Справа № 361/745/20
Суддя: Радзівіл А. Г.
Дата ухвалення: 2020-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 361/745/20
Провадження № 2-а/361/100/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2020 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі головуючої судді Радзівіл А.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бровари в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), головного інспектора з паркувань відділу інспекції з паркувань Голосіївського районного управління (інспекції) з паркування департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської державної адміністрації) Павлова Олександра Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серії АВ № від 20 листопада 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

31 січня 2020 року позивач звернувся до суду із позовом до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), головного інспектора з паркувань відділу інспекції з паркувань Голосіївського районного управління (інспекції) з паркування департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської державної адміністрації) Павлова Олександра Володимировича про скасування постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серії АВ № від 20 листопада 2019 року, якою ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, а провадження по справі закрити.

Свій позов обґрунтовував тим, що 20 листопада 2019 року головним інспектором з паркування відділу інспекції з паркування Голосіївського району управління (інспекції) з паркування департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ІІавловим Олександром Володимировичем винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) від 20 листопада 2019 року серії АВ № .

Даною постановою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП за те, що позивач нібито 20 листопада 2019 року о 12 годині 29 хвилин перебуваючи в місті Києві на вул. Мала Житомирська, 20-В зупинив транспортний засіб VOLVO S80, номерний знак НОМЕР_1 ближче 10 м. від пішохідного переходу та до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Головний інспектор з паркування відділу інспекції з паркування Голосіївського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Павлов Олександр Володимирович на підставі рішення Київської міської ради від 27 вересня 2018 року №1530/5594, як посадова особа Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) уповноважений розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1, 3 ст. 122, частинами першою, другою статті 152 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, від імені виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Позивач зазначає, що 20 листопада 2019 року близько 12 години 29 хвилин (як зазначається у оскаржуваній постанові) він не керував транспортним засобом VOLVO S80, номерний знак НОМЕР_2 взагалі, оскільки на той момент перебував у місті Бровари, натомість вищевказаний автомобіль на той момент, перебував у користуванні дружини - ОСОБА_2 , оскільки вона часто використовує даний автомобіль для поїздок у справах.

Позивач також вказує, що у постанові від 20 листопада 2019 року серії AB № у графі "суть адміністративного правопорушення" зазначено: транспортний засіб VOLVO S80, номерний знак НОМЕР_3 зупинено ближче 10 м. від пішохідного переходу.

Жодних доказів проведення обмірів, на підставі яких була зафіксована відстань "менше 10 метрів" не надано, тому такі виміри здійснювалися "на око", тобто приблизно та без застосування спеціальних вимірювальних засобів, що є неприпустим, незаконним та таким, що порушує його права на справедливий розгляд даної справи.

Позивач вважає, що вказана вище постанова в справі про адміністративне правопорушення від 20 листопада 2019 року серії AB № винесена незаконно, упереджено, з грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, що призвело до незаконного притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, вирішуючи питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності за вказане порушення поліцейський повинен повно та всебічновстановити обставини не лише щодо його вчинення, а й всі інші обставини, визначені статтею 280 КУпАП, зокрема наслідки такого порушення, чи взагалі вони є, особу порушника (наявність інших адміністративних стягнень), обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність тощо, та з`ясувати можливість застосування статті 22 КУпАП, тобто питання щодо малозначності вчиненого порушення.

Згідно постанови не вказано жодних доказів, які б підтверджували встановлення відповідачем всіх вищевказаних обставин при винесенні спірної постанови та накладенні на штрафу в розмірі - 510 гривень.

Відповідачем не надано доказів, які б підтверджували факт вчинення даного правопорушення, а саме доказів того, що саме позивач використовував даний транспортний засіб, доказів стосовно здійснення замірів для визначення точної відстані, на якій знаходився автомобіль відносно пішохідного переходу.

Відповідно до вимог статті 279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення- посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Як вбачається із тексту постанови інспектором не було виконано вимоги ст.279 КУпАП, розгляду адміністративної справи не проводилось.

Постанова в справі про адміністративне правопорушення винесена за відсутності доказів його вчинення.

Фактично, даною постановою позивач зазначає, що його було незаконно притягнуто до відповідальності за правопорушення, якого він не вчиняв.

