Справа № 240/11925/19
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2020-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 240/11925/19 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Горовенко Анна Василівна

Суддя-доповідач - Охрімчук І.Г.

17 березня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Охрімчук І.Г.

суддів: Капустинського М.М. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 03 січня 2020 року (повний текст рішення складено 03.01.2020 року, м. Житомир) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у перерахунку і виплаті пенсії з урахуванням у складі грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично отриманих сум індексації за період з січня 2016 року по березень 2017 року включно згідно з довідкою військової частини НОМЕР_1 від 03.09.2019 №4714 та від 15.07.2019 №3925;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії за період з 01.10.2018, з урахуванням у складі грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично отриманих сум індексації за період з січня 2016 року по березень 2017 року включно згідно з довідкою військової частини НОМЕР_1 від 03.09.2019 №4714 та від 15.07.2019 №3925.

В обґрунтування позову зазначає, що проходив військову службу в Збройних Силах України, з 12.04.2017 перебуває на пенсійному обліку та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», проте при призначенні пенсії відповідачем не були враховані такі додаткові види грошового забезпечення, як індексація грошового забезпечення. Зазначає, що на його звернення про здійснення перерахунку пенсії, з урахуванням у складі грошового забезпечення з якого призначається пенсія індексації грошового забезпечення, отримав відмову. Крім того, вказує, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії.

Відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 02.12.2019 провадження у справі відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач, у поданому до суду першої інстанції відзиві на позовну заяву просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість. Зазначає, що позивачу призначена пенсія на підставі документів, які особисто надані позивачем до Житомирського обласного військового комісаріату. У довідці, яка була долучена до заяви про призначення пенсії відсутні суми індексації грошового забезпечення. Крім того, зазначив, що згідно ч.3 ст.43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" для визначення розміру пенсії враховуються виключно щомісячні додаткові види грошового забезпечення, а саме надбавки, доплати, підвищення. При цьому, вказаною нормою не передбачено включення до складу грошового забезпечення для обчислення пенсії такого одноразового виду грошового забезпечення як індексація. Зауважив, що оскільки виплата індексації була разовою (виплачувалась однією сумою) то її неможливо вважати "щомісячними" додатковими видами грошового забезпечення. З урахуванням зазначеного, просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог у зв"язку з безпідставністю і необґрунтованістю.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 03.01.2020 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку і виплаті пенсії з урахуванням у складі грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично отриманих сум індексації грошового забезпечення за період з січня 2016 року по березень 2017 року включно, згідно з довідкою військової частини НОМЕР_1 від 15.07.2019 №3925 та від 03.09.2019 №4714.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням у складі грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично отриманих сум індексації грошового забезпечення за період з січня 2016 року по березень 2017 року включно, згідно з довідкою військової частини НОМЕР_1 від 15.07.2019 №3925 та від 03.09.2019 №4714, починаючи з 01.10.2019.

У задоволенні решти позовних вимог, - відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить суд скасувати рішення суду першої інстанції від 03.01.2020 року та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що оскільки виплата індексації залежить від певних обставин, їх розмір не є фіксованим, тому вони не належать до щомісячних виплат та додаткових видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні розміру пенсії згідно Закону №2262. Тому, зважаючи на викладене, підстави для врахування до складу грошового забезпечення для перерахунку пенсії індексації згідно довідки Військової частини НОМЕР_1 від 15.07.2019 №3925 та від 03.09.2019 №4714 відсутні. Крім того, зауважив, що індексація не належить до надбавок, доплат або підвищень, тобто не є додатковим видом грошового забезпечення, а відновиться до інших соціальних гарантій. На переконання відповідача, позовні вимоги позивача є необґрунтованими, а тому рішення суду першої інстанції від 03.01.2020 слід скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.02.2020 року відкрито апеляційне провадження, а ухвалою суду від 26.02.2020 року призначено до апеляційного розгляду.

Позивач не реалізував своє процесуальне право щодо подання відзиву на апеляційну скаргу.

Керуючись приписами ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення даного позову частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 07.04.2017 №16-РС старшого прапорщика ОСОБА_1 , головного сержанта вогнеметного взводу батальйону радіаційного, хімічного, біологічного захисту, звільнено зі служби за підпунктом "ї" п.1 ч.8 ст.26 Закону України "Про військовий обов"язок і військову службу" та на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.04.2017 №73 позивача виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 11.04.2017 (а.с.14, 15). З 25 квітня 2017 року позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що сторонами не заперечується (а.с.41).

На виконання судового рішення Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.02.2019 у справі №0640/3845/18, ОСОБА_1 нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 11.04.2017 у розмірі 28199 грн, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_1 від 03.09.2019 №4714 (а.с.19).

