Справа № 280/859/20
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2020-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

18 березня 2020 року о/об 10 год. 45 хв.Справа № 280/859/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі при секретарі Лялько Ю.В., розглянувши у місті Запоріжжі у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (69107, м.Запоріжжя, проспект Соборний, буд.164; )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Головне управління ДПС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, проспект Соборний, буд.166; )

про зняття арешту нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (надалі позивач, ОСОБА_2 ) до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (надалі відповідач), в якому позивач просить суд: зобов`язати Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) зняти обтяження шляхом внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про зняття арешту, реєстраційний № обтяження 13323179, зареєстрований 30.11.2012.

У позові зазначено, що відповідачем під час закінчення виконавчого провадження у встановленому порядку не припинено чинності арешту, накладеного постановою державного виконавця.

Представник позивача підтримав позовні вимоги.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне. Порушень порядку накладання арешту з боку державного виконавця під час винесення постанови №35334501 від 29.11.2012 не було. Заборгованість за виконавчим документом та виконавчим збором боржником погашено не було. При завершеному виконавчому провадженню жодні виконавчі дії не проводяться, в тому числі щодо зняття арешту з майна боржника. У державного виконавця на сьогоднішній момент не має жодних підстав передбачених ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», для зняття арешту з майна боржника, накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №35334501 від 29.11.2012. У зв`язку із закінченням трирічного терміну зберігання, матеріали вищезазначеного виконавчого провадження знищені, тому відповідач не має можливості надати до суду копії документів виконавчого провадження №35334501 з примусового виконання виконавчого листа №2а-12/10/0870, виданого 06.11.2012 Запорізьким окружним адміністративним судом.

Представник відповідача проти позову заперечував.

Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача відзив на позовну заяву не подано. Про день, час і місце розгляду справи третя особа повідомлялась належним чином.

Ухвалою судді від 10.03.2020 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 18.03.2020.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

Згідно з п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

Як зазначено у ч.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника (ч.2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999).

За матеріалами справи 29.11.2012 державним виконавцем на підставі ст.ст.11, 57 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №35334501; 12.02.2013 державним виконавцем в порядку п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Учасниками справи не надано до суду вказані постанови через їх відсутність.

Відповідачем не надано до суду доказів існування відкритих виконавчих проваджень з приводу примусового виконання судового рішення в адміністративній справі №2а-12/10/0870 та виконавчого збору станом на 18.03.2020 на день судового засідання.

У листі Головного управління ДФС у Запорізькій області від 18.07.2019 за №12189/14/08-01-50-08 на адресу позивача зазначено, що згідно інтегрованої картки платника, заборгованість з податків, зборів, платежів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування відсутня.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта станом на 22.01.2020 відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29.11.2012 у виконавчому провадженні №35334501 зареєстровано обтяження невизначеного майна, всього нерухомого майна позивача.

Враховуючи вище викладене, суд з метою захисту прав та інтересів позивача вважає за можливе зобов`язати відповідача зняти обтяження шляхом внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про зняття арешту, реєстраційний номер обтяження 13323179, зареєстрований 30.11.2012.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене вище, позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Доводи відповідача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 134, 139, 143, 243-246, 287 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Зобов`язати Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (69107, м.Запоріжжя, проспект Соборний, буд.164; ) зняти обтяження шляхом внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про зняття арешту, реєстраційний номер обтяження 13323179, зареєстрований 30.11.2012.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (69107, м.Запоріжжя, проспект Соборний, буд.164; ) судові витрати із судового збору в сумі 840 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Повний текст судового рішення складено 18.03.2020.

Суддя О.О. Прасов