Справа № 464/1086/20
Суддя: Борачок М. В.
Дата ухвалення: 2020-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/1086/20
пр.№ 2-а/464/61/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.03.2020 року м.Львів

Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Борачка М.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління безпеки міста Львівської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

у с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача Управління безпеки міста Львівської міської ради, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 17.02.2020 LV №. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 17.02.2020 на вікні вітрового скла автомобіля марки «AUDI A6» д.н.з. НОМЕР_1 нею виявлено повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності серії LV № від 17.02.2020, згідно якого її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП, так як її автомобіль стояв з порушенням п.15.10 «б», «в», «д» ПДР України. Вона не отримувала постанови про притягнення її до адміністративної відповідальності, однак дізналась про існування такої на офіційному веб-сайті відповідача. З оскаржуваною постановою категорично не погоджується, вважає її незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки постанова винесена без розгляду справи по суті, відомості вказані у ній не відповідають дійсності. Зокрема інспектор Федорич Т.М. не дав водію транспортного засобу скористатись своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП. Крім того, в місці де стояв автомобіль до краю тротуару у напрямку трамвайної зупинки чи навпаки є більше 2 метрів для проходу пішоходів, а пішоходи не можуть проходити дальше повз автомобіль, оскільки рух пішоходів перед автомобілем не передбачений, посадка/висадка до громадського транспорту в зазначеному місці не передбачена, і така розміщена у протилежному напрямку. Відтак вважає, що жодних правопорушень вона не вчиняла, докази вчинення нею адміністративного правопорушення відсутні, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Ухвалою судді від 28 лютого 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та запропоновано відповідачу до 10 березня 2020 року подати відзив на позовну заяву.

06 березня 2020 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що винесення постанови без участі позивача не обмежувало її права на захист. На транспортному засобі, який зареєстрований за позивачем було здійснено стоянку на тротуарі, у місці не позначеними відповідними дорожніми знаками, встановленими табличками, перешкоджаючи руху пішоходів. Таким чином, оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог, а розгляд справи проводити без представника відповідача.

У судове засідання позивач не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи.

Представник відповідача Управління безпеки міста Львівської міської ради в судове засідання, не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому порядку, у відзиві на адміністративний позов, просив у позові відмовити, а розгляд справи проводити без його участі.

Враховуючи, що всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд з врахуванням положень ч.9 ст.205 КАС України розглядає справу у письмовому провадженні.

На підставі ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку, що позов необхідно задовольнити частково з таких підстав.

У відповідності до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 33 КпАП України, передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим кодексом та іншими законами України.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху (далі - ПДР) та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 15.10 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 стоянка забороняється: а) у місцях, де заборонена зупинка; б) на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками); в) на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м; г) ближче 50 м від залізничних переїздів; ґ) поза населеними пунктами в зоні небезпечних поворотів і випуклих переломів поздовжнього профілю дороги з видимістю або оглядовістю менше 100 м хоча б в одному напрямку руху; д) у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів; е) ближче 5 м від контейнерних майданчиків та/або контейнерів для збирання побутових відходів, місце розміщення або облаштування яких відповідає вимогам законодавства; є) на газонах.

Згідно із ч.3 ст.122 КУпАП порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З постанови по справі про адміністративне правопорушення LV від 17.02.2020, вбачається, що водій транспортного засобу марки «Audi A6» д.н.з. НОМЕР_2 о 13 год. 27 хв. по пл.Соборна, 9 у м.Львові здійснив зупинку транспортного засобу на тротуарі, перешкоджає руху пішоходів, чим порушив п.15.10 «б», «в», «д» ПДР України. Поряд відсутні дорожні знаки 5.38, 5.39 та таблички 7.6.2-7.6.5. Даною постановою позивача визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 510грн.

Позивач заперечує такий факт і стверджує, що її автомобіль таких перешкод не чинив.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Згідно зі ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.74 КАС України).

Згідно оскаржуваної постанови, автомобіль позивача перешкоджає руху пішоходів, разом з тим, з наданих відповідачем доказів на підтвердження вчинення позивачем правопорушення не вбачається, що відповідачем здійснювався замір відстані від місця стоянки автомобіля позивача.

Крім того, з наданих відповідачем фотознімків вбачається, що зупинка громадського транспорту в зазначеному місці не передбачена, і така розміщена на значній відстані у протилежному напрямку від стоянки транспортного засобу позивача.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Згідно статті 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, достатніх доказів того, що позивач порушила правила дорожнього руху та допустила адміністративне правопорушення за обставин вказаних в оскаржуваній постанові, відповідач суду не надав, доводів ОСОБА_1 не спростував.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначені норми приписують обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності.

Оскільки позивач проти вчинення правопорушення заперечувала, з чим не погоджувався відповідач, останній зобов`язаний подати докази на спростування таких заперечень.

Враховуючи наведене, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП, не доведена та не підтверджується належними доказами, що виключає притягнення її до адміністративної відповідальності.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за такої обставини, як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно до ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів спростування позовних вимог позивача, доказів правомірності свого рішення, а тому позовні вимоги про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованими, відтак суд прийшов до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

Разом з тим, враховуючи, що оскільки у ч.3 ст.286 КАС України передбачено вичерпний перелік дій, які може вчинити місцевий загальний суд як адміністративний суд, за наслідками розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку, що в задоволенні вимог позову про визнання протиправною постанови по справі про адміністративне правопорушення LV від 17.02.2020 слід відмовити.

Керуючись ст.ст.2, 6, 9, 10, 72, 73, 74, 75, 77, 229, 242, 243, 244, 245, 246, 286 КАС України, ст. ст. 9, 14-1, 247, 251, 254, 256, 268, 278, 280, 287, 288, 289, 293 КУпАП, суд,

в и р і ш и в :

позов задовольнити частково.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення LV від 17.02.2020 про притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, скасувати, а провадження у справі закрити.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення суду складено 10 березня 2020 року.

Головуючий Борачок М.В.