Згідно із статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Разом з тим, жодних доказів (протоколи, пояснення свідків, схеми з позначенням замірів відстані між автомобілем та пішохідним переходом тощо), які б підтверджували наявність події та складу адміністративного правопорушення, а також його вину у вчиненні інспектором паркування надано не було.

Матеріали справи не містять жодного доказу, окрім складеної відповідачем постанови, а тому останнім не виконано обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, як це передбачено нормами КАС України, практикою Верховного Суду, відповідачем не доведено факту порушення позивачем вимог ПДР України.

Позивач наголосив на тому, що відомості, які відображені у двох процесуальних документах, а саме у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) від 20 листопада 2019 року серії АВ № та повідомленні про притягнення до адміністративної відповідальностідо постанови серії АВ № суттєво відрізняються одна від одної. Так, у повідомленні до вищезазначеної постанови у графі технічний пристрій, яким зафіксовано правопорушення позначено - Sigma SI, відповідно до інформації з інтернет-ресурсу такий технічний пристрій є фогоаппаратом, а от у постанові серії АВ № від 20 листопада 2019 року, у графі технічний засіб, яким здійснено фото/відеофіксацію правопорушення позначено зовсім інший технічний прилад - Sigma X-treme PQ53, CammPRO 1826, який є мобільним телефоном.

Таким чином позивач вказав, що встановити на який саме технічний пристрій було здійснено фотофіксацію правопорушення неможливо, а тому очевидним є факт, що його незаконно притягнули до адміністративної відповідальності на підставі хибних, помилкових відомостей.

Виходячи з вищенаведеного, при складенні оскаржуваної постанови, головним інспектором з паркування було порушено вимоги ч. 3 ст. 283 КУпАП, оскільки постанова повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, а відомості зазначені у постанові про марку технічного засобу йдуть врізнобіч із даними про технічний засіб, зазначений у повідомленні до протоколу.

Згідно положень частини 3 статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Також, у статті 283 КУпАП зазначається, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Отже, щоб постанова була винесена, інспектор спочатку повинен розглянути адміністративну справу (вивчити докази, показання свідків, пояснення правопорушника, документи, позицію адвоката, тощо). Постанова не може бути винесена без розгляду, інакше така постанова повинна вважатися незаконною.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2015 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" зазначено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими статтями 283, 284 КУпАП. В ній зокрема необхідно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Позивач зазначив, що стосується даного конкретного випадку, то ніякого розгляду справи про адміністративне правопорушення не відбулось, оскільки відповідач проігнорував вказану вимогу закону.

Натомість, лише 22 січня 2020 року після отримання поштою копії постанови позивач дізнався, про те що його було незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки постанову було відправлено позивачу- 20 січня 2020 року.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а стаття 252 КУпАП вказує, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, наведені факти підтверджують, що головний інспектор з паркування Голосіївського району управління (інспекції) з паркування департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Павлов О.І. не провів розгляду справи про адміністративне правопорушення, не надав оцінку обставинам події, тим самим упереджено, необґрунтовано на підставі домислів і припущень, за відсутності вини та доказів вчиненого правопорушення, незаконно за відсутності події та складу адміністративного правопорушення в моїх діях, притягнув мене та наклав штраф за вчинення адміністративного правопорушення якого позивач в дійсності не вчиняв.

Відповідно до статті 247 КУпАП, відсутність події і складу адміністративного правопорушення виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Частиною першою ст. 55 Конституції України проголошено право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

05 лютого 2020 року суддя Броварського міськрайонного суду Київської області прийняла до розгляду, відкрила провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами спрощеного позовного провадження.

25 лютого 2020 року до суду надійшов відзив департаменту транспортної інфраструктури, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову. Відповідач послався на вимоги ч. 1 ст. 14-2, ч. 3 ст. 122, ст. 279-1,ст. 283 КУпАП, та зазначив, що відповідачем вчинені дії у відповідності до вказаних норм, а доводи позивача є надуманими, та спростовуються доданими доказами фотофіксації та схемою розташування дорожніх знаків по вул. Мала Житомирська, 20-В, м. Києва станом на 17.02.20 року, згідно загальноміської бази даних дислокації ТЗРДР.

