Справа № 640/492/19
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2020-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/492/19 Головуючий у 1-й інстанції: Головань О.В.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «СІ ЕС КОМ» на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.12.2019 у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «СІ ЕС КОМ» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «СІ ЕС КОМ» звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило:

- визнати протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві до ТОВ «СІ ЕС КОМ»;

- зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві прийняти рішення про реєстрацію в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, податкових накладних ТОВ «СІ ЕС КОМ» за липень 2018 року по операціях, які були здійснені ще до прийняття рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість № 1018/26-15-12-01-21 від 30.07.2018, а саме: податкова накладна №1 від 02.07.2018р. на суму 880 000,00 грн., у т.ч. ПДВ - 146 666, 67 грн. для отримувача (покупця) приватне підприємство «Поліекспо»; податкова накладна № 2 від 20.07.2018 на суму 432 044, 00 грн. у т.ч. ПДВ - 72 007, 33 грн. для отримувача (покупця) приватне підприємство «Поліекспо».

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.12.2019 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням товариства з обмеженою відповідальністю «СІ ЕС КОМ» звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що товариство з обмеженою відповідальністю «СІ ЕС КОМ» зареєстроване як юридична особа 12.05.2017 знаходиться за адресою: 02091, м. Київ, вул. Тростянецька, 8, кв. 105 , основний вид діяльності є КВЕД 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель.

12.07.2017 позивачем до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі м. Києва була подана заява про реєстрацію як платника ПДВ з 01.09.2017.

На підставі вказаної заяви, ТОВ «СІ ЕС КОМ» з червня 2017 року було зареєстровано платником ПДВ.

З вересня 2017 року до липня 2018 року діяльність на підприємстві не відбувалась з об`єктивних причин.

25.06.2018 між позивачем (Підрядником) та Приватним підприємством «Поліекспо» було укладено договір підряду № 25-06/18 на виконання будівельних робіт.

02.07.2018 на виконання умов вищевказаного договору ПП «Поліекспо» перерахувало товариству кошти за виконання будівельних робіт за договором № 25-06/18 від 25.06.2018 в розмірі 880 000, 00 грн., у т.ч. ПДВ 20 % - 146 666, 67 грн. (платіжне доручення № 717).

03.07.2018 ТОВ «CI EC КОМ» перерахувало кошти постачальнику ТОВ «ПБК «ФРОНТЕКС» за будівельні роботи по договору підряду № 01-18 від 26.06.2018 року, згідно рахунку № СФ-0000010 від 26.06.2018 р. в розмірі 870 000, 00 грн., в т. ч. ПДВ - 145 000, 00 грн. (платіжне доручення № 1).

20.07.2018 ПП «Поліекспо» перерахувало товариству кошти в розмірі 432 044, 00 грн., як аванс на проведення робіт по договору доручення №1 від 26.04.2018, згідно рахунку № 03 від 19.07.2018, у т. ч. ПДВ - 72 007, 33 грн. (платіжне доручення № 860).

20.07.2018 ТОВ «CI EC КОМ» перерахувало кошти постачальнику ТОВ «ПБК «ФРОНТЕКС» в розмірі 432 044, 00 грн., як оплату за будівельні роботи по договору підряду № 01-18 від 26.06.2018, згідно рахунку № СФ-0000010 від 26.06.2018 у т. ч. ПДВ - 72 007, 33 грн. (платіжне доручення № 2).

У липні 2018 року у позивача виникло податкове зобов`язання від 02.07.2018, яке необхідно було зареєструвати до 31.07.2018 та податкове зобов`язання від 20.07.2018, яке потрібно було зареєструвати до 15.08.2018.

ТОВ «CI EC КОМ» на протязі липня 2018 року перевіряло в електронному кабінеті свою реєстрацію. Всі дані підприємства за відомостями електронного кабінету були правильними.

