Справа № 320/2943/19
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2020-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/2943/19 Головуючий у 1-й інстанції: Терлецька О.О.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі Баглай О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фастівської міської ради Київської області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 04.11.2019 у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Сеал Компані» до Фастівської міської ради Київської області про визнання протиправною бездіяльності, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Сеал Компані» звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило:

- визнати протиправною бездіяльність Фастівської міської ради, що полягає в нерозгляді звернення товариства з обмеженою відповідальністю «Сеал Компані» від 15.11.2018 № 07 про укладення договору оренди земельної ділянки, яка розташована за адресою м. Фастів, пл. Привокзальна, 44, загальною площею 0,2261 га, кадастровий номер :09:016:0042;

- зобов`язати Фастівську міську раду розглянути звернення товариства з обмеженою відповідальністю «Сеал Компані» від 15.11.2018 № 07 про укладення договору оренди земельної ділянки, яка розташована за адресою м. Фастів, пл. Привокзальна, 44, загальною площею 0,2261 га, кадастровий номер :09:016:0042.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 04.11.2019 позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Фастівська міська рада Київської області звернулась із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення вимог щодо стягнення на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Сеал Компані» витрат на правову допомогу в розмірі 20 000, 00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Фастівської міської ради Київської області, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти в цій частині нове рішення, яким зменшити розмір витрат на правову допомогу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Сеал Компані» є власником цілісного майнового комплексу - автостанції «Фастів», який розташований за адресою м. Фастів, пл. Привокзальна, 44.

Вказане нерухоме майно ТОВ «Сеал Компані» набуло на підставі договору купівлі-продажу частини приміщення автостанції «Фастів» від 06.05.2011 та договору купівлі-продажу частини приміщення автостанції «Фастів» від 05.09.2012.

Вищевказані приміщення автостанції «Фастів» розташовані на земельній ділянці, загальною площею 0,2261 га, кадастровий номер :09:016:0042.

ТОВ «Сеал Компані» звернулося до Фастівської міської ради з листом від 15.11.2018 № 07, у якому просила розглянути питання щодо укладення договору оренди земельної ділянки, яка розташована за адресою м. Фастів, пл. Привокзальна, 44, загальною площею 0,2261 га, кадастровий номер :09:016:0042.

Відповідне звернення мотивоване тим, що на адресу ТОВ «Сеал Компані» надходять численні звернення мешканців м. Фастів з проханням відновити роботу автостанції «Фастів", оскільки їм під час поїздок доводиться терпіти нелюдські умови:

1) відсутність приміщення, в якому можна було б присісти і зігрітися, особливо в осінньо-зимовий період, під час очікування;

2) відсутність вбиралень;

3) відсутність кімнати матері і дитини;

4) відсутність камер схову;

5) відсутність квиткових кас та, як наслідок, відсутність можливості легально придбавати квитки, платити податки та бути застрахованим під час подорожі;

6) відсутність будь-яких зручностей для осіб з обмеженими фізичними можливостями;

7) відсутність довідкової служби.

Судом першої інстанції встановлено, що необхідною умовою для відновлення роботи автостанції «Фастів» є надання ТОВ «Сеал Компані» в користування на умовах оренди земельної ділянки, яка розташована за адресою м. Фастів, пл. Привокзальна, 44, загальною площею 0,2261 га, кадастровий номер :09:016:0042.

Позивач зазначив, що оскільки на зазначеній земельній ділянці розташовані об`єкти нерухомого майна ТОВ «Сеал Компані», то право користування (оренди) нею не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах).

У зв`язку з цим, ТОВ «Сеал Компані» звернулося до Фастівської міської ради з листом від 15.11.2018 № 07, у якому просила невідкладно розглянути питання щодо укладення договору оренди земельної ділянки, яка розташована за адресою м. Фастів, пл. Привокзальна, 44, загальною площею 0,2261 га, кадастровий номер :09:016:0042.

Відповідачем надано до суду копію листа Фастівської міської ради Київської області від 06.12.2018 № 06-31/5510, з якого слідує, що:

«На Ваше звернення вих. №07 від 15.11.2018 щодо укладення договору оренди землі, яка розташована за адресою м. Фастів, пл. Привокзальна, 44 загальною площею 0,2261 га (кадастровий номер :09:016:0042), повідомляємо наступне.

Дане питання було розглянуто, на засіданні постійної комісії Фастівської міської ради з питань земельних відносин, екології та містобудування, яке відбулося 05.12.2018.