25 лютого 2020 року до суду надійшов відзив головного інспектора з паркувань відділу інспекції з паркувань Голосіївського районного управління (інспекції) з паркування департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської державної адміністрації) Павлова Олександра Володимировича, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову. Відповідач послався на вимоги ч. 1 ст. 14-2, ч. 3 ст. 122, ст. 279-1,ст. 283 КУпАП, та зазначив, що доводи позивача є необґрунтованими та не доведеними. Відповідач діяв в межах та у порядку передбаченому законом.

Суд, повно та всебічно з`ясувавши обставини у справі, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду із заявою про поновлення строку на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення від 20 листопада 2019 року серії АВ № .

20 листопада 2019 року головним інспектором з паркування відділу інспекції з паркування Голосіївського району управління (інспекції) з паркування департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Павловим Олександром Володимировичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) від 20 листопада 2019 року серії АВ № .

Даною постановою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідно ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Із відмітки на конверті який додав позивач вбачається, що ним 22 січня 2020 року отримано оскаржувану постанову, а позовна заява подана до суду 03 лютого 2020 року.

Таким чином суд дійшов висновку, що позивач пропустив строк оскарження постанови із поважних причин, а тому він підлягає поновленню.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серії АВ № від 20 листопада 2019 року про застосування адміністративного стягнення з ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

У вказаній постанові зазначається, що 20 листопада 2019 року 12 год. 29 хв. на вул. Мала Житомирська 20-В в м.Києві транспортний засіб VOLVO S80, номерний знак НОМЕР_1 зупинено ближче 10 м. від пішохідного переходу, чим порушено п. 15.9 г Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306 та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.122 КУпАП. Технічний засіб, яким здійснено фото/відеофіксацію правопорушення Sigma X-treme PQ53, CammPRO 1826.

У постанові також зазначається, що до постанови додаються матеріали фотофіксації.

Частиною 3 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачено адміністративну відповідальність, зокрема за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Суб`єктом правопорушення в цій статті в разі вчинення передбачених частинами першою-третьою цієї статті правопорушень, зокрема у виді порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - є відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису) (примітка до ст. 122 КУпАП).

У п.1.10. розділу 1 ПДР України визначені терміни, що наведені у цих Правилах, мають таке значення:

- перешкода для руху - нерухомий об`єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об`єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу.

Зупинка забороняється: на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі (п. "г" п. 15.9 розділу 15 ПДР України).

Відповідно до ч. 1 ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу.

При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу (примітка до ст. 14-2 КУпАП).

Згідно з ст. 279-1 КУпАП у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 142 цього Кодексу.

Якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки) зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 142 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 142 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як встановлено частиною 3 статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім цього, ч. 1 ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі статтею 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За приписами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду зібраних доказів суд дійшов висновку про невстановлення працівником інспектором під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суб`єкта відповідальності за вказане правопорушення, тобто особи, яка безпосередньо несе адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів.

Так, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами вчинення саме позивачем порушення правил дорожнього руху, та не доведено що позивач є суб`єктом відповідальності за вказане правопорушення.

Така ж позиція висловлена і в Постанові Верховного судуу складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року справа № 204/8036/16-а (2а/204/27/17).

Як вже зазначалось частиною 3 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачено адміністративну відповідальність, зокрема за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

За результатами вивчення даних доказів, в тому числі картками фотофіксації, судом не встановлено, що позивачем у даній справі розміщено транспортний засіб таким чином, що це створює перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, а, відтак, в розумінні ч.3 ст. 122 КУпАП є адміністративним правопорушенням.

Отже, зважаючи на наведене, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серії АВ № від 20 листопада 2019 року про застосування адміністративного стягнення з ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Керуючись ч.3 ст. 122 КУпАП, ст.ст. 2, 5, 6, 72-77, 241, 242, 246, 255, 286, 295, 297, Кодексу адміністративного судочинства України,суд -

В И Р І Ш И В :

Поновити ОСОБА_1 строк для оскарження постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) від 20.11.2019 року серії АВ № за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Позов ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), головного інспектора з паркувань відділу інспекції з паркувань Голосіївського районного управління (інспекції) з паркування департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської державної адміністрації) Павлова Олександра Володимировича про скасування постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серії АВ № від 20 листопада 2019 року, - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серії АВ № від 20 листопада 2019 року про застосування адміністративного стягнення з ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Радзівіл А.Г.