Справа № 260/620/20
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2020-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову

23 березня 2020 рокум. Ужгород№ 260/620/20

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дору Ю.Ю., розглянувши у порядку письмового провадження заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 до Закарпатської митниці Держмитслужби про визнання протиправними дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Закарпатської митниці Держмитслужби, в якій просить: визнати протиправними дії посадових осіб Закарпатської митниці Держмитслужби щодо проведення 10 грудня 2019 року огляду товару, переміщуваного громадянином ОСОБА_2 в напівпричепі марки "Krone", р.н.з. НОМЕР_1 та тимчасового вилучення товару за протоколом про порушення митних правил №4591/30500/19 від 11 грудня 2019 року.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 березня 2020 року відкрито загальне позовне провадження за вказаною позовною заявою.

20 березня 2020 року позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить: забезпечити адміністративний позов ОСОБА_1 шляхом встановлення обов`язку Закарпатській митниці Держмитслужби передати на відповідальне зберігання ТОВ "Ізумруд" за адресою: Ужгородський район, с. Кінчеш, м-н "Бази" № 3 товар, що вилучений згідно з протоколом про порушення митних правил № 4591/30500/19 від 11 грудня 2019 року (перелік зазначений в таблиці протоколу за 70 пунктами).

Заява обґрунтована тим, що відповідачем вилучений товар, що належить позивачу та невідомо, де та за яких умов він зберігається. Оскільки дане майно потребує певних умов зберігання, зокрема у сухих, чистих, добре вентильованих приміщеннях при певній температурі та вологості тощо.

Тому позивач вважає, що в разі доведеності вимог адміністративного позову щодо незаконності дій відповідача з тимчасового вилучення товару за результатми розгляду справи по суті, даний товар, що був тимчасово вилучений за протоколом про порушення митних правил, підлягатиме поверненню власнику майна - позивачу по даній справі. Таким чином, незабезпечення належних умов зберігання вилученого майна та не збереженість в первісному якісному стані призведе до унеможливлення відновити майнові права позивача в разі задоволення позовних вимог, оскільки позивач буде позбавлена можливості повернути речі в належному стані.

Відповідно до частин 1 статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Приписами пунктів 2, 3 статті 154 КАС України визначено, що суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

Суд не вбачає необхідності для повідомлення учасників справи, та для виклику особи, яка подала заяву про забезпечення позову, також немає необхідності для призначення її розгляду у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін. Відтак, розгляд поданої заяви проводиться у порядку письмового провадження без повідомлення сторін.

Дослідивши матеріали справи, виходячи з меж заявленого клопотання, системного аналізу положень чинного законодавства України і матеріалів справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно ч. 2 вказаної статті забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) виключено; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Таким чином, законодавством встановлено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Суд зазначає, що необхідною передумовою вжиття заходів забезпечення позову є існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю, а також вірогідність того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При розгляді та вирішенні заяви про забезпечення позову суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог.

Суд зазначає, що необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізм, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

Слід зазначити, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову позивач зазначає, що незабезпечення належних умов зберігання вилученого майна та не збереженість його в первісному стані (без пошкодження матеріалу та втрати характеристик) призведе до унеможливлення відновити майнові права позивача в разі задоволення позовних вимог.

В той же час, суд зауважує, що позивач не обґрунтував доцільності та ефективності застосування судом заходів забезпечення позову та не надав доказів, які б вказували, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача або ж вказували на наявність очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення у зв`язку із цим прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду.

Крім того, суд зазначає, що відповідно ч. 1 ст. 239 Митного кодексу України під складами митних органів розуміються складські приміщення, резервуари, криті та відкриті майданчики, холодильні чи морозильні камери, які належать митним органам або використовуються ними і спеціально обладнані для зберігання товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Відповідно до п. 1.1 Порядку роботи складу митниці ДФС, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 627 від 30.05.2012 року (далі - Порядок) як склади Митниць можуть використовуватися визначені наказом митниці приміщення, резервуари, криті та відкриті майданчики, холодильні чи морозильні камери, які належать Митницям або використовуються ними і спеціально обладнані для зберігання товарів, транспортних засобів комерційного призначення під митним контролем.

Відповідно до п. 1.5 Порядку Митниці несуть передбачену законом відповідальність за втрату або пошкодження товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що зберігаються ними.

Відповідно до п. 2.1 Порядку приміщення складу Митниці повинні відповідати таким вимогам: 2.1.1. Бути ізольованими від інших службових і допоміжних приміщень; 2.1.2. Мати огороджувальні конструкції, що забезпечують належне зберігання, оббиті металом двері, ґрати. іконні отвори між рамами або з внутрішнього боку приміщення, а також місця проходження теплопроводів, димоходів, вентиляційних каналів та інші місця, доступні для проникнення на склад ззовні, повинні мати металеві ґрати; 1.3. Замикатися на двоє дверей (крім тимчасових нетитульних споруд): зовнішні, що відчиняються назовні, замикаються на два внутрішні врізні замки; внутрішні, що відчиняються всередину, виготовлені у вигляді ґрат і замикаються на навісний, врізний чи накладний замок. Двері складу Митниці повинні бути забезпечені пристроєм для опечатування їх особистою металевою печаткою або пломбіратором завідуючого складом Митниці.

Відповідно до п. 2.2 Порядку приміщення складу Митниці обладнуються охоронною та протипожежною сигналізаціями.

Відтак, Законодавством України встановлені вимоги до приміщення складів митниці та такі приміщення спеціально обладнанні для зберігання товарів.

Суд констатує, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що вилучене Закарпатською митницею Дермитслужби майно зберігається в неналежних умовах та доказів на підтвердження того, що на даний час невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду, а саме, що майно потребує певних умов зберігання, зокрема, сухі ізольовані приміщення, в яких відсутні перепади температури, забезпечується циркуляція повітря та певний рівень вологості тощо; незабезпечення відповідних умов зберігання являється загрозою втрати даними речами своїх якісних характеристик та пошкодження, що завдасть позивачу, як власниці даного майна, збитків у зв`язку із незабезпечення належних умов зберігання вилученого у позивача товару і вона буде позбавлена можливості повернути речі в належному стані.

Крім того, суд зазначає, що можливе настання негативних наслідків не є беззаперечним доказом для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову. Суд здійснює захист реально порушених прав, а не тих, які ймовірно може бути порушено у майбутньому.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 06 лютого 2019 року у справі №826/13306/18.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Враховуючи зазначене, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову та доводів наведених на його обґрунтування, суд дійшов висновку про їх необґрунтованість та не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Згідно з ч. 5 ст. 154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 8 ст. 154 КАС України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 150-154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви позивача про забезпечення позову ОСОБА_1 до Закарпатської митниці Держмитслужби про визнання протиправними дій - відмовити.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Ю.Дору