Справа № 320/5949/18
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2020-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/5949/18 Суддя (судді) першої інстанції: Кушнова А.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Кобаля М.І., Мельничука В.П., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційними скаргами приватного підприємства «Виробнича фірма «Полімашпроект», Головного управління ДФС у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2019 р. адміністративну справу за позовом приватного підприємства «Виробнича фірма «Полімашпроект» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ

Приватне підприємство «Виробнича фірма «Полімашпроект» (надалі за текстом - «ПП «Полімашпроект») звернулось до суду з позовом про визнання протиправними та скасування: податкового повідомлення-рішення № від 23.05.2018 р., яким позивачеві збільшено суму грошового зобов`язання із сплати податку на додану вартість на 961 900 грн.; податкового повідомлення-рішення № від 23.05.2018 р., яким підприємству збільшено суму грошового зобов`язання із сплати податку на прибуток на 784 893 грн.; податкового повідомлення-рішення № від 26.05.2018 р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення вимог пункту 2.8 Глави 2, пункту 3.5 Глави 3 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що висновки контролюючого органу про безтоварність господарських операцій з ТОВ «Єлагін», ПП «Пласт Плюс», ТОВ «ОК Трейд», ТОВ «Апостеріорі», ПП «Принт Сервіс», ПП «Сучасний дім і Ко», ПП «Гермес Груп», ТОВ «Техно Коло» суперечать дійсним обставинам та спростовуються первинними документами.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2019 р. адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано: податкове повідомлення-рішення № від 23.05.2018 р. в частині збільшення грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств в загальній сумі 735 768 грн., у тому числі за податковими зобов1язаннями на суму 668 406 грн., та за штрафними санкціями на суму 67 362 грн.; податкове повідомлення-рішення № від 23.05.2018 р. в частині збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість в загальній сумі 901 483 грн. 34 коп., у тому числі за податковими зобов`язаннями на суму 721 186 грн., 67 коп. та за штрафними санкціями на суму 180 296 грн. 67 коп. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення в частині відмови у задоволенні позову і ухвалити постанову про задоволення позову у повному обсязі.

Зокрема, скаржник стверджує про наявність усіх необхідних первинних документів.

Вказуючи на допущені, на думку Головного управління ДФС у м. Києві, судом порушення норм чинного матеріального та процесуального законодавства, що призвело до постановлення неправильного судового рішення, відповідач, посилаючись на дані акту перевірки, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ПП «Полімашпроект».

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 29.03.2018 р. по 19.04.2018 р. посадовцями Головного управління ДФС у м. Києві проведено документальну планову виїзну перевірку ПП «Полімашпроект» податкового законодавства за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2017 р., валютного - за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2017 р., єдиного внеску на загальенообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2011 р. по 31.12.2017 р.

Результати перевірки оформлено актом № 294/26-15-14-01-04/33343832 від 26.04.2018р.

Згідно цьому акту позивачем порушено вимоги ст.ст. 134, 198, 201 Податкового кодексу України (надалі за текстом - «ПК України») внаслідок чого: занижено податок на прибуток на 711 906грн. та занижено суму податку на додану вартість на 769 520 грн. Кім того, ПП «Полімашпроект» допустило порушення вимог пункту 2.8 Глави 2, пункту 3.5 Глави 3 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні.

Такий висновок контролюючого органу вмотивовано наступним.

ТОВ «Єлагін» виписало на адресу позивача акти здачі прийняття робіт з механічної обробки деталей на суму 1 183 600 грн., у тому числі 197 266 грн. 66 коп. ПДВ.

Також, ТОВ «Єлагін» склало видаткові накладні на поставку деталей на суму 1 729 312 грн., у тому числі 288 218 грн. 70 коп.

ПП «Пласт-Плюс» видало позивачеві акт здачі-прийняття робіт з механічної обробки деталей на суму 99 000 грн., у тому числі 16 500 грн. ПДВ та видаткові накладні на поставку деталей на суму 437 997 грн., у тому числі 72 999 грн. 50 коп. ПДВ.

ТОВ «ОК Трейд» складено видаткову накладну на поставку позивачеві товару (лист 35) на суму 150 000 грн., у тому числі 25 000 грн. ПДВ.

ТОВ «Апостеріорі» видало акт здачі-прийняття робіт з механічної обробки деталей на суму 42 000 грн., у тому числі 7 000 грн. ПДВ.

