Справа № 377/181/20
Суддя: Малишенко Т. О.
Дата ухвалення: 2020-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/181/20

Провадження №2-а/377/5/20

20 березня 2020 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючого судді Малишенко Т. О., за участю секретаря судового засідання Ахутіної А.А., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Славутичі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського капрала поліції Управління патрульної поліції в Чернігівській області 1-й батальйон 2 рота Зборщика Артема Андрійовича - про визнання неправомірними дій суб`єкта владних повноважень та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_2 з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАк № 2162728 від 26.02.2020 року.

Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що 26 лютого 2020 року біля 12 години 40 хвилин ОСОБА_2 , позивач у справі в с. Кіпті дорога МО1 98 км, керуючи транспортним засобом марки «HONDA CR-V» державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив рух в крайній лівій смузі при вільній правій, не маючи наміру здійснити поворот або розворот ліворуч, чим порушив п. 11.5 ПДР - порушення виїзду на крайню ліву смугу при наявності двох і більш смуг руху в одному напрямку. Зазначає, що обвинувачення його у вищевказаному порушенні Правил дорожнього руху є безпідставним, оскільки наведені ним причини виїзду та руху по лівій смузі свідчать про виконання ним, як водієм, вимог п.п. «б», «д» п.2.3 ПДР, а також п. 11.2 Правил дорожнього руху, у відповідності до якого на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом, що фактично він і здійснював, об`їжджаючи пошкоджене дорожнє покриття, ями та наплив асфальту, наявні на правій смузі руху. Таким чином, вважає, що вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП є недоведеним і не обґрунтованим, з підстав чого притягнення його до адміністративної відповідальності є протиправним, а оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню

Ухвалою суду від 10 березня 2020 року у вказаній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

19 березня 2020 року від відповідача, який належним чином повідомлений про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві позивач просив позовну заяву ОСОБА_2 залишити без задоволення. Зазначив, що під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та винесення постанови серії ЕАК № 2162728 від 26.02.2020 року, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, при цьому, жодним чином не порушив права позивача, а постанова відповідає вимогам ст. 268 КУпАП.

Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи та надані докази, суд вважає необхідним задовольнити позов з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно постанови серії ЕАк № 2162728 від 26 лютого 2020 року, про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення, винесеної поліцейським капралом поліції Управління патрульної поліції в Чернігівській області 1-й батальйон 2 рота Зборщик А.А., копія якої долучена до матеріалів справи, ОСОБА_2 , позивача у справі, притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень.

Як вбачається із зазначеної постанови, 26.02.2020 року о 12 годині 40 хвилин ОСОБА_2 в с. Кіпті дорога МО1 98км, керуючи транспортним засобом марки «HONDA CR-V» державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив рух в крайній лівій смузі при вільній правій, не маючи наміру здійснити поворот або розворот ліворуч, чим порушив п.11.5 ПДР - порушення виїзду на крайню ліву смугу при наявності двох і більш смуг руху в одному напрямку. Своїми діями ОСОБА_2 вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Не погодившись з постановою від 26.02.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, винесеної поліцейським капралом поліції Управління патрульної поліції в Чернігівській області 1-й батальйон 2 рота Зборщик А.А., позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Вирішуючи спір відповідно до встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На виконання цих завдань адміністративного судочинства України, суд при вирішенні публічно-правового спору виходить з наступного.

Згідно ст. 2 Закону України «Про дорожній рух» законодавство про дорожній рух складається з цього Закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього.

Як зазначено в ст. 14 цього Закону, учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

За змістом статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ст. 252 цього Кодексу орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з наведеного, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Сторони в процесі повинні подати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Суд зазначає, що в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Всупереч даним вимогам, відповідачем об`єктивних доказів вини ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого правопорушення, передбачених ст. 251 КУпАП, не надано.

Оскаржувана постанова не може бути беззаперечним доказом вчинення правопорушення ОСОБА_2 , оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

У відповідності до п. п. 4.1, 4.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України). Згідно з частиною другою статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Необхідність індивідуалізації адміністративної відповідальності передбачена частиною другою статті 33 Кодексу, якою визначено, що при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Кодексом закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності.

В сукупності з наведеними конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту вказаних осіб. За змістом статті 9 Кодексу саме винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність суб`єкта адміністративної відповідальності є однією з ознак адміністративного правопорушення (проступку).

Об`єктивних доказів, необхідних для вирішення справи про наявність обставин вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, відповідачем зібрано не було.

Відтак, вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не підтверджується належними та допустимими доказами.

Системний аналіз вищевказаних норм чинного законодавства України дає підстави для висновку про те, що відповідачем не доведено правомірність оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що постанова, винесена поліцейським капралом поліції Управління патрульної поліції в Чернігівській області 1-й батальйон 2 рота Зборщик А.А. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАк № 2162728 від 26 лютого 2020 року, згідно якої застосовано до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, із зазначених вище підстав є протиправною, тому підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Керуючись ст. ст. 243-246, 286 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним рішення поліцейського капрала поліції Управління патрульної поліції в Чернігівській області 1-й батальйон 2 рота Зборщика Артема Андрійовича про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Скасувати постанову винесену поліцейським капралом поліції Управління патрульної поліції в Чернігівській області 1-й батальйон 2 рота Зборщик Артемом Андрійовичем серії ЕАк № 2162728 від 26 лютого 2020 року, якою ОСОБА_2 за ч.2 ст. 122 КУпАП було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через Славутицький міський суд Київської області. Апеляційні скарги можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: поліцейський капрал поліції Управління патрульної поліції в Чернігівській області 1-й батальйон 2 роти, Зборщик Артем Андрійович (14037 м. Чернігів, вул. Громадська 66 ).

Суддя Т. О. Малишенко