23 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, із заявою, в якій просив провести перерахунок пенсії з урахуванням у складі грошового забезпечення, з якого обраховується пенсія, отриманої ним суми індексації грошового забезпечення, що відповідачем не заперечується (а.с.39-40). У листі №П-4428 від 01.10.2019 відповідач повідомив позивача, що пенсія призначена на підставі документів, які позивач особисто надав до Житомирського обласного військового комісаріату. До заяви про призначення пенсії додано грошовий атестат серії ЗУ №178958 та довідку про додаткові види грошового забезпечення від 21.04.2017 №2127. У вказаній довідці відсутня сума індексації грошового забезпечення.

Так, статтею 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», визначено, що розмір пенсій, які призначаються військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом обчислюється з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Індексація не належить до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та які враховуються при обчисленні розміру пенсії згідно із Законом. Підстави для врахування індексації до складу грошового забезпечення для призначення пенсії відсутні (а.с.16-17).

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті та задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції дійшов висновку, що підстави для здійснення позивачу перерахунку пенсії з 01.10.2018 відсутні, оскільки при призначенні пенсії відповідачу не було відомо про обставини, що потягли за собою зміну розміру пенсії, зокрема в грошовому атестаті та довідці про додаткові види грошового забезпечення, на підставі яких було визначено розмір грошового забезпечення, що враховується при призначенні пенсії, інформація про розмір отриманої позивачем індексації грошового забезпечення була відсутня, оскільки перерахунок пенсії позивача має бути проведено з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому позивач звернувся з відповідною заявою, тобто з 01.10.2019. Отже, належним способом захисту порушеного права буде зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії з 01.10.2019, з урахуванням у складі грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично отриманих ним сум індексації, відповідно до довідок військової часини НОМЕР_1 від 15.07.2019 №3925 та від 03.09.2019 №4714.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх обґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон №2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону №2011-XII пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Частиною 2 статті 1 Закон №2262-ХІІ передбачено, що військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали особами з інвалідністю за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.

Відповідно до пункту "в" абзацу першого статті 1-2 Закону №2262-ХІІ право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи із числа військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, органів державної безпеки і внутрішніх справ колишнього Союзу РСР, Національної гвардії України, Прикордонних військ України, військ цивільної оборони України.

Згідно зі ст. 2 Закону №2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби. При цьому, однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Статтею 9 Закону №2011-XII передбачено, що грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" (в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії) пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії.

Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Приписами ч. 3 ст. 43 Закону №2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовця входять основні види грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років), щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія) та одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Окрім того, Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема, осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише основних видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій.

Водночас, абзацом 2 ч. 3 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" закріплено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 05.10.2000 №2017-III визначено, що законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (частина друга статті 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії").

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України регульовано Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 № 1282-XII (далі - Закон №1282-XII).

Згідно зі статтею 1 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці. (ст. 2 Закону №1282-XII).

Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

При цьому, індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, а не тільки грошове забезпечення військовослужбовців. При цьому, здійснення індексації врегульовано окремим законом, до якого стаття 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" містить відсилочну норму, а тому суд вважає, що механізм індексації має універсальний характер і питання її врахування до складу грошового забезпечення для призначення пенсії за вислугу років не регулюється положеннями Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" або Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Колегія суддів зазначає, що з приводу подібних правовідносин, Верховний Суд у складі суддів Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, розглянувши справу №638/9697/17 при вирішенні питання включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, отриманої військовослужбовцем індексації грошового забезпечення, у постанові від 03 квітня 2019 року відступив від раніше висловленої з цього питання правової позиції Верховного Суду у справах №522/11262/16-а та №522/7855/17 та сформулював таку позицію.

Незважаючи на наявність спеціального законодавства, зокрема Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та відповідних підзаконних нормативних актів, якими врегульовуються відносини щодо обчислення (призначення, перерахунку) пенсій військовослужбовцям та наявність спеціального законодавства, зокрема Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", яким імперативно визначаються види (складові) грошового забезпечення військовослужбовців, натомість які не врегульовують питання віднесення індексації грошового забезпечення до видів грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, при вирішенні цього питання слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону України від 05.10.2000 №2017-III "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", Закону України від 03.07.1991 №1282-XII "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078.

Між тим, субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що індексація має спеціальний статус виплати з боку держави у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, пенсії, стипендії; оплати праці (грошового забезпечення), які мають систематичний характер, а тому, індексація є невід`ємною складовою частиною сум, для розрахунку пенсії військовослужбовцям.

Така ж правова позиція викладена у постановах Верховного Суду, зокрема, від 16 серпня 2019 року у справі №638/19989/16-а та від 21 листопада 2019 року у справі №640/14402/16-а.

