Справа № 440/1059/20
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2020-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 березня 2020 рокум. ПолтаваСправа №440/1059/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянувши у письмовому провадженні матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними, встановлення відсутності та наявності компетенції, стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Полтавського окружного адміністративного суду 28.02.20 надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, у якому позивач, окрім іншого, просив:

визнати протиправною бездіяльність ГУПФ України в Полтавській області, яке, починаючи з 25.04.19 допустило порушення права позивача отримувати своєчасно та в повному обсязі пенсію як інваліду війни, інвалідність якого настала внаслідок виконання обов`язків військової служби під час ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи при виконанні радіаційних робіт в зоні відчуження, в обсязі та порядку, який існував до обмеження, скасування їх нормативними актами, які були визнані неконституційними рішеннями Конституційного Суду України, та в розмірі, встановленому рішенням Конституційного Суду України від 25.04.19 №1-р(П)/2019 за конституційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

зобов`язати відповідача нараховувати та виплачувати належну позивачу пенсію відповідно до норм статей 3, 8, 9, 16, 17, 92, 151-2 Конституції України, враховуючи рішення Конституційного Суду України: №1-р(П)2019; 6-р/2018; 7-рп/2016 в порядку та розмірі, визначеному статтею 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та в порядку і розмірі, визначеному статтею 21 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та враховуючи зміни розміру мінімальної заробітної плати, встановлені Законом України "Про Державний бюджет України" на відповідний рік без обмеження розміру пенсії;

стягнути з ГУПФ України в Полтавській області на користь позивача суму протиправно несплаченої пенсії з 25.04.19 до 31.01.20, яка дорівнює 62103,32 грн.

Звернення з таким позовом до суду обґрунтовано тим, що позивач брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи як військовозобов`язаний під час проходження військових зборів, внаслідок чого частково втратив працездатність та став особою з інвалідністю, а відтак, належить до кола військовослужбовців і за рівнем соціального забезпечення має бути прирівняний до військовослужбовців дійсної строкової служби. Після прийняття Конституційним Судом України рішення від 25.04.19 №1-р(ІІ)/2019 за конституційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про невідповідність Конституції України (конституційності) положень частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.12.16 №7-рп/2016 позивач вважає, що як особа з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи, має право на перерахунок його пенсії в розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення (заробітку), який має визначатися у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року згідно з ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та ст. 21 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". При цьому позивач зазначає, що обмеження його пенсії максимальним розміром та інші обмеження розміру пенсії, зокрема, приписи Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.11 №1210, не мають застосовуватися.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 4.03.20 відкрито провадження у справі за даним позовом, розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників.

Судом встановлено, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 9.12.19 відкрито провадження у зразковій адміністративній справі №520/12609/19.

Відповідно до частини першої статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який розглядає типову справу, має право зупинити провадження за клопотанням учасника справи або за власною ініціативою у випадку, якщо Верховним Судом відкрито провадження у відповідній зразковій справі.

А частиною третьою цієї статті визначено, що при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

При цьому згідно з пунктом 21 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України типові адміністративні справи - адміністративні справи, відповідачем у яких є один і той самий суб`єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи), спір у яких виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, та у яких позивачами заявлено аналогічні вимоги.

Верховним Судом в ухвалі від 9.12.19 визначено такі ознаки типових справ:

позивачами у них є особи, які під час проходження військових зборів брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і внаслідок цього стали особами з інвалідністю;

відповідачем у них є один і той самий суб`єкт владних повноважень (територіальний орган Пенсійного фонду України), на пенсійному обліку якого перебувають позивачі;

спір виник з аналогічних підстав у відносинах, що регулюються одними нормами права (щодо порядку проведення перерахунку пенсій на підставі ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" після прийняття рішення Конституційним судом України від 25.04.19 №1-р(И)/2019 за конституційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо невідповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи");

позивачі заявили аналогічні позовні вимоги (по-різному висловлені, але однакові по суті: визнати протиправними дії при проведенні перерахунку пенсій у порядку ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 25.04.19 після прийняття рішення Конституційним Судом України від 25.04.19 №1-р(ІІ)/2019, зобов`язати провести перерахунок їх пенсій виключно на підставі норм законів як норм прямої дії, без урахування обмежень максимальним розміром).

Порівняльний аналіз учасників справи, а також предмету та підстав позову в адміністративних справах №520/12609/19 та №440/1059/20 свідчить про те, що остання має ознаки типової. При цьому суд виходить з того, що визначальним у обох справах є дослідження питання про наявність підстав для обчислення основного розміру пенсії позивачів відповідно до норми частини третьої статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" без застосування положень пункту 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.11 №1210.

З урахуванням наведеного, зважаючи на відповідність даної справи ознакам типової справи, визначених в ухвалі Верховного Суду від 9.12.19 у зразковій адміністративній справі №520/12609/19, та обов`язковість висновків Верховного Суду, викладених у рішенні за результатами розгляду зразкової справи, для суду, який розглядає типову справу, суд дійшов висновку про наявність підстав та доцільність зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у зразковій адміністративній справі №520/12609/19.

Керуючись статтями 4, 248, 256, 290, 291 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Провадження в адміністративній справі №440/1059/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними, встановлення відсутності та наявності компетенції, стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії зупинити до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у зразковій адміністративній справі №520/12609/19.

Роз`яснити учасникам справи, що провадження у справі буде поновлено після набрання законної сили рішенням Верховного Суду у відповідній зразковій справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Полтавський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому копію ухвали суду не вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Кукоба