Справа № 367/2926/19
Суддя: Саранюк Л. П.
Дата ухвалення: 2020-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/2926/19
Провадження №2-а/367/45/2020
РІШЕННЯ

Іменем України

17 березня 2020 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючої судді Саранюк Л.П.

за участі секретаря с/з Бабакової М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ірпінського міського суду при судовому розгляді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до рядового інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві, 1 батальйон, 4 рота Рій Тетяни Олександрівни про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення про справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 20.02.2019 року громадянин ОСОБА_1 на власному автомобілі Land Rover Discovery (державний номерний знак НОМЕР_1 ), рухався по проспекту Броварському у місті Києві. Вказує, що близько 10 години 10 хвилин був зупинений рядовим інспектором Управління патрульної поліції у місті Києві - Рій Тетяною Олександрівною.

Зазначає про те, що Інспектором поліції було звинувачено ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього, а саме у тому, що він рухався на своєму транспортному засобі зі швидкістю 76 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження руху в населеному пункті на 20 км/год.

ОСОБА_1 було надано пояснення інспектору поліції, а саме, що перед ним рухалася колона з автомобілів у кількості приблизно 20 штук і, приблизно, така ж кількість автомобілів позаду, і він фізично не міг їхати швидше дозволеної швидкості.

Вказує, що пояснення ОСОБА_1 з даного приводу інспектором поліції до уваги взято не було.

Водночас, інспекор поліції повідомила про те, що зазначене порушення ОСОБА_2 правил безпеки дорожнього руху було зафіксовано нею за допомогою вимірювального пристрою «Трукан-774».

На вимогу ОСОБА_1 показати докази того, що цим приладом зафіксовано зазначене порушення на транспортному засобі, на якому він в той час рухався, інспектор відмовила і повідомила, що ОСОБА_1 повинен сплатити штраф.

Виходячи з зазначених обставин, інспектором поліції було складено Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія, ЕАВ № 932749 від 20.02.2019.

Згідно зазначеної Постанови, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень.

Зазначає про те, що він заперечував проти обставин того, що ним було вчинено порушення правил безпеки дорожнього руху, у якому його звинувачувала інспектор поліції, а також, з урахуванням зухвалої поведінки працівників патрульної поліції, що його зупинили, ОСОБА_2 підписав постанову та поставив відмітку про свою незгоду з такою постановою, на примірнику поліції.

Вказує про те, що 05.04.2019 року, на адресу ОСОБА_1 , надійшов лист (просте поштове відправлення), в якому містилась постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАВ № 932779 від 20.02.2019 року.

Як вбачається зі штампу ДП «УКРПОШТА», даний лист було направлено ОСОБА_1 15.03.2019 року.

Згідно постанови, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Як вбачається зі змісту постанови, суть правопорушення полягала у тому, що ОСОБА_1 після зупинки за порушення швидкісного режиму не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п.9.9.6. ПДР - порушення ввімкнення аварійного світлового сигналу при зупинці працівником поліції або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Про нібито вчинення такого правопорушення та наявність оскаржуваної постанови ОСОБА_1 дізнався лише після отримання поштового листа з постановою.

Вважає вищевказану постанову протиправною та необгрунтованою, а також такою, що не відповідає нормам КУпАП, та винесеною з перевищенням компетенції суб`єкта владних повноважень.

Вказує, що в адміністративному матеріалі абсолютно відсутні докази вчинення Позивачем інкримінованого правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

У зв`язку з вищевикладеним, просив суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАВ № 932779 від 20.02.2019 року, якою було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В матеріалах справи міститься заява від позивача про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

В судове засідання відповідач свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 20.02.2019 р. відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.122 КУпАП, серія ЕАВ 18 № 932779.

Згідно даної постанови, ОСОБА_1 після зупинки за порушення швидкісного режиму не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п.9.9.6. ПДР - порушення ввімкнення аварійного світлового сигналу при зупинці працівником поліції або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Постановою застововане адміністративне стягнення штраф у розмірі 425 гривень.

У відповідності до ч.1 ст. 5 КАС встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

Згідно зі ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

Ч.2.ст.122 КУпАп передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемов без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В ході судового розгляду відповідач доказів на спростування позовних вимог не надав, відзив на позов не подав, в судове засідання не з`явився без поважних причин.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Пунктом 24 Постанови Племуну Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та екплуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Однак, у постанові про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відсутні докази вчинення ним адміністративного правопорушення. Графа постанови «До постанови додаються» залишається незаповненою.

Статтею 62 Конституції України вказано, що вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що під час судового розгляду справи не здобуто безспірних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, а отже дії відповідача є неправомірними, постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії ЕАВ № 932779 від 20.02.2019 року підлягає скасуванню.

У відповідності до ч.4 ст. 229 КАС у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Керуючись ст. ст. 2,9,77,90, 122, 123, 241-246, 251 КАС України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАВ № 932779 від 20.02.2019 року, якою було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

Копії рішення направити сторонам для відому.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду через Ірпінський міський суд Київської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня виготовлення повного тексту рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень КАС України (в редакції від 03.10.2017 року): до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 186 КАС України: апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя: Л.П. Саранюк