс Електронний суд, дізнатись інформацію щодо місця, дати, часу розгляду судових справ та результати розгляду справ, користуватись Єдиним державним реєстром судових рішень, інше.

Тобто, враховуючи вищевикладене, датою отримання позивачем ухвали про залишення позовної заяви без руху є дата відправлення вищевказаної ухвали Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою до Єдиного державного реєстру судових рішень та відповідно - електронного кабінету користувача ЄСІТС.

Суд вважає за доцільне також зазначити, що у разі своєчасного виконання ухвали суду та направлення необхідних документів засобами поштового зв`язку, позивачу, з метою попередження повернення судом позовної заяви позивачеві з підстав невиконання вимог ухвали суду про залишення адміністративного позову без руху, необхідно завчасно повідомити суд відповідними засобами зв`язку (телефон, факс, електрона пошта, тощо) про надіслання матеріалів до суду, оскільки згідно з п.1 та п.2 розділу ІІ Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України від 28 листопада 2013 року №958, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 28.01.2014 року за №173/24950, нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку): 1) місцевої - Д+2, пріоритетної - Д+1; 2) у межах області та між обласними центрами України (у тому числі для міст Києва, Сімферополя, Севастополя) - Д+3, пріоритетної - Д+2; 3) між районними центрами різних областей України (у тому числі для міст обласного підпорядкування) - Д+4, пріоритетної - Д+3; 4) між іншими населеними пунктами різних областей України - Д+5, пріоритетної - Д+4, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 1, 2, 3, 4, 5 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення. При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день.

Керуючись ст.ст.2, 18, 79, 94, 132, 133, 160, 161, 169, 171, 243, 248 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до слідчого з особливо важливих справ відділу прокуратури Одеської області Султана Олександра Сергійовича (65026, м. Одеса, вул. Пушкінська 3, ), третьої особи на стороні відповідача Прокуратури Одеської області (65026, м. Одеса, вул. Пушкінська 3, ), про визнання протиправними дії слідчого з особливо важливих справ відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_2 , від 21.12.2012 року по кримінальному провадженню №0000032 щодо проведення обшуку у житлі та підсобних ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; постановлення окремої ухвали, в якій визнати незаконним обшук, який проведено 25.12.2012 року у помешканнях ОСОБА_1 та ОСОБА_3 по невмотивованій ухвалі Приморського районного суду м. Одеси, за адресою: вул. Сільськогосподарський 27, м. Подільськ, Одеської області та направлення її відповідним суб`єктам владних повноважень (до Генеральної прокуратури України та Вищої ради правосуддя) для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону - залишити без руху.

Встановити строк для усунення недоліків позовної заяви десять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачем. В іншому випадку позов буде повернутий позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею в порядку ст. 256 КАС України та відповідно до ст.294 КАС України оскарженню не підлягає.

Суддя Балан Я.В.