Справа № 420/6827/19
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2020-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6827/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, картки відмови у прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Одеської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA500000/2019/000493/2 від 13.09.2019 року, картки відмови у прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці ДФС №UA500650/2019/01259 від 13.09.2019 року.

За цією позовною заявою відкрито загальне позовне провадження у відповідності до ст. 12 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив.

Протокольною ухвалою суду від 18.12.2019 року замінено відповідача по справі з Одеської митниці ДФС на її правонаступника Одеську митницю Держмитслужби.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. Позов, відповідь на відзив обґрунтовані позивачем тим, що відповідачем безпідставно відмовлено позивачу в розмитненні товару за ціною договору, без врахування документів, які підтверджують заявлену митну вартість товару та не містять розбіжностей.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. З відзиву на позовну заяву (аркуші справи 55-62) вбачається, що відповідач позов не визнає, оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці ДФС разом з митною декларацією містилися розбіжності, а також в поданих документах відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Враховуючи, що надані позивачем додаткові документи розбіжностей не спростували, митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів та відмову у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю.

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи вищевикладені приписи КАС України суд прийшов до висновку про можливість продовження розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

31 липня 2019 року ОСОБА_1 придбав у нерезидента України ОСОБА_2 легковий автомобіль, двигуном внутрішнього згоряння із запалюванням від стиснення (дизелем або напівдизелем), такий, що використовувався 1 шт., торгівельна марка «VOLSKWAGEN» - модель «TOURAN» - ідент №VIN НОМЕР_1 , номер шасі нема даних, номер двигуна нема даних, тип двигуна дизель, об`єм двигуна 1968 см 3, колісна формула 4х2, тип кузова універсал, колір білий, календарний рік виготовлення 2015 рік, модельний рік 2015 рік, загальна кількість місця, включаючи водія 5. КТЗ має наступні пошкодження: бампер передній пошкоджено ЛФП, двері передні ліві пошкоджене ЛФП, бампер задній пошкоджене ЛФП, крило заднє праве вм`ятина пошкоджене ЛФП, двері задні праві вм`ятина пошкоджене ЛФП, двері передні праві пошкоджене ЛФП, оббивка сидіння водія. Пробіг за одомером 288763 км, торгівельна марка «VOLSKWAGEN», виробник - «VOLSKWAGEN» AG, країна походження Німеччина DE на загальну суму 4915,97 ЕUR.

Згідно із договором купівлі-продажу №071968 від 31.07.2019 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , вартість автомобіля торгівельної марки «VOLSKWAGEN» - модель «TOURAN» - ідент №VIN НОМЕР_1 , дата першої реєстрації 09.2015 року, складає 4915,97 Євро, кошти за вказаний автомобіль отримано готівкою (аркуш справи 21).

З метою митного оформлення вищезазначеного товару, 23.08.2019 року декларантом ТОВ «ЮГ7» (яке діє на підставі договору доручення на надання брокерських та супровідних послуг №62/130819 від 13.08.2019 року) (аркуші справи 29-30) до Одеської митниці ДФС подана електронна митна декларація №UA5000650/2019/042856, в якій митна вартість визначена за основним методом за ціною договору.

До декларації декларантом надані документи, які підтверджують вартість товару, зокрема, декларацію про походження товару №1098/SV/19 від 20.08.2019 року, акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів ручної поклажі та багажу (у випадках митного огляду) UA20903/2019/64716 від 18.08.2019 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 01.09.2015 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 15.08.2019 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 /15-00090 від 01.09.2015 року, висновок про вартісні характеристики товару №1098/SV/19 від 20.08.2019 року, зовнішньоекономічний договір (контракт) №071968 від 31.07.2019 року, договір про надання послуг митного брокера №62/130819 від 13.08.2019 року, копію митної декларації країни відправлення MRN 19 DE54E8 від 15.08.2019 року.

Проте, за результатами розгляду декларації №UA5000650/2019/042856 від 23.08.2019 року та доданих до неї документів, Одеською митницею ДФС складена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500650/2019/01259 та прийнято рішення про коригування митної вартості товару Одеської митниці ДФС №UA500000/2019/000493/2 від 13.09.2019 року (аркуші справи 38, 42-44).

Відповідно до положень ст. 49, 52 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів та зборів; подавати органу доходів та зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів та зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до вимог ст. 53 Митного кодексу України одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів та зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, а саме: декларацію митної вартості та документи що підтверджують числові значення складових митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); інвойс; платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи; копія імпортної ліцензії; страхові документи, тощо.

У разі якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності), зокрема, виписку з бухгалтерської документації; каталоги, прейскуранти (прас - листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; копію митної декларації країни відправлення; тощо.

З матеріалів справи вбачається, що під час здійснення Одеською митницею ДФС контролю правильності визначення митної вартості товару, який надійшов на адресу відповідача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товару декларантом за вищезазначеною митною декларацією, встановлено, що подані документи містять розбіжності та недоліки, зокрема, згідно п. 2 ст. 53 Митного кодексу України, якщо рахунок сплачено, декларантом для підтвердження митної вартості подаються банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; згідно ст. 368 Митного кодексу України при визначенні фактурної вартості товарів, які переміщуються у несупроводжуваному багажі та вантажному відправленні, крім вартості самих товарів враховується вартість їх страхування та перевезення (фрахту) до моменту перетинання ними митного кордону України. Зазначені документи до митного оформлення не надані.