ПП «Принт Сервіс» складено акт здачі-прийняття робіт з механічної обробки деталей на суму 140 000 грн., у тому числі 23 333 грн. ПДВ.

Згідно видатковим накладним ПП «Сучасний дім і Ко» здійснило поставку позивачеві деталей на суму 667 335 грн., у тому числі 111 222 грн. 50 коп. ПДВ.

ПП «Гермес Груп» видало позивачеві акт здачі-прийняття робіт з механічної обробки деталей на суму 240 000 грн., у тому числі 40 000 грн. ПДВ та видаткові накладні на поставку товару (лист 3600х2400) на суму 232 440 грн., у тому числі 38 740 грн. ПДВ.

Відповідно до видаткової накладної ТОВ «Техно Коло» поставило ПП «Полімашпроект» товар (лист 35) на суму 88 914 грн,, у тому числі 14 819 грн. ПДВ.

Разом з тим, в інформаційних системах ДФС України відсутні відомості про наявність у ТОВ «Єлагін», ПП «Пласт-Плюс», ТОВ «Апостеріорі», ПП «Принт Сервіс», ПП «Сучасний дім і Ко», ПП «Гермес Груп», ТОВ «Техно Коло» основних засобів та виробничих запасів.

За даними вироку Печерського районного суду м. Києва від 19.12.2017 р. у справі № 757/69357/17-к ТОВ «ОК Трейд» було зареєстроване на підставі підроблених документів.

За результатами аналізу Єдиного реєстру судових рішень встановлено, що здійснювалось досудове розслідування за фактом фіктивного підприємництва ряду підприємств, у тому числі і ТОВ «Техно Коло».

Враховуючи викладене, відповідач дійшов висновку про те, що первинні документи не опосередковувались реальним рухом активів.

Згідно видаткового касового ордера № 37 від 29.12.2017 р. ОСОБА_1 з каси підприємства видано 2 740 грн. 64 коп. Проте, цей ордер не містить підпису одержував готівкових коштів, що має наслідком перевищення залишку готівки в касі на суму 2 240 грн. 64 коп.

З урахуванням наведеного Головним управлінням ДФС у м. Києві прийнято: податкове повідомлення-рішення № від 23.05.2018 р., яким позивачеві збільшено суму грошового зобов`язання із сплати податку на додану вартість на 961 900 грн. , у тому числі 769 520 грн. за основним платежем та 192 380 грн. за штрафними санкціями; податкове повідомлення-рішення № від 23.05.2018 р., яким підприємству збільшено суму грошового зобов`язання із сплати податку на прибуток на 784 893 грн., у тому числі 711 906 грн. за основним платежем та 72 987 грн. за штрафними санкціями; податкове повідомлення-рішення № від 26.05.2018 р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 4 481 грн. 28 коп. за порушення вимог пункту 2.8 Глави 2, пункту 3.5 Глави 3 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні.

Згідно підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу. Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку). Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Пунктом 135.1 статті 135 визначено, що базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Пункт 4 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 318 від 31 грудня 1999 р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000 р. за № 27/4248, визначає об`єкт витрат, як продукцію, роботи, послуги або вид діяльності підприємства, які потребують визначення пов`язаних з їх виробництвом (виконанням) витрат.

Згідно пункту 6 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Відповідно до пункту 11 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» собівартість реалізованої продукції (робіт, послуг) складається з виробничої собівартості продукції (робіт, послуг), яка була реалізована протягом звітного періоду, нерозподілених постійних загальновиробничих витрат та наднормативних виробничих витрат. До виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) включаються: прямі матеріальні витрати; прямі витрати на оплату праці; інші прямі витрати; змінні загальновиробничі та постійні розподілені загальновиробничі витрати.

Пунктом 12 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» до складу до складу прямих матеріальних витрат віднесено вартість сировини та основних матеріалів, що утворюють основу вироблюваної продукції, купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат.

Підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198 ПК України передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно пункту 198.2 статті 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Згідно частини 2 статті 9 цього Закону первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до підпунктів 2.1, 2.2 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24 травня 1995 р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за № 168/704, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення.

За змістом наведених правових норм витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операцій, яка є підставою для формування податкового обліку платника.

