Справа № 195/229/20
Суддя: Кондус Л. А.
Дата ухвалення: 2020-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 195/229/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

19.03.2020 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кондус Л.А., при секретарі Музичук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду сел. Томаківка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до УПП в Київській області інспектора лейтенанта поліції Бабич Івана Ярославовича 1 батальйон, 1 рота про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом до відповідача УПП в Київській області інспектора лейтенанта поліції Бабич Івана Ярославовича 1 батальйон, 1 рота про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 12 лютого 2020 року інспектором лейтенантом поліції 1 батальйону 1 роти УПП в Київській області Бабич Іван Ярославович (далі - Відповідач), було винесено Постанову серії ЕАК № 2099199 від 12.02.2020 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (далі - Постанова), якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень за порушення 12.02.2020 року о 16 год. 48 хв. на 77 км. траси Київ-Харків керував ТЗ, який переобладнаний з порушенням вимог ДСТУ 3649:2010, а саме додатково встановлені противотуманні фари, були встановлені на відстані 600 мм від крайнього габариту КТЗ за шириною, при дозволених 400 мм, чим порушив п.31.4.3 ПДР керуванням водієм транспортним засобом , що має несправності

зовнішніх світлових приладів, з якими відповідно до встановлених правил експлуатації його забороняється, переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КУпАП є незаконним, не обґрунтованим та недоведеним, а Постанова підлягає скасуванню з наступних підстав.

Так, розгляд справи про адміністративне правопорушення та винесення Постанови Відповідачем здійснювалося за адресою 77 км автодороги Київ-Харків, а не в УПП в Київської області за адресою - вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, що є порушенням вимог статті 276 КУпАП та рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 №5-рп/2015 у справі №1- 11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради.

Патрульний поліції не взяв до уваги його заперечення, а саме, що на прохання позивача надати працівниками поліції роз`яснення, що передбачає пункт правил п.31.4.3 ПДР, ч.1 ст.121 КУпАП, повідомив, що роздрукованих Правил дорожнього руху та КУпАП в нього немає, а планшет не працює. Крім того, він пояснив, що не являється власником даного ТЗ, а згідно технічного паспорту серії САО 341402 на автомобіль марки DAF модель ТRUCKS , державний номер НОМЕР_1 , в якому власником зазначено ОСОБА_2 .

Проте, незважаючи, що він не є власником даного транспортного засобу DAF модель ТRUCKS відповідачем винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, у зв`язку з порушенням мною п.31.4.3 ПДР, яким обов`язок перереєстрації транспортного засобу покладено виключно на власника цього транспортного засобу.

В порушення вимог статті 251 КУпАП, Відповідач не надав під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення Постанови доказів на підтвердження обставин порушення Позивачем Правил дорожнього руху.

Також, в порушення вимог статті 283 КУпАП та пункту 10 розділу XIII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за №1408/27853: в порушення вимог статті 283 КУпАП, Постанова не містить нормативного акта, що передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення викладене Відповідачем у Постанові.

В порушення ст. 280 КУпАП Відповідачем фактично не зафіксовано порушення правил дорожнього руху, яке б доводило вину Позивача. У відповідності до статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а обвинувачення не може грунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 р. № 1395) постанова по справі про адміністративне правопорушення складається на спеціальному бланку, виготовленому друкарським способом згідно з технічним описом бланка постанови по справі про адміністративне правопорушення, на якому проставлено відповідні серію і номер.

Бланк постанови по справі про адміністративне правопорушення заповнюється розбірливим почерком. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до постанови, а також внесення додаткових записів після того, як постанова підписана особою, щодо якої вона винесена. У разі допущення порушень при оформленні такої постанови її заповнений бланк вважається зіпсованим.

Згідно з ч.1 ст.121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Обов`язок власників транспортних засобів та осіб, які використовують їх на законних підставах, зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів, передбачений ч. 10 ст. 34 Закону України «Про дорожній рух».

Позивач подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, при цьому зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Також направив до суду відповідь на відзив відповідача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, але подав до суду відзив на позовну заяву та додав до матеріалів справи для огляду диск DVD-R відео з нагрудної камери до оскаржуваної постанови, як доказ підтвердження скоєного водієм правопорушення.

Неприбуття у судове засідання учасників справи, повідомлених належним чином відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи даної категорії.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, з наступних підстав.

Як вбачається з постанови серії ЕАК № 2099199 від 12.02.2020, складеної інспектором лейтенантом поліції 1 батальйону 1 роти УПП в Київській області Бабич Іваном Ярославовичем, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 121 КУпАП, який є позивачем у справі, останній 12.02.2020 року о 16 год. 48 хв. на 77 км. траси Київ-Харків керував ТЗ автомобілем марки DAF модель ТRUCKS , державний номер НОМЕР_1 , який переобладнаний з порушенням вимог ДСТУ 3649:2010, а саме додатково встановлені противотуманні фари, були встановлені на відстані 600 мм від крайнього габариту КТЗ за шириною, при дозволених 400 мм, чим порушив п.31.4.3 ПДР - керуванням водієм транспортним засобом , що має несправності зовнішніх світлових приладів, з якими відповідно до встановлених правил експлуатації його забороняється, переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів та застосовано до останнього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Під час розгляду справи судом досліджені наступні докази: оскаржувана постанова, диск DVD-R з відеозаписом з нагрудної камери 00037.

Відповідно до ст.73 КАС України, суд вважає належними доказами постанову, диск DVD-R з відеозаписом з нагрудної камери 00037, так як вони стосуються факту накладення на позивача адміністративного стягнення та мають відношення до справи.

З огляду на те, що в силу п.9 ч.1 ст.31 та ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» відеоспостереження за дотриманням позивачем ПДР України інспектором зафіксовано у встановленому законом порядку, суд визнає його як належний та допустимий доказ.

Згідно зі ст.75 КАС України, постанову та диск DVD-R з відеозаписом з нагрудної камери 00037 суд вважає достовірними доказами.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 ст. 121 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення відповідно до п.2 Р. ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за №1408/27853.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, в тому числі, про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, (частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, ) тощо.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Частиною 4 ст. 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.05.2015 № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення у пункті 2.4 мотивувальної частини цього рішення зазначив, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення "на місці вчинення правопорушення" і "за місцем його вчинення", які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст.

Тобто після прийняття Конституційним Судом зазначеного рішення, норми КУпАП та, зокрема, ст. 258 КУпАП зазнали змін, в наслідок чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції розповсюджено вимоги ч. 4 ст. 258 - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місті вчинення правопорушення.

Таким чином, аналіз законодавчих норм, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015, дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР (ст. 121 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення.

У даному випадку, спірна постанова складена відповідачем у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а не за фактичним місцем знаходження (адресою) Управління патрульної поліції, що відповідає вимогам наведених вище положень законодавства, а тому суд вважає помилковими твердження позивача щодо порушення відповідачем процедури розгляду справи.

Також помилковими є твердження позивача про те, що оскаржувана постанова не містить нормативного акта, що передбачає відповідальність, оскільки у вказаній постанові такі норми зазначені, а саме ч.1 ст. 121 КУпАП, а також п. 31.3.4 ПДР, хоча зазначення пункту ПДР, який порушив позивач, не охоплюється вимогами 2 ст. 283 КУпАП, бо ПДР не містять диспозицій та санкцій адміністративного правопорушення.

Позивач також посилається, що відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 р. № 1395) (далі- Інструкція) постанова по справі про адміністративне правопорушення складається на спеціальному бланку, виготовленому друкарським способом згідно з технічним описом бланка постанови по справі про адміністративне правопорушення, на якому проставлено відповідні серію і номер. При цьому позивач не взяв до уваги зміни до зазначеної Інструкції, які прийняті згідно Наказу Про внесення змін до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 06.02.2020 № 101 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 лютого 2020 р. за № 207/34490), де пунктом 1 розділу II Інструкції передбачено За наявності технічної можливості протокол про адміністративне правопорушення складається в електронній формі з автоматичним присвоєнням йому відповідної серії та номера, який роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв." Тобто саме таку постанову позивачем додано до матеріалів справи, без порушення відповідачем вказаної Інструкції.

Щодо твердження Позивача з приводу того, що він не є власником транспортного засобу марки DAF модель ТRUCKS , державний номер НОМЕР_1 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником зазначено ОСОБА_2 , однак це не звільняє позивача від відповідальності, адже відповідно до п.2.3а) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу.

На відео з нагрудної камери відповідача, що додається до матеріалів справи, зафіксовано порядок розгляду оскаржуваної постанови. Позивачу дійсно було роз`яснено права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Скористатись будь яким з прав позивач не виявив бажання, а заявлене клопотання позивача щодо перенесення розгляду справи не заслуговує на увагу, оскільки розгляд справи в даному випадку, як зазначалось вище, проводиться на місці вчинення правопорушення.

Окрім того, на відео з нагрудної камери зафіксований той факт, що на транспортному засобі, яким керував позивач встановлені протитуманні фари, та вбачається, що відповідач здійснив заміри розташування протитуманних фар на відстані 600 мм від крайнього габариту транспортного засобу, на відео погоджується й сам позивач.

В оскаржуваній постанові в графі 9 зазначено технічний засіб за допомогою якого здійснено відеозапис, а саме зазначено номер нагрудної камери АІ № 00037, на якій зафіксовано розгляд справи та вчинене позивачем правопорушення.

Встановлення зазначених вище фактів і обставин є достатньою підставою для встановлення наявності об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП. При цьому посилання позивача на те, що не було належним чином проведено заміри відстані противотуманних фар, порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та щодо неповноти такого розгляду є безпідставними, спрямовані на уникнення відповідальності та спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Згідно ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Як вбачається з наданого відповідачем відеозапису, на ньому дійсно відображено факт скоєння позивачем вищевказаного адміністративного правопорушення, а отже, в розумінні приписів ст.ст 73-76 КАС України є належним, допустимим і достатнім доказом по справі.

Згідно ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) забезпечує всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, зокрема підлягають з`ясуванню чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

На думку суду правомірність прийнятої постанови серії ЕАК № 2099199 від 12.02.2020 у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху відповідачем доведено в повній мірі. При цьому, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Сама незгода позивача щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 121 не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності

За таких обставин суд дійшов висновку, що постанова серія ЕАК № 2099199 від 12.02.2020 по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на позивача винесена при наявності події адміністративного правопорушення та вини позивача в його вчинені, розмір адміністративного стягнення накладено правомочною посадовою особою та в межах санкції статті, а тому позовні вимоги щодо скасування постанови задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно зі ст.139 КАС України, суд враховує ухвалення рішення на користь відповідача та звільнення позивача від сплати судового збору на підставі ст.288 КУпАП, тому судові витрати підлягають компенсації за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 9, 72-77, 90, 205, 242, 244-246, 271, 286 КАС України, ст. ст. 14-1, ч.1 ст. 121, 247, 254, 258, 280, 287-289, 292, 293 КУпАП, Правилами дорожнього руху України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 ) до УПП в Київській області інспектора лейтенанта поліції Бабич Івана Ярославовича 1 батальйон, 1 рота (м.Київ, 03048, вул. Федора Ернста, 3) про скасування постанови серії ЕАК № 2099199 від 12.02.2020 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Томаківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 19.03.2020.

Суддя: Л. А. Кондус