Декларанту запропоновано відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України для підтвердження заявленої митної вартості протягом 10 календарних днів надати такі додаткові документи: 1) банківські платіжні документи, які стосуються сплати фактурної вартості ктз, перевезення, транспортно-експедиторських та інших послуг за межами митної території України, 2) калькуляцію транспортних витрат за межами митної території України з урахуванням вартості фрахту, вартості інших складових вартості транспортування транспортного засобу, що декларується, у тому числі територією країни експортера; 3) копію митної декларації країни відправлення, 4) якщо здійснювалось страхування страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ст. 54, 55 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів та зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування, яке має містити обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування, тощо.

Оскільки, на думку митних органів, у поданих позивачем разом з митною декларацією документах були наявні ознаки підробки та не містили всіх відомостей, що підтверджують числове значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів та у визначений законом час декларантом нових додаткових документів не було надано та не спростовано наявні розбіжності у наданих документах, Одеською митницею ДФС складена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів за резервним методом, які позивачем оскаржені до суду в цій справі.

В рішенні про коригування митної вартості товарів зазначено, що декларантом не надані документи, які б усунули розбіжності, що були встановлені під час аналізу наданих декларантом документів. Декларантом заявлено неповні дані про митну вартість КТЗ та заявлена митна вартість є меншою за індикатор ризику (нижньої межі діапазону вартості подібних КТЗ в країні експорту).

Суд вважає дії митного органу щодо відмови в застосуванні митної вартості, заявленої позивачем, за першим методом митної оцінки за ціною договору, неправомірними, картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення такою, що підлягає скасуванню, рішення про коригування відповідачем митної вартості за вищезазначеною партією товару протиправним та таким, що підлягає скасуванню, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що декларант надав всі необхідні документи, які давали змогу митному органу визначити митну вартість товару, надані документи підтверджують числове значення митної вартості товару та не містять розбіжностей.

Так, декларантом наданий до митного органу договір, в якому визначений порядок, умови і строки оплати товару, вартість та найменування товару, тощо, що відповідає даним митної декларації та не суперечить умовам договору, даним інших наданих документів.

Судом не приймається до уваги посилання відповідача на відсутність банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару, оскільки відповідно до рахунку/договору купівлі-продажу №071968 від 31.07.2019 року оплата за товар здійснювалась готівкою, що не передбачає банківських платіжних документів.

Щодо відсутності вартості страхування та перевезення (фрахту) автомобіля до моменту перетинання ним митного кордону України суд звертає увагу, що позивач сам перевозив придбаний автомобіль, без використання транспортних послуг сторонніх осіб, що підтверджується наявним в матеріалах справи актом митного огляду Львівської митниці ДФС від 18.08.2019 року (аркуш справи 27), а тому витрати щодо перевезення (фрахту) автомобіля відсутні.

При цьому, за твердженнями позивача страхування автомобіля не здійснювалося, у зв`язку із чим позивачем не надавалися страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, однак відповідач не довів наявність розбіжностей, які не дають можливість визначити митну вартість за ціною контракту.

Подані документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а також надавали можливість відповідачу визначити митну вартість товару, а тому у відповідача були відсутні підстави відмовляти у розмитненні товару за ціною контракту.

Будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви у достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не наведено та не надано, в відзиві на позов відповідачем не спростовані доводи позивача.

Посилання відповідача в рішенні про коригування митної вартості товару на наявність інформації про те, що подібний товар був оформлений за вищою митною вартістю суд не приймає до уваги, оскільки, відомості з інформаційної бази даних носять допоміжний інформаційних характер та не є безперечним доказом заниження митної вартості товарів в разі наявності у декларанта всіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару.

Наявність у названій системі інформації про те, що подібний товар у максимально наближений час розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну, і сама по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не доведено суду, що надані позивачем документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ст. 8 Митного кодексу України державна митна служба здійснюється на основі принципів, в тому числі, законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності, тощо.

Згідно з ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 54 Митного кодексу України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Оскільки позивачем були надані для митного оформлення товару всі документи, необхідні для визначення його митної вартості, документи містять повну інформацію про митну вартість товару та її складові частини, не містять розбіжностей, тощо, відмова відповідача у розмитненні товару за митною декларацією є не правомірною, оскаржувані картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та рішення про коригування митної вартості товарів є протиправними та підлягають скасуванню судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати розподіляються у відповідності до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 139, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до Одеської митниці Держмитслужби (вул. Івана та Юрія Лип, буд. 21, корп. А, м. Одеса, 65078, ) про визнання протиправними та скасування рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA500000/2019/000493/2 від 13.09.2019 року, картки відмови у прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці ДФС №UA500650/2019/01259 від 13.09.2019 року задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Одеської митниці ДФС №UA500000/2019/000493/2 від 13.09.2019 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці ДФС №UA500650/2019/01259 від 13.09.2019 року.

Стягнути з Одеської митниці Держмитслужби (вул. Івана та Юрія Лип, буд. 21, корп. А, м. Одеса, 65078, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) сплачений судовий збір у розмірі 1536,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.І. Свида

.