На підтвердження товарності укладених з ТОВ «Єлагін», ПП «Пласт Плюс», ТОВ «Апостеріорі», ПП «Сучасний дім і Ко», ПП «Гермес Груп», ТОВ «Техно Коло» угод позивачем було надано копії: актів здачі-приймання робіт (надання послуг); видаткових накладних; товарно-транспортних накладних; рахунків на оплату; податкових накладних, банківських виписок; які свідчать, що зобов`язання між позивачем та його контрагентами виконувались у повному обсязі.

Таким чином, у ПП «Полімашпроект» наявні всі необхідні документи, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського та податкового обліку, для формування витрат та податкового кредиту, а аналіз наданих позивачем первинних документів свідчить про дотримання ним спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум доходів, витрат та податкового кредиту по операціям з ТОВ «Єлагін», ПП «Пласт Плюс», ТОВ «Апостеріорі», ПП «Сучасний дім і Ко», ПП «Гермес Груп», ТОВ «Техно Коло».

Не може бути підставою для скасування ухваленого у справі судового рішення і твердження Головного управління ДФС у м. Києві про відсутність у контрагентів позивача необхідних ресурсів для здійснення господарської діяльності.

Такий висновок зроблено відповідачем без дослідження первинних документів, виключно на відомостях наявних в інформаційних базах.

Доводи податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, на формування витрат та податкового кредиту.

Однак у справі, що переглядається, податковим органом не доведено існування таких обставин.

З огляду на відсутність у позивача усіх необхідних первинних документів по операціям з ПП «Принт Сервіс», а також враховуючи наявність вироку щодо засновника ТОВ «ОК Трейд», яким встановлено факт реєстрації товариства за грошову винагороду та фіктивність його діяльності, колегія суддів вважає правильним висновок окружного адміністративного суду про те, що у цій частині позов задоволенню не підлягає.

У період виникнення спірних правовідносин порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою визначались Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 р. № 637 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13 січня 2005 р. за № 40/10320 (надалі за текстом - «Положення»).

Згідно пункту 2.8 Глави 2 Положення підприємства можуть тримати в позаробочий час у своїх касах готівкову виручку (готівку) у межах, що не перевищують установлений ліміт каси. Готівкова виручка (готівка), що перевищує встановлений ліміт каси, обов`язково здається до банків для її зарахування на банківські рахунки. Відокремлені підрозділи підприємств - юридичних осіб можуть здавати готівкову виручку (готівку) безпосередньо до кас таких юридичних осіб або до будь-якого банку для її переказу і зарахування на банківські рахунки зазначених юридичних осіб.

Відповідно до пункту 3.5 Глави 3 Положення У разі видачі окремим фізичним особам готівки (у тому числі працівникам підприємства) за видатковим касовим ордером або видатковою відомістю касир вимагає пред`явити паспорт чи документ, що його замінює, записує його найменування і номер, ким і коли він виданий. Фізична особа розписується у видатковому касовому ордері або видатковій відомості про одержання готівки із зазначенням одержаної суми (гривень - словами, копійок - цифрами), використовуючи чорнильну або кулькову ручку з чорнилом темного кольору. Якщо видаткова відомість складена на видачу готівки кільком особам, то одержувачі також пред`являють паспорти чи документи, що їх замінюють, і розписуються у відповідній графі документа. Для виведення залишку готівки в касі не приймаються видаткові касові ордери або видаткові відомості, в яких видача готівки з каси не підтверджена підписом одержувача.

Пунктом 1 Указу Президента України № 436/95 від 12 червня 1995 р. «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки», що був чинним у період прийняття податкового повідомлення-рішення № від 26.05.2018 р., установлено, що за перевищення встановлених лімітів залишку готівки в касах до юридичних осіб всіх форм власності, фізичних осіб - громадян України, іноземних громадян та осіб без громадянства, які є суб`єктами підприємницької діяльності, а також постійних представництв нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у двократному розмірі сум виявленої понадлімітної готівки за кожний день.

Приймаючи до уваги, що ані у позовній заяві, ані в апеляційній скарзі позивач не навів жодних аргументів, які б свідчили про неправомірність названого податкового повідомлення-рішення, колегія суддів вважає вірним висновок суду попередньої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову у цій частині.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційні скарги приватного підприємства «Виробнича фірма «Полімашпроект», Головного управління ДФС у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2019 р. - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 17 березня 2020 р.

Головуючий суддя І.О. Лічевецький

суддя М.І. Кобаль

суддя В.П. Мельничук