Справа № 328/2140/19
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2020-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 березня 2020 року м. Дніпросправа № 328/2140/19

головуючий суддя І інстанції - Новікова І.В.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,

суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11.11.2019 року в адміністративній справі № 328/2140/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області, в якому просив:

- визнати протиправною дію вчинену відповідачем і зобов`язати останнього відновити провадження по виконанню судового рішення у справі позивача;

- зобов`язати відповідача перерахувати на банківський рахунок позивача суму еквівалентну 308 Євро по офіційному курсу НБУ станом на дату здійснення перерахунку.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 11.11.2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області щодо відкладення безспірного списання коштів та повернення без виконання ОСОБА_1 виконавчого листа № 2-а-3497/2011, виданого 10.09.2013 Токмацьким районним судом Запорізької області.

Зобов`язано Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області прийняти до виконання виконавчий лист №2-а-3497/2011, виданий 10.09.2013 Токмацьким районним судом Запорізької області.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати в частині позовних вимог, в задоволенні яких було відмовлено та в цій частині прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що визнавши протиправними дії відповідача і зобов`язавши прийняти до виконання виконавчий лист, суд мав стягнути кошти на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, діями або бездіяльністю, розмір якої становить 308 євро.

Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області, також не погодившись з рішенням суду першої інстанції, звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати в частині задоволених позовних вимог та в цій частині прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що у останнього були відсутні визначені законодавством підстави для здійснення безспірного списання коштів за поданим позивачем виконавчим листом, а повернення вищевказаного виконавчого документа здійснено у відповідності до вимог діючого законодавства.

Відзиви від сторін на адресу суду не надходили.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, постановою Токмацького районного суду Запорізької області від 13.09.2011 року по справі № 2-а-3497/2011 задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1 , зобов`язано Головне управління праці та соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 за 2011 рік недоплачену суму щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», з урахуванням різниці вже виплаченої суми.

На виконання зазначеного рішення суду, 10.09.2013 Токмацьким районним судом Запорізької області було видано виконавчий лист.

В той же час, ухвалою Токмацького районного суду від 27.03.2014 у справі № 328/773/14-а задоволено заяву Департаменту соціального захисту населення Запорізької облдержадміністрації про заміну сторони виконавчого провадження та зміну способу і порядку виконання судового рішення, зокрема:

замінено по виконавчому листу №2-а-3497/2011 виданого 10.09.2013 Токмацьким районним судом Запорізької області, боржника Головне управління праці та соціального захисту населення Запорізької обласної адміністрації на Департамент соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації (вул.Дзержинського, 48, м.Запоріжжя, );

замінено в судовому порядку спосіб і порядок виконання постанови Токмацького районного суду Запорізької області по адміністративній справі №2-а-3497/2011, наступним чином: «стягнути з Департаменту соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 за 2011 рік недоплачену суму разової грошової допомоги до 5 травня, відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» - з урахуванням різниці вже виплаченої суми».

Для виконання виконавчого документа по справі № 2-а-3497/2011 позивач звернувся до ГУ ДКСУ у Запорізькій області.

Листом ГУ ДКСУ у Запорізькій області від 25.06.2019 року № 13-08.3/4087 позивача було повідомлено про відкладення безспірного списання коштів, у зв`язку із відсутністю у виконавчому документі суми (розміру грошових коштів у вигляді грошових одиниць), яка підлягає стягненню з боржника. Також, позивачу запропоновано надати на адресу Головного управління ухвалу про роз`яснення судового рішення по справі № 328/3450/14-а із визначенням суми у вигляді грошових одиниць, що підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 та завірену судом копію ухвали від 27.03.2014 по справі №328/773/14-а, оскільки до пакету документів стягувача надано ксерокопію такої ухвали суду.

05.08.2019 відповідачем прийнято рішення про повернення виконавчого документа стягувачу, на підставі підпункту 9 пункту 9 постанови Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845.

Не погодившись з вказаними діями відповідача, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач під час повернення позивачу виконавчого документа без виконання діяв необґрунтовано, тобто без врахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація.

Згідно ч.ч. 1-2, 4 ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду.

Перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.

Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 (далі - Порядок № 845).

