Справа № 595/1900/19
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2020-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2020 року Справа № 595/1900/19 пров. № А/857/2724/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

за участю секретаря судового засідання Лутчин А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 17 січня 2020 року, ухвалене суддею Федорончуком В.Б., м. Бучач, дата складання повного тексту рішення 27 січня 2020 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №2 Бучацького відділення поліції Теребовлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області Антонюка Петра Ярославовича, Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання дій незаконними, скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття справи,-

В С Т А Н О В И В:

07.10.2019 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського СРПП №2 Бучацького відділення поліції Теребовлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області Антонюка Петра Ярославовича, Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, в якому просить визнати протиправними незаконними дії поліцейського СРІІГІ №2 Бучацького відділення поліції ТВП ГУНП в Тернопільській області капрала поліції Антонюка Петра Ярославовича щодо складення постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАІІ; скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП 18 № 428625 від 27.09.2019 та закрити справу.

Рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 17 січня 2020 року позов задоволено. Визнано протиправними дії поліцейського СРПП №2 Бучацького відділення поліції ТВП ГУНП в Тернопільській області капрала поліції Антонюка Петра Ярославовича щодо складення постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП. Постанову серії ДП18 №428625 від 27 вересня 2019 року, винесену поліцейським СРПП №2 Бучацького відділення поліції ТВП ГУНП в Тернопільській області капралом поліції Антонюком П.Я. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, скасовано.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідачем та представником відповідача не надані суду докази на обґрунтування наявності підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Відтак, відповідачами не було вжито всіх заходів до повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставини, що мали значення для правильного вирішення справи належним чином.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, вважаючи його ухваленим з невідповідністю висновків суду обставинам справи, Головне управління Національної поліції в Тернопільській області оскаржило його в апеляційному порядку. У апеляційній скарзі просить скасувати рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 17 січня 2020 року та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначає, що позивач здійснив зупинку автомобіля у забороненому місці, оскаржувану постанову винесено працівником поліції у межах повноважень та у суворому дотриманні закону, відповідно, позов до задоволення не підлягає.

Також, апелянт звертає увагу, що судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні визнано протиправними дії поліцейського. Однак, дане являється порушенням норм предметної юрисдикції. Враховуючи вимоги ч.1 п.1 ст.19 КАС України, розгляд позовної вимоги про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень повинно було б розглядатися в Тернопільському окружному адміністративному суді, а не в суді загальної юрисдикції яким являється Бучацький районний суд Тернопільської області (місцевий суд).

Учасники справи на виклик апеляційного суду не прибули, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч.2 ст.313 КАС України.

На підставі ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч.1 ст.9, ч.1 ст.72, частин 1, 5 ст.77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеною поліцейським СРПП №2 Бучацького відділення поліції Теребовлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області Антонюком Петром Ярославовичем, серії ДП 18 № 428625 від 27.09.2019, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень.

Із вказаної постанови видно, що 27.09.2019 о 14 год 30 хв ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 2121, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив стоянку на перехресті, а саме ближче 10 м. до перехрестя, чим порушив п.15.9 (ґ) ПДР України.

Відповідно до статті 245 КпАП України завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням.

В силу ст.251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зі змісту ст.280 КУпАП видно, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні будь-які інші докази, які б свідчили про порушення ОСОБА_1 . Правил дорожнього руху України.

Із наявних матеріалів справи неможливо встановити обставини вчиненого правопорушення.

Згідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірності своїх дій щодо прийняття рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №2 Бучацького відділення поліції Теребовлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області Антонюка Петра Ярославовича, Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання дій незаконними, скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованими та правомірно задоволені судом першої інстанції.

Разом з тим суд апеляційної інстанції звертає увагу, що позивач у позовній заяві також просив закрити щодо нього справу про адміністративне правопорушення. Однак, вказана позовна вимога не вирішена судом першої інстанції.

Крім того, відповідно до частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На думку апеляційного суду, наведена правова норма вказує на те, що повноваження суду першої інстанції у даній категорії справ обмежуються наведеним переліком, який є вичерпний та не передбачає права визнавати протиправними дії відповідного суб`єкта владних повноважень, що судом першої інстанції враховано не було.

Відтак, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про визнання протиправними дій поліцейського СРПП №2 Бучацького відділення поліції ТВП ГУНП в Тернопільській області капрала поліції Антонюка Петра Ярославовича щодо складення постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, з урахуванням приписів ч.3 ст.286 КАС України.

При цьому, колегія суддів суду апеляційної інстанції зазначає, що права позивача порушено саме рішенням суб`єкта владних повноважень постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП 18 № 428625 від 27.09.2019, в той час як дії щодо її складання не порушують права позивача.

Разом з тим, приймаючи рішення про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, судом в обов`язковому порядку приймається рішення про закриття провадження у справі з наведених підстав, незалежно від наявності чи відсутності такої позовної вимоги.

Таким чином, суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги в частині скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, вирішив питання не у спосіб, передбачений п.3 ч.3 ст.286 КАС України.

За наведених обставин апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору і задоволенні позовної вимоги про визнання протиправними дій поліцейського порушив норми процесуального права, що відповідно до приписів пункту 4 частини 1 статті 317 КАС України є підставою для часткового скасування рішення та прийняття у цій частині нового судового рішення про відмову у задоволенні такої позовної вимоги.

Згідно частини 4 ст. 317 КАС зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції в іншій частині підлягає зміні шляхом доповнення його резолютивної частини рішенням про закриття справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 229, 243, 272, 286, 308, 310, 313, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області задовольнити частково.

Рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 17 січня 2020 року у справі №595/1900/19 в частині задоволення позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними дій поліцейського СРПП №2 Бучацького відділення поліції ТВП ГУНП в Тернопільській області капрала поліції Антонюка Петра Ярославовича щодо складення постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП скасувати та у задоволенні позову у цій частині відмовити.

В іншій частині рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 17 січня 2020 року у справі №595/1900/19 змінити.

Доповнити резолютивну частину рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 17 січня 2020 року у справі №595/1900/19 абзацем: «Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити».

В решті рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 17 січня 2020 року у справі №595/1900/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та не може бути оскаржена до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Я. С. Попко
судді Р. Б. Хобор
Р. П. Сеник
Повне судове рішення складено 18.03.2020.