Розглянувши документи, додані вами до звернення, рекомендація комісії з даного питання була наступна: передавати в оренду земельну ділянку площею 0,2261 га недоцільно, оскільки майновий комплекс, що розміщений на земельній ділянці на пл. Привокзальна згідно правовстановлюючих документів, складається з приміщення автостанції, загальною площею 181,9 кв. м і сараю-туалету та займає значно меншу площу земельної ділянки.

Також, вказаною комісією рекомендовано вам звернутися до Фастівської міської ради із заявою щодо передачі земельної ділянки в оренду під належним ТОВ «Сеал-Компані» майном, з урахуванням площі земельної ділянки, яка необхідна для його обслуговування».

Оскільки Фастівська міська рада питання щодо укладення договору оренди земельної ділянки з ТОВ «Сеал Компані» не розглянула та жодної відповіді на звернення не надала, позивач звернувся з даним позовом до суду першої інстанції.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що факт розгляду питання щодо передачі земельної ділянки в оренду може бути підтверджено виключно відповідним рішенням Фастівської міської ради, однак відповідач не надав жодних доказів того, що звернення ТОВ «СЕАЛ КОМПАНІ» від 15.11.2018 про укладення договору оренди земельної ділянки було в місячний строк розглянуто на пленарному засіданні міської ради. Також, суд першої інстанції зазначив, що оскільки 30.05.2019 позивачем на рахунок АО «Аксіо» було сплачено гонорар у сумі 20 000,00 грн., то вказані витрати на правову допомогу необхідно стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Сеал Компані» за рахунок бюджетних асигнувань Фастівської міської ради Київської області.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що оскаржуване рішення щодо стягнення на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Сеал Компані» витрат на правову допомогу в розмірі 20 000, 00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Фастівської міської ради Київської області прийнято судом першої інстанції з ненаданням належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення, судом порушено правильність застосування норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі.

Колегія суддів вважає доводи апелянта обґрунтованими та частково не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в п. 13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 № 7, відповідно до якого у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Отже, оскільки Фастівська міська рада Київської області у своїй апеляційній скарзі оскаржує судове рішення в частині стягнення на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Сеал Компані» витрат на правову допомогу в розмірі 20 000, 00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Фастівської міської ради Київської області, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що саме в цій частині перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Статтею 132 КАС України визначено види судових витрат.

Так, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (частина дев`ята статті 139 КАС України).

Згідно з частинами 1-3 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина п`ята статті 134).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 134).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Отже, з аналізу наведених норм законодавства вбачається, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У свою чергу, розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо. При цьому, достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 13.12.2018 у справі № 816/2096/17 та від 23.01.2020 у справі № 300/941/19.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду

Разом з цим, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також, судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 10.12.2019 у справі 160/2211/19.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем на підтвердження понесених витрат на правову допомогу у зв`язку з розглядом справи надано наступні документи:

- копію договору про надання правової допомоги від 24.05.2019 № 4, укладеного між ТОВ «Сеал Компані» та адвокатським об`єднанням «Аксіо», відповідно до п. 8.1. якого за підготовку та подання позовної заяви, супровід справи в суді першої інстанції, що включає в себе участь в усіх судових засіданнях, підготовку та подання відповіді на відзив, інших заяв та клопотань, ознайомлення з матеріалами справи, а також вчинення будь-яких інших процесуальних дій, необхідних для надання правничої допомоги клієнт зобов`язаний сплатити адвокатському об`єднанню гонорар у сумі 20 000, 00 грн.;

- опис робіт (наданих послуг) від 04.06.2019, виконаних адвокатом Максименко К.М. При цьому, такі послуги включали: ознайомлення з матеріалами, наданими ТОВ «Сеал Компані» (на виконання такої роботи витрачено 1 год. 00 хв.); ознайомлення із останньою судовою практикою у аналогічних справах (на виконання такої роботи витрачено 2 год. 00 хв.); формування правової позиції (на виконання такої роботи витрачено 1 год. 00 хв.); копіювання документів, які додаються до позовної заяви та для відповідача (на виконання такої роботи витрачено 00 год. 30 хв.); складання тексту позовної заяви (на виконання такої роботи витрачено 6 год. 00 хв.);

- акт передачі-приймання наданої правничої допомоги за договором про надання правової допомоги від 24.05.2019 № 4;

- розрахунок на оплату гонорару № 1 від 28.05.2019;

- копію платіжного доручення від 30.05.2019 № 27;

- ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АА № 1001149 від 30.05.2019;

- свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю.

З огляду на зазначене, колегією суддів встановлено, що позивачем надано достатні, належні та допустимі докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, пов`язану з розглядом даної справи.

Доводи апелянта про те, що позивачем під час розгляду справи не було надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, колегія суддів вважає помилковими та не бере до уваги, оскільки вказане спростовується вищевикладеними доказами.

Щодо доводів апелянта про відсутність у матеріалах справи копії квитанції до прибуткового касового ордера, згідно якої адвокатом прийнято 20 000, 00 грн. та копії книги доходів і витрат, з якої вбачається, що вказані кошти були отримані, то колегія суддів вважає зауважити, що відсутність вказаних копій не спростовує факту перерахунку гонорару у розмірі 20 000, 00 грн. на підставі платіжного доручення від 30.05.2019 № 27 (а.с. 21).

Водночас, колегія суддів, проаналізувавши надані документи, враховуючи предмет позову, час, витрачений адвокатом для надання послуг, та обсяг таких, вважає, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу загальною тривалістю 10,5 годин у розмірі 20 000,00 грн. не є співмірним, а тому приходить до висновку про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 10 000, 00 грн., що буде, за даних обставин справи, справедливим і співмірним відшкодуванням таких витрат.

За наведених обставин у їх сукупності та взаємозв`язку, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу коштів підлягають задоволенню в частині 10 000, 00 грн.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції прийняте рішення з частковим порушенням норм чинного законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт надав до суду докази, що частково спростовують правомірність рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вирішив його частково скасувати та прийняти в цій частині нове рішення, оскільки судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Що стосується відшкодування витрат на правову допомогу за перегляд справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 10 000, 00 грн., колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на підтвердження понесених витрат на правову допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції надано наступні документи:

- копію договору про надання правової допомоги від 24.05.2019 № 4, укладеного між ТОВ «Сеал Компані» та адвокатським об`єднанням «Аксіо», відповідно до п. 8.2. якого за супровід справи в суді апеляційної інстанції, що включає в себе підготовку та подання апеляційної скарги або відзиву на апеляційну скаргу, участь в усіх судових засіданнях, підготовку та подання інших заяв та клопотань, ознайомлення з матеріалами справи, а також вчинення будь-яких інших процесуальних дій, необхідних для надання правничої допомоги клієнт зобов`язаний сплатити адвокатському об`єднанню гонорар у сумі 10 000, 00 грн.;

- опис робіт (наданих послуг) від 10.03.2020, виконаних адвокатом Максименком К.М. При цьому, такі послуги включали: ознайомлення з апеляційною скаргою Фастівської міської ради Київської області (на виконання такої роботи витрачено 00 год. 30 хв.); підготовка відзиву на апеляційну скаргу, надсилання його на адресу суду та відповідача (на виконання такої роботи витрачено 5 год. 00 хв.);

- розрахунок на оплату гонорару від 06.03.2020 № 2;

- копію платіжного доручення від 09.03.2020 № 19;

- ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АА № 1001149 від 30.05.2019;

- свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Отже, в матеріалах справи міститься документальне підтвердження понесених позивачем витрат на правничу (правову) допомогу за перегляд справи у суді апеляційної інстанції та наявні документи.

Знову ж таки, на переконання колегії суддів, заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу загальною тривалістю 5,5 годин у розмірі 10 000, 00 грн. є неспівмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), а тому колегія суддів приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Сеал Компані» витрат, понесених позивачем на професійну правничу (правову) допомогу за перегляд справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 5 000, 00 грн., що буде, за даних обставин справи, справедливим і співмірним відшкодуванням таких витрат.

Керуючись ст.ст. 132, 134, 139, 243, 244, 250, 310, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фастівської міської ради Київської області задовольнити частково.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 04.11.2019 скасувати в частині стягнення на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Сеал Компані» () витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 10 000, 00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Фастівської міської ради Київської області () та прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні даних вимог - відмовити.

В іншій частині рішення Київського окружного адміністративного суду від 04.11.2019 залишити без змін.

Стягнути з Фастівської міської ради Київської області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Сеал Компані» () понесені витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 5 000, 00 грн.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

Повний текст постанови виготовлений 18.03.2020.