Аналізуючи вищевикладене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що позивач має право на включення до складу його грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, індексації грошового забезпечення, у зв`язку з чим Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області неправомірно відмовило ОСОБА_1 у проведенні перерахунку розміру пенсії, з урахуванням у складі грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично отриманих ним сум індексації грошового забезпечення.

Стосовно дати з якої позивач просить провести перерахунок пенсії (з 01.10.2018), колегія суддів зважає на таке.

Обґрунтовуючи необхідності проведення перерахунку пенсії саме з 01.10.2018 позивач в позовній заяві зазначив, що відповідно до ст. 63 Закону України №2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Отже, позивач вважає, що перерахунок його пенсії на підставі довідки військової часини НОМЕР_1 від 03.09.2019 №4714 та від 15.07.2019 №3925 має бути проведений з 01.10.2018, що не перевищує 12 місяців з дня подання цієї довідки до відповідача.

Колегія суддів вважає такі доводи позивача необґрунтованими, з огляду на таке.

Частинами 1 та 2 ст.63 Закону України №2262-ХІІ на які посилається позивач, визначено, що вказані норми регулюють порядок перерахунку раніше призначених пенсій, тобто пенсій військовослужбовцям, що були призначені до прийняття Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Крім того, вказаними нормами визначено підставу для проведення такого перерахунку - введення в дію Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 пенсія була призначена з 24 квітня 2017 року відповідно до норм Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а не на підставі законодавства, що діяло до введення в дію зазначеного закону, а тому норми ч.1 та 2 ст.63 Закону України № 2262-ХІІ не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

До відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії з урахування у складі грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, індексації грошового забезпечення позивач звернувся 23.09.2019 (а.с.39-40).

Відповідно до ч. 2 ст.51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

При цьому, ч.2 ст.51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначено, Головному управлінню Пенсійного фонду в Житомирській області про обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії ОСОБА_1 стало відомо лише з 29.09.2019 із поданої позивачем заяви про проведення перерахунку пенсії та доданої до неї довідки військової частини НОМЕР_1 від 15.07.2019 №3925 та від 03.09.2019 №4714 про розмір виплаченої за період з 01.01.2016 по 11.04.2017 індексації грошового забезпечення (а.с. 18, 19, 39-40).

З аналізу вищевикладених норм, слід дійти висновку, що підстави для здійснення позивачу перерахунку пенсії з 01.10.2018 відсутні, оскільки при призначенні пенсії відповідачу не було відомо про обставини, що потягли за собою зміну розміру пенсії, зокрема в грошовому атестаті та довідці про додаткові види грошового забезпечення, на підставі яких було визначено розмір грошового забезпечення, що враховується при призначенні пенсії, інформація про розмір отриманої позивачем індексації грошового забезпечення була відсутня.

Отже, враховуючи положення ст.51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" перерахунок пенсії позивача має бути проведено з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому позивач звернувся з відповідною заявою, тобто з 01.10.2019, про що вірно визначено судом попередньої інстанції.

Підсумовуючи наведене та зважаючи на встановлену протиправність дій відповідача щодо відмови у проведенні ОСОБА_1 перерахунку пенсії з урахуванням у складі грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично отриманих сум індексації грошового забезпечення, застосовуючи механізм захисту права порушеного суб`єктом владних повноважень та його відновлення, колегія суддів погоджується, що належним способом захисту порушеного права буде зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії з 01.10.2019, з урахуванням у складі грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично отриманих ним сум індексації, відповідно до довідок військової часини НОМЕР_1 від 15.07.2019 №3925 та від 03.09.2019 №4714.

Згідно ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У межах вироблених Європейським судом з прав людини підходів до тлумачення поняття "майно", а саме в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як "наявне майно", так і активи включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого "права власності" (пункт 74 рішення Європейського суду з прав людини "Фон Мальтцан та інші проти Німеччини"). Суд робить висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та формує позицію для інтерпретації вимоги як такої, що вона може вважатися "активом": вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (пенсійних, заробітної плати, винагороди, допомоги) на момент дії цієї норми є "активом", на який може розраховувати громадянин як на свою власність ("MALTZAN (FREIHERR VON) AND OTHERS V. GERMANY " № 71916/01, 71917/01 та 10260/02).

Частиною першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача

Відповідачем в порушення ч. 2 ст. 77 КАС не доведено правомірність своїх дій при вирішенні питання позивача щодо відмови у перерахунку і виплаті пенсії з урахуванням у складі грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично отриманих сум індексації, а тому позовні вимоги підлягали задоволенню частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого судового рішення.

Підстави для розподілу судових витрат, відповідно до статті 139 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги - відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 03 січня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.
Постанова суду складена в повному обсязі 17 березня 2020 року.

Головуючий Охрімчук І.Г.

Судді Капустинський М.М. Смілянець Е. С.