Проте, 31.07.2018, коли підприємство вирішило зареєструвати наявні податкові накладні, виявилось, що 30.07.2018 рішенням № 1018/26-15-12-01-21 реєстрація ТОВ «CI EC КОМ» як платника податку була анульована і відповідно зареєструвати податкові накладні в системі вже було неможливо.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що платник податків, який є зареєстрованим платником податку на додану вартість, зобов`язаний подавати до контролюючого органу податкові декларації з податку на додану вартість у строки та в порядку визначеному Податковим кодексом України. У разі анулювання реєстрації особи як платника податку останнім звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається від дня, що настає за останнім днем попереднього податкового періоду, та закінчується днем анулювання реєстрації.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим та підлягає скасуванню, оскільки на його думку обставини справи та чинне законодавство свідчать про те, що право позивача на реєстрацію податкової накладної щодо суми зобов`язання від 02.07.2018 та податкової накладної щодо суми зобов`язання від 20.07.2018 має бути відновлено.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями п. п. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, визначено, що платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Так, питання процедури анулювання реєстрації платника податку на додану вартість визначено у розділі V ПК України та Положенні про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014 № 1130.

Відповідно до приписів п. п. «г» п. 184.1 ст. 184 ПК України, реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.

Нормами п. 184.2 ст. 184 ПК України, регламентовано, що анулювання реєстрації на підставі, визначеній у підпункті «а» пункту 184.1 цієї статті, здійснюється за заявою платника податку, а на підставах, визначених у підпунктах «б»-«з» п. 184.1 цієї статті, може здійснюватися за заявою платника податку або за самостійним рішенням відповідного контролюючого органу.

Анулювання реєстрації здійснюється шляхом виключення платника ПДВ з Реєстру.

Також, згідно з п. 5.5 р. V Положення № 1130 (у відповідній редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), анулювання реєстрації за самостійним рішенням контролюючого органу може бути здійснене на підставах, визначених у підпунктах «б» - «з» п. 184.1 ст. 184 роз. V Кодексу (підпункти «б» - «з» п. 5.1 цього розділу). Контролюючі органи здійснюють постійний моніторинг платників ПДВ, включених до Реєстру, та приймають рішення про анулювання реєстрації платників ПДВ у разі існування відповідних підстав.

Рішення про анулювання реєстрації за самостійним рішенням контролюючого органу приймаються за наявності відповідних підтвердних документів (відомостей). Такими документами є, зокрема, довідка про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстр (перелік) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту у таких деклараціях (податкових розрахунках) протягом 12 послідовних податкових місяців (підстава - підпункт «г» п. 184.1 ст. 184 роз. V Кодексу). У реєстрі (переліку) зазначаються дані про реєстрацію особи платником ПДВ та по кожній декларації (податковому розрахунку) - податковий період, дата надходження декларації (податкового розрахунку) до контролюючого органу, загальні обсяги постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту звітного періоду, вказані у відповідних рядках та колонках податкової декларації (податкового розрахунку).

Відповідно до приписів п. 5.6 р. V Положення № 1130, за наявності зазначених підтвердних документів (відомостей) контролюючий орган за місцем перебування на обліку платника податків приймає рішення про анулювання реєстрації особи - платника ПДВ незалежно від здійснення контролюючим органом документальних та камеральних перевірок такої особи і їх результатів, а також обов`язку такої особи бути зареєстрованою та/або нараховувати чи сплачувати податок на додану вартість відповідно до законодавства.

Рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ за самостійним рішенням контролюючого органу оформляється за формою № 6-РПДВ (додаток 5). Таке рішення складається у двох примірниках комісією, утвореною відповідно до розпорядження контролюючого органу, та підписується керівником контролюючого органу. У рішенні про анулювання реєстрації платника ПДВ обов`язково вказуються підстави (одна або декілька) для такого анулювання з посиланням на відповідні норми Кодексу.

