Справа № 200/2297/20-а
Суддя: Буряк І.В.
Дата ухвалення: 2020-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

20 березня 2020 р. Справа №200/2297/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Буряк І.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), -

ВСТАНОВИВ:

28 лютого 2020 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач ОСОБА_2 ) до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (далі відповідач, ГУ ДФС у Донецькій області) у якій позивач просить суд: визнати протиправними та скасувати вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування № Ф-88780-48, видані ГУ ДФС у Донецькій області від 15.05.2019 у сумі 2 754,18 грн., від 12.08.2019 у сумі 5 508,36 грн., від 06.11.2019 у сумі 16 710,54 грн.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04 березня 2020 року вказана позовна заява залишена без руху, оскільки останню подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України). Зазначеною ухвалою позивачу встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви.

Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху направлена особі, яка її подала, та вручена адресату 07.03.2020, що підтверджується відстеженням Укрпошти, отже, останнім днем на усунення позивачем недоліків позову є 17.03.2020 (з урахуванням строку поштового перебігу).

17.03.2020, позивачем, на виконання вимог ухвали суду від 04.03.2020, надано квитанцію про сплату судового збору від 12.03.2020, щодо надання клопотання про поновлення строку звернення до суду із зазначенням інших підстав поважності такого строку, позивач вказав, що клопотання про поновлення строку звернення до суду не надає, оскільки інші причини пропуску звернення до суду відсутні.

Ухвалою від 04.03.2020 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду з даним адміністративним позовом відмовлено, з таких підстав.

Так, позивачем у тексті позову заявлено клопотання про поновлення строку оскарження податкових вимог про сплату боргу (недоїмки) від 15.05.2019, від 12.08.2019, від 06.11.2019, яке обґрунтоване відсутністю юридичної освіти, внаслідок чого він не обізнаний щодо строків звернення до суду.

Суд, в ухвалі про залишення позову без руху звернув увагу позивача, на той факт, що в оскаржуваних вимогах, а саме у п. 2 визначені порядок та строки їх оскарження, та відсутність юридичної освіти, у даному випадку не свідчить про поважність причин пропуску строку звернення до суду.

У свою чергу, позивач зазначав, що вимогу від 15.05.2019 він не отримував, про її існування дізнався після отримання 10.09.2019 постанови про відкриття виконавчого провадження від 05.08.2019. Щодо дати отримання оскаржуваної вимоги від 12.08.2019, позивач вказує, про її отримання у жовтні 2019 року, а щодо вимоги від 06.11.2019 24.12.2019.

За оскарженням спірних вимог позивач звернувся 25 лютого 2020 року, тобто зі значним пропуском встановленого строку звернення до суду. Адміністративне оскарження позивачем не здійснювалося.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Однак, в силу вимог п. 4 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон від 08.07.2010 № 2464-VI) платник єдиного внеску має право оскаржувати в установленому законом порядку рішення органу доходів і зборів та Пенсійного фонду та дії, бездіяльність його посадових осіб.

Відповідно з абз. 3, 4 ч. 4 ст. 25 Закону від 08.07.2010 № 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки, сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Згідно абз. 9 цієї ж частини статті Закону від 08.07.2010 № 2464-VI, у разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

Отже, вказаними положеннями Закону від 08.07.2010 № 2464-VI визначено порядок дій платника у разі незгоди із вимогою, а також строк адміністративного та судового оскарження. Зокрема, строк на оскарження вимоги у судовому порядку становить десять календарних днів з дня надходження до позивача вимоги про сплату недоїмки.

Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду викладеною у судових рішеннях від 31.01.2019 справа № 802/983/18-а, від 17.07.2019 справа № 0740/1050/18, від 08.08.2019 справа № 480/106/19, від 18.12.2019 справа №120/193/19-а, що у силу ч. 5 ст. 242 КАС України є обов`язковим для врахування судом.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

При цьому, процесуальне законодавство пов`язує початок перебігу строку на звернення до адміністративного суду з моментом коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При вирішенні процесуального питання щодо дотримання строків звернення до суду суд також ураховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, у справах «Стаббігс та інші проти Великобританії», «Девеер проти Бельгії» Суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У Справі «Пономарьов проти України» Європейський суд зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

Також прецедентна практика Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Круз проти Польщі» виходить з того, що реалізуючі п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що вимоги ухвали від 04.03.2020 позивачем не виконано, оскільки клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших підстав поважності пропуску строку, які були є чи об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду, не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (ч. 2 ст. 123 КАС України).

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З огляду на викладене, позовну заяву ОСОБА_1 до ГУ ДФС у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), необхідно повернути позивачу.

Керуючись статтями 123, 169, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Відповідно до частини восьмої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили згідно ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст.293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Буряк