Пунктом 5 Порядку № 845 передбачено, що під час виконання виконавчих документів органи Казначейства мають право:

1) повідомляти органу, який видав виконавчий документ, про наявність обставин, що ускладнюють чи унеможливлюють його виконання, у спосіб і порядку, які визначені таким документом, крім випадків виконання рішень про стягнення коштів за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів;

2) звертатися у передбачених законом випадках до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення рішення про стягнення коштів, порушувати клопотання про встановлення чи зміну порядку і способу виконання такого рішення, а також відстрочку та/або розстрочку його виконання;

3) безоплатно отримувати необхідні для виконання виконавчих документів судові рішення, пояснення, довідки, іншу інформацію;

4) вимагати від боржників вжиття ними заходів до виконання виконавчих документів;

5) застосовувати заходи впливу до боржників відповідно до Бюджетного кодексу України та у разі виявлення фактів порушення бюджетного законодавства у процесі або за результатами виконання виконавчих документів, повідомляти про такі порушення органам Держаудитслужби;

5-1) повідомляти органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ, про дії або бездіяльність боржника, що перешкоджає виконанню виконавчого документа;

6) відкладати, зупиняти безспірне списання коштів і їх перерахування стягувачам у випадках, передбачених законом та цим Порядком;

7) вживати інших заходів до виконання виконавчих документів.

Відповідно до пункту 6 Порядку № 845, у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб:

заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка (у разі наявності - довідку банку), назви банку, його МФО та коду ЄДРПОУ, номера рахунка (поточний, транзитний, картковий), прізвища, імені, по батькові (повне найменування - для юридичної особи) власника рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних для пересилання коштів через підприємства поштового зв`язку, що здійснюється за рахунок стягувача (прізвище, ім`я, по батькові адресата, його поштова адреса (найменування вулиці, номер будинку, квартири, найменування населеного пункту, поштовий індекс), реквізити банківського рахунка поштового відділення);

оригінал виконавчого документа;

судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності);

оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету (у судових рішеннях про стягнення коштів з відповідного бюджету).

До заяви можуть додаватися інші документи, які містять відомості, що сприятимуть виконанню рішення про стягнення коштів (довідки та листи органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, або органів місцевого самоврядування, рішення органів досудового розслідування та прокуратури тощо).

Відповідно до п.п. 9 п. 9 Порядку № 845 орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли протягом місяця з дня звернення до стягувача для отримання додаткових відомостей для виконання рішення про стягнення коштів ним не надано таких відомостей органу Казначейства.

Згідно з пунктом 11 Порядку № 845 відкладення безспірного списання коштів здійснюється у разі: 1) призначення до розгляду органом, який видав виконавчий документ, заяви про роз`яснення рішення про стягнення коштів, встановлення або зміну порядку і способу, розстрочку та/або відстрочку його виконання чи виправлення помилки або про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; 2) необхідності отримання від стягувача додаткових відомостей для виконання рішення про стягнення коштів; 3) звернення до органу, що контролює справляння надходжень бюджету, щодо підтвердження їх зарахування до бюджету або встановлення залишку сум платежів, що підлягають безспірному списанню, чи узгодження реквізитів рахунків, на яких обліковуються надходження бюджету, кодів бюджетної класифікації тощо; 4) у випадках, передбачених пунктами 39, 44 і 49 цього Порядку.

Відповідно до пункту 12 Порядку № 845 безспірне списання коштів і їх перерахування стягувачам здійснюються після усунення обставин, що були підставою для відкладення безспірного списання таких коштів.

У разі наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення про стягнення коштів або унеможливлюють його виконання, орган Казначейства на підставі відповідного рішення органу, який видав виконавчий документ, здійснює відстрочку та/або розстрочку безспірного списання коштів і їх перерахування стягувачам у встановлений таким рішенням спосіб.

Пунктом 24 Порядку № 845 встановлено, що стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник (відкриті рахунки), або за його місцезнаходженням документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку.

Якщо боржник обслуговується централізованою бухгалтерією, зазначені документи подаються до органу Казначейства, в якому відкрито рахунки відповідної бюджетної установи, при якій створена така централізована бухгалтерія (далі - централізоване обслуговування боржника).

Відповідно до пункту 25 Порядку № 845 безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку. Проведення платежів з рахунка боржника здійснюється після безспірного списання у разі наявності коштів на рахунку.

Пунктом 28 Порядку № 845 встановлено, що орган Казначейства не пізніше двох робочих днів з наступного робочого дня після надходження виконавчого документа на підставі документів, поданих стягувачем, визначає коди класифікації видатків бюджету і рахунки, з яких проводиться безспірне списання коштів.

З дня визначення кодів класифікації видатків бюджету та рахунків орган Казначейства повідомляє боржнику або бюджетній установі, що здійснює централізоване обслуговування боржника, про здійснення безспірного списання коштів з рахунків боржника та не проводить платежі, крім платежів, які визначені у пункті 25 цього Порядку.

Пунктом 33 Порядку № 845 передбачено, що в разі коли судове рішення стосується спорів фізичних осіб із суб`єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг або судове рішення неможливо виконати протягом двох місяців з дня надходження документів, зазначених у пункті 6 цього Порядку, орган Казначейства для виконання рішення про стягнення передає до Казначейства документи та відомості згідно з підпунктом 1 пункту 47 цього Порядку. При цьому органом Казначейства відновлюється проведення платежів боржника. У разі встановлення боржнику відповідних бюджетних асигнувань після передачі до Казначейства документів та відомостей орган Казначейства здійснює заходи, спрямовані на безспірне списання коштів з рахунків боржника, визначені цим Порядком.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що держава гарантує виконання рішень про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, шляхом їхнього безспірного списання в строк, що не перевищує три місяці.

Безспірне списання коштів із боржників передбачає: звернення стягувача до органу Казначейства із заявою про прийняття виконавчого документа для виконання; прийняття заяви та доданих до неї документів, їхня реєстрація і попередній розгляд; визначення органом Казначейства кодів класифікації видатків бюджету і рахунків, з яких проводиться безспірне списання коштів або направлення боржникові запиту для встановлення відповідних даних; безпосереднє списання коштів із зарахуванням їх на рахунок стягувача, а в разі відсутності коштів на рахунках боржника - направлення йому вимоги щодо необхідності вжиття заходів для встановлення таких асигнувань або здійснення інших дій, спрямованих на виконання судового рішення.

Наявність на будь-якому з етапів безспірного списання коштів обставин, що ускладнюють або унеможливлюють виконання судового рішення є підставою для повідомлення органу, що видав виконавчий документ, про зміст зазначених перешкод з одночасною вимогою про їх усунення шляхом зміни порядку і способу виконання такого рішення та/або його роз`яснення, чи розстрочення або відстрочення виконання.

Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для повернення документів були висновки відповідача стосовно неподання позивачем документів, визначених в листі від 25.06.2019 року № 13-08.3/4087.

Так, згідно листа відповідача від 25.06.2019 року № 13-08.3/4087, було відкладено безспірне списання коштів за виконавчим документом по справі № 2-а-3497/2011 та позивачу було запропоновано направити ухвалу про роз`яснення судового рішення по справі № 328/3450/14-а із визначенням суми у вигляді грошових одиниць, що підлягає стягненню на його користь та завірену судом копію ухвали від 27.03.2014 року по справі № 328/773/14-а.

Встановивши зміст спірних правовідносин, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що пунктом 6 Порядку № 845 передбачено обов`язкове подання стягувачем до органу Казначейства лише заяви про виконання рішення (із зазначенням в ній необхідної інформації) та оригіналу виконавчого документа. В свою чергу, судові рішення про стягнення коштів подаються за наявності.

Поряд з вказаним, орган Казначейства відповідно до пункту 5 Порядку № 845 під час виконання виконавчих документів наділений повноваженнями безоплатно отримувати необхідні для виконання виконавчих документів судові рішення, пояснення, довідки, іншу інформацію; вимагати від боржників ужиття заходів до виконання виконавчих документів.

Що стосується висновків відповідача відносно необхідності подання позивачем ухвали про роз`яснення судового рішення по справі № 328/3450/14-а із визначенням суми у вигляді грошових одиниць, то колегія суддів апеляційного суду зазначає, що з матеріалів адміністративної справи вбачається, що позивач звертався до Токмацького районного суду з питання роз`яснення судового рішення шляхом зазначення суми, яка належить до стягнення.

Проте, ухвалою Токмацького районного суду від 23.10.2014 у справі №328/3450/14-а позивачу відмовлено в роз`ясненні судового рішення.

Водночас, стверджуючи про наявність обставин, які роