Справа № 260/201/20
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2020-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

12 березня 2020 року м. Ужгород№ 260/201/20
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Дору Ю.Ю.,

за участі:

секретаря судового засідання Завидняк А.В.,

представника позивача Коваленка О.М.,

представника відповідача Яблонського О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про визнання протиправним наказу про застосування дисциплінарного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління національної поліції в Закарпатській області (далі відповідач, ГУ НП в Закарпатській області), в якій просить: визнати незаконним та скасувати наказ №200 від 19.12.2019 року в частині оголошення догани дільничному сектору превенції Іршавського відділення поліції Хустського відділу поліції ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що оскаржуваний наказ № 200 від 19.12.2019 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності вважає протиправним, оскільки згідно службового розслідування яке передувало винесенню оскаржуваного наказу, встановлено, що ОСОБА_1 за неналежне виконання своїх службових обов`язків, принижений рівень виконавської та службової дисципліни, що в свою чергу призвело до слабких результатів оперативно службової діяльності, а тому відповідно до підпункту 2 пункту 3 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України оголошено догану. Позивач зазначив, що відповідно до Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», зокрема статтею 5 визначено підрозділи, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, згідно якої оперативно-розшукова діяльність здійснюється оперативними підрозділами за вичерпним переліком. Також зазначено, що проведення оперативно-розшукової діяльності іншими підрозділами зазначених органів, підрозділами інших міністерств, відомств, громадськими, приватними організаціями та особами забороняється.

Тобто дільничний сектор превенції Іршавського відділення поліції Хустського відділу поліції ГУ НП в Закарпатській області зокрема (позивач) ОСОБА_1 як дільничний вказаного сектору не має право здійснювати оперативно-службову діяльність, як зазначено у наказі про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Також зазначив, що посилаючись на факти неналежного виконання своїх службових обов`язків, слабку виконавську дисципліну, що виразилося в неналежних показниках роботи в оперативно-службовій діяльності по розкриттю на території адміністративного обслуговування протягом 10 місяців 2019 року, відповідач чітко не вказав про які саме обов`язки неналежно виконував позивач, а також не врахував те, що дільничні офіцери поліції не мають права а також обов`язку здійснювати оперативно-службову діяльність і виходячи зі змісту вказаних норм вважає, що в діях позивача взагалі не має будь-яких порушень визначених даним документом.

07 лютого 2020 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду відкрито загальне позовне провадження за вказаною позовною заявою.

27 лютого 2020 року у судовому засіданні представником відповідача подано відзив на позову заяву, відповідно до якого ГУНП в Закарпатській області не визнає позовні вимоги заявлені позивачем в повному обсязі. Представник відповідача зазначив, що відповідно до другого абзацу, пункту 1 розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2018 року №893, підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних , що вказують на ознаки дистанційного проступку. Зазначив, що 26.11.2019 до керівництва Хустського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області надійшов рапорт начальника Іршавського відділення поліції Хустського відділу поліції ГУНП майора поліції Негрі В.М. від 18.11.2019 про необхідність призначення службового розслідування відносно окремих працівників секторів реагування патрульної поліції та сектору превенції Іршавського ВП Хустського ВП ГУНП області за фактом слабких показників оперативно-службової діяльності, халатному відношенні до виконання своїх службових обов`язків окремими працівниками секторів реагування патрульної поліції та сектору превенції, яке призвело до слабких показників оперативно-службової діяльності, порушенню виконавської дисципліни у вигляді невиконання приводів по ухвалах Іршавського районного суду Закарпатської області та невиконання належним чином окремих доручень керівництва Іршавського ВП цього ж відділу ГУНП. Зазначив, що проведеною перевіркою та зібраними матеріалами встановлено, що як вбачається з довідки-аналізу оперативно-службової діяльності сектору превенції Іршавського ВП Хустського ВП ГУНП за 10 місяців 2019 року найбільш поганий показник в роботі по розкриттю злочинів є у чотирьох дільничних офіцерів поліції, в тому числі, в майора поліції ОСОБА_1 .

Окрім цього, зазначив що у ході проведення службового розслідування відібрано пояснення від безпосереднього керівника позивача та окремих працівників сектору превенції Іршавського ВП Хустського ВП ГУНП з приводу слабких показників роботи позивача.

У судовому засіданні представник позивача підтримали позовні вимоги та просили позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача заперечив проти позову з мотивів наведених у відзиві на позовну заяву та просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши усні пояснення представників, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 був призначений на посаду дільничного сектору превенції Іршавського відділення поліції Хустського відділу поліції ГУ НП в Закарпатській області.

На підставі рапорту від 18.11.2019 начальника Іршавського відділення поліції Хустського відділу поліції ГУ НП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_2 про необхідність призначення службового розслідування відносно окремих працівників сектору реагування патрульної поліції та сектору превенції було проведено службове розслідування за фактом слабких показників оперативно-службової діяльності, халатному відношенні до виконання своїх службових обов`язків окремими працівниками сектору реагування патрульної поліції та сектору превенції, а також послабленому контролі за діями підлеглих працівників окремими керівниками секторів реагування патрульної поліції та сектору превенції, яке призвело до слабких показників оперативно-службової діяльності, порушенню виконавської дисципліни у вигляді невиконання приводів по ухвалах Іршавського районного суду Закарпатської області та невиконання належним чином окремих доручень керівництва Іршавського ВП цього ж відділу ГУ НП

Проведеною перевіркою та зібраними матеріалами під час проведення службового розслідування встановлено, що згідно довідки-аналізу оперативио-службової діяльності сектору превенції Іршавського ВП Хустського ВП ГУ НП в Закарпатській області за 10 місяців 2019 року найбільш поганий показник в роботи по розкриттю злочинів у чотирьох дільничних офіцерів серед яких майор поліції ОСОБА_1 .

В ході проведення службового розслідування відібрано пояснення від безпосереднього керівника дільничного офіцера ОСОБА_1 , а саме начальника сектору превенції Іршавського ВП Хустського ВП ГУ НП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 , який пояснив, що робота сектору превенції протягом 10 місяців поточного року була організована у відповідності до вимог Закону України «Про Національну поліцію», наказів МВС України та ГУНП в Закарпатській області, Указів Президента України, постанов КМУ та ВРУ та інших нормативно-правових актів, що регламентують роботу поліції та сектору превенції, зокрема. Протягом вказаного періоду 2019 року дільничними офіцерами поліції виконувались ухвали Іршавського районного суду Закарпатської області про привід на судові засідання, а в разі неможливості виконати працівниками СП ухвал суду про привід, окремим виконавцем, якому було доручено виконати привід належним чином готувалось повідомлення до суду, в якому вказувались причини невиконання або невиконання в повному обсязі та дані повідомлення завчасно надсилались до суду.

У ході службового розслідування надав пояснення ОСОБА_1 , який пояснив, що протягом 2019 року ним розкрито 4 злочини з причин того, що відповідно до наказу ГУНП №156 від 22.01.2019 «Про організацію навчально тренувальних зборів з особовим складом підрозділів ГУ НП в Закарпатській області за напрямками службової діяльності в тренінговому центрі ГУ НП протягом 1-го кварталу 2019 року» він в період з 04.02.2019 по 08.02.2019 перебував у відрядженні на навчанні в ТЦ ГУНІІ (м. Мукачево), з 06.05.2019 по 15.06.2019 перебував в щорічній основній оплачуваній відпустці за 2019 рік та додатковій оплачуваній відпустці за стаж служби в поліції за 2019 (наказ ГУ НІ І №84 о/с від 18.04.2019) та в подальшому безперервно в період з 14.09.2019 по 29.11.2019 перебував на стаціонарному та амбулаторному лікуванні в Хустському Центрі ЦМСД районної ради (довідки про тимчасову непрацездатність №1 І від 26.09.2019. №8 від 27.09.2019, №9 від 12.10.2019, довідка №37 від 11.11.2019, довідка №40 від 25.11.2019).

В подальшому за наслідками розгляду даного службового розслідування 19.12.2019 року Хустським відділом поліції ГУ НП в Закарпатській області, було винесено наказ № 200 від 19.12.2019 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності, де в резолютивній частині, частиною першою було вказано що за неналежне виконання своїх службових обов`язків, принижений рівень виконавської та службової дисципліни, що в свою чергу призвело до слабких результатів оперативно-службової діяльності дільничному офіцеру поліції сектору превенції Іршавського ВП Хустського ВП ГУ НП в Закарпатській області майору поліції ОСОБА_1 відповідно до підпункту 2 пункту 3 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України оголошено догану.

Такі дії відповідача позивач вважає протиправними, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Правові засади діяльності Національної поліції України визначено у Законі України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону № 580-VIII Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до частини 1 статті 23 Закону № 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює, зокрема, превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень.

Згідно з частиною 1 статті 3 Закону №580-VIII у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1 статті 8 Закону № 580-VIII передбачено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Отже, повноваження Національної поліції України, у тому числі у сфері превентивної діяльності, спрямованої на запобігання правопорушенням, та межі, міра і форма їх реалізації встановлюється виключно у Конституції та Законах України та прийнятих на їх виконання нормативно-правових актах.

Завдання, напрями та особливості організації діяльності дільничних офіцерів поліції визначено Інструкцією з організації діяльності дільничних офіцерів поліції, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 28.07.2017 № 650, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 21.08.2017за № 1041/30909 (далі - Інструкція).

Пунктом 2 розділу І Інструкції передбачено, що дільничні офіцери поліції (далі - ДОП) здійснюють свою діяльність відповідно до Конституції України, Законів України «Про Національну поліцію», «Про попередження насильства в сім`ї», «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», «Про соціальну адаптацію осіб, які відбувають чи відбули покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк», «Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону», інших актів законодавства України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України.

Згідно пункту 2, 3 розділу І Інструкції дільничні офіцери поліції (далі - ДОП) здійснюють свою діяльність відповідно до Конституції України, Законів України «Про Національну поліцію», «Про попередження насильства в сім`ї», «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», «Про соціальну адаптацію осіб, які відбувають чи відбули покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк», «Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону», інших актів законодавства України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України. ДОП провадять свою діяльність на принципах верховенства права, дотримання прав і свобод людини, законності, відкритості та прозорості, політичної нейтральності, взаємодії з населенням на засадах партнерства.

Відповідно до пунктів 1,2 Розділу II даної Інструкції завданнями ДОП є:

1) діяльність, що ґрунтується на принципі взаємодії з населенням на засадах партнерства та має на меті співпрацю з громадянами, громадськими організаціями, установами, підприємствами різних форм власності;

2) взаємодія з органами державної влади та місцевого самоврядування, населенням й утвореними відповідно до чинного законодавства громадськими формуваннями з охорони громадського порядку;

3) виконання завдань, спрямованих на дотримання прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави;

4) ужиття заходів для взяття на облік осіб, щодо яких здійснюється превентивна робота, підтримання в актуальному стані інформаційних підсистем ЄІС МВС;

5) співпраця з групами реагування патрульної поліції (далі - ГРПП) щодо застосування превентивних заходів стосовно осіб, які схильні до вчинення правопорушень та/або перебувають на превентивних обліках поліції;

6) інформування чергової частини органу (підрозділу) поліції у разі отримання від населення відомостей про осіб, які мають наміри вчинити кримінальні правопорушення або їх учинили, розшукуваних злочинців, осіб, які зникли безвісти;

7) організація та контроль діяльності помічника ДОП, що полягає в плануванні роботи, наданні відповідних доручень та навчанні методиці й тактиці роботи на поліцейській дільниці, перевірці якості, повноти та об`єктивності складених ним матеріалів;

8) підтримання професійного рівня шляхом навчання в системі службової підготовки та самопідготовки.

Основні напрями діяльності ДОП:

1) здійснення профілактичної роботи, спрямованої на запобігання вчиненню кримінальних та інших правопорушень;

2) виявлення причин та умов, що призводять до вчинення кримінальних та адміністративних правопорушень, ужиття у межах компетенції заходів для їх усунення;

3) ужиття заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення;

4) здійснення своєчасного реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події;

5) у випадках, визначених законом, здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення, прийняття рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечення їх виконання;

6) доставляння у випадках і порядку, визначених законом, затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення;

7) ужиття всіх можливих заходів для надання невідкладної, зокрема домедичної і медичної, допомоги особам, які постраждали внаслідок кримінальних чи адміністративних правопорушень, нещасних випадків, особам, які опинилися в ситуації, небезпечній для їхнього життя чи здоров`я, а також особам, які постраждали від торгівлі людьми;

8) ужиття заходів для запобігання вчиненню насильства в сім`ї та його припинення;

9) здійснення контролю за дотриманням фізичними та юридичними особами спеціальних правил та порядку зберігання і використання зброї, спеціальних засобів індивідуального захисту та активної оборони, боєприпасів, вибухових речовин і матеріалів, інших предметів, матеріалів та речовин, на які поширюється дозвільна система;

10) взаємодія відповідно до законодавства у межах контрольованих прикордонних районів з дільничними інспекторами прикордонної служби щодо проведення превентивних заходів з протидії нелегальній міграції та іншій протиправній діяльності на державному кордоні, отримання інформації про шляхи проникнення та накопичення контрабандних товарів, а також мешканців населених пунктів, розташованих поблизу державного кордону, які здійснюють незаконні операції з переміщення товарів;

11) вжиття заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку під час примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), а також заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю державних виконавців, приватних виконавців та інших осіб, які беруть участь у вчиненні виконавчих дій, здійснення приводу у виконавчому провадженні;

12) участь у межах повноважень, передбачених законом, у здійсненні заходів, спрямованих на соціальну адаптацію осіб, які звільнилися з місць позбавлення волі.

З аналізу вищевказаних приписів нормативно-правових актів слідує, що основними напрямками діяльності ДОП є саме превентивна діяльність, спрямована на запобігання правопорушенням. Жоден чинний нормативно-правовий акт не наділяє Національну поліцію України та її територіальні органи чи ДОП здійснювати оперативно-службову діяльність.

Окрім цього, суд зауважує, що виконання на належному рівні повноважень ДОП визначених Інструкцією, зокрема: щодо здійснення профілактичної роботи, спрямованої на запобігання вчиненню кримінальних та інших правопорушень; ужиття заходів для запобігання вчиненню насильства в сім`ї та його припинення, апріорі має наслідком зменшення злочинності, а відтак відсутності необхідності здійснення уповноваженими органами оперативно службової діяльності по розкриттю злочинів.

На підставі викладеного суд вважає протиправними дії відповідача, які полягають у безпідставному (не передбаченому нормативно-правовими актами) покладенні на позивача обов`язку здійснювати оперативно службову діяльність по розкриттю злочинів та притягати останнього до дисциплінарної відповідальності у з в`язку з їх невиконанням.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Дисциплінарний статут Національної поліції України затверджений Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" №2337-VIII від 15.03.2018.

Відповідно до частин першої, другої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, службова дисципліна - це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Частиною першою статті 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, встановлено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до частини першої статті 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до частини десятої статті 14, частини сьомої статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України наказом Міністра внутрішніх справ України від 07.11.2018 року № 893 затверджений Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 року за № 1355/32807 (далі-Порядок № 893).

За змістом пункту 1 Розділу V Порядку № 893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку (п. 4 Розділу V Порядку № 893).

Із аналізу наведених вище норм Дисциплінарного статуту та Порядку № 893 слідує, що дисциплінарна відповідальність поліцейського виникає у разі вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто у разі невиконання чи неналежного виконання службової дисципліни. Обставини щодо вчинення особою дисциплінарного проступку, встановлюються у ході службового розслідування щодо особи порушника, призначеного начальником за фактом вчинення проступку.

У свою чергу, висновок службового розслідування повинен містити повне та об`єктивне дослідження обставин скоєння дисциплінарного проступку, тобто повинні бути встановлені обставин, за яких особа скоїла дисциплінарний проступок або які стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі; час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Такі обставини повинні бути встановлені членами дисциплінарної комісії під час проведення службового на підставі зібраних ними матеріалів та пояснень осіб, яким відомі обставини щодо яких здійснюється службове розслідування.

Як слідує з матеріалів справи, підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани став висновок службового розслідування відповідача щодо неналежного виконання позивачем своїх службових обов`язків, слабку виконавську дисципліну, що виразилося в неналежних показниках роботи в оперативно-службовій діяльності по розкриттю злочинів на території адміністративного обслуговування протягом 10 місяців 2019 року.

Водночас, у вказаному висновку відповідачем не наведено фактів неналежного виконання позивачем своїх службових обов`язків та слабкої виконавської дисципліни, окрім як узагальнених показників роботи в оперативно-службовій діяльності, яка у відповідності до норм чинного законодавства не може бути покладена на позивача.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зважаючи на викладі обставини, суд критично оцінює твердження відповідача щодо встановлення у ході службового розслідування порушення ОСОБА_1 службової дисципліни, оскільки висновок службового розслідування не містить фактів невиконання чи неналежного виконання позивачем своїх службових обов`язків. Надаючи оцінку змісту цього висновку, суд не вбачає у діях позивача ознак дисциплінарного проступку, які б могли стати підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 77 КАСУ зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не надав суду достатніх доказів, які б спростовували доводи позивача, а відтак не довів існування підстав для притягнення позивача до відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність у відповідача законних підстав, передбачених Законами України "Про Національну поліцію" та Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" на притягнення позивача до відповідальності за порушення службової дисципліни, а відтак наказ відповідача від 19.12.2019 № 200 є незаконним та підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 72-76, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління національної поліції в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м.Ужгород, вул. Ф. Ракоці, буд.13, ) про визнання протиправним наказу про застосування дисциплінарного стягнення - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Хустського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області №200 від 19.12.2019 року в частині оголошення догани дільничному офіцеру поліції сектору превенції Іршавського відділення поліції Хустського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області майору поліції ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 3 статті 243 КАС України повний текст рішення складено та підписано 18.03.2020 року.

СуддяЮ.Ю.Дору