З наведеного слід зробити висновок про те, що анулювання реєстрації платника податку за рішенням податкового органу на підставі п. п. «г» п. 184.1 ст. 184 ПК України, можливе за наступних обставин:

- неподання платником податку на додану вартість декларацій з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців;

- та/або подання такої декларації з податку на додану вартість з показниками про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.

Зазначені обставини підтверджуються як самими деклараціями з податку на додану вартість, так і довідкою про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстром (переліком) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту у таких деклараціях.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що платник податків, який є зареєстрованим платником податку на додану вартість, зобов`язаний подавати до контролюючого органу податкові декларації з податку на додану вартість у строки та в порядку визначеному Податковим кодексом України.

Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було досліджено надані податковим органом докази на підтвердження правомірності прийнятого рішення за формою № 6-РПДВ стосовно позивача, такі як, довідки про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстром (переліком) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які, у свою чергу свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту у таких деклараціях, що підтверджує обґрунтованість рішення № 1018/26-15-12-01-21 від 30.07.2018, за наслідком чого, було анульовано реєстрацію позивача платником ПДВ.

Згідно з п. 184.5 ст. 184 ПК України, з моменту анулювання реєстрації особи як платника податку така особа позбавляється права на віднесення сум податку до податкового кредиту, складання податкових накладних.

У свою чергу, відповідно до п. 184.6 ст. 184 ПК України, у разі анулювання реєстрації особи як платника податку останнім звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається від дня, що настає за останнім днем попереднього податкового періоду, та закінчується днем анулювання реєстрації.

Відповідно до положень ПК України, для платників податку на додану вартість встановлені інші, спеціальні вимоги щодо подачі податкової декларації з податку на додану вартість, яка має бути подана виключно в електронній формі, та не передбачає інших механізмів/способів подачі такої, без дотримання приписів ст. 49 ПК України, що у даному випадку, тільки підтверджує позицію відповідача в частині того, що на підставі рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, товариство з обмеженою відповідальністю «СІ ЕС КОМ» не є платником ПДВ з 30.07.2018, відмовивши у прийнятті надісланих документів, податковий орган діяв в межах своїх повноважень та відповідно до норм чинного законодавства.

За наслідком розгляду апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не надано належних та достатніх доказів, які б свідчили про подачу податкових декларацій по податку на додану вартість саме протягом « 12 послідовних податкових місяців». Крім того, оскаржуване рішення прийняте з підстав того, що платник подає/не подає податкові декларації з податку на додану вартість протягом періоду з вересня 2017 року по липень 2018 року з показниками, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту та має за останні 12 календарних місяців обсяги оподатковуваних операцій 0,00 гривень. Так, відображені позивачем в податкових деклараціях обсяги оподатковуваних господарських операцій складають 0,00 грн.

Відповідно до норм п. 201.1. ст. 201 ПК України, платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Положеннями п. 201.8. ст. 201 ПК України, визначено, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законодавства щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно п. 201.1 ст. 201 та/або п. 192.1 ст. 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Платник податку має право зареєструвати податкову накладну та/або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, в якій загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 200-1.3 ст. 200-1 цього Кодексу.

Згідно з п. 184.5 ст. 184 ПК України, з моменту анулювання реєстрації особи як платника податку така особа позбавляється права на віднесення сум податку до податкового кредиту, складання податкових накладних.

Відповідно до п. 201.8 ст. 201 Податкового кодексу України, право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки податкові накладні було відправлено товариством з обмеженою відповідальністю «СІ ЕС КОМ» 31.07.2018, тобто вже після прийняття рішення від 30.07.2018 № 1018/26-15-12-01-21 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, що, у свою чергу, дає підстави колегії суддів для висновку, про відсутність підстав для ДФС України здійснювати реєстрацію отриманих податкових накладних.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити те, що вищевказане рішення від 30.07.2018 № 1018/26-15-12-01-21 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість позивачем не оскаржувалось та є діючим.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «СІ ЕС КОМ» залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.12.2019 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.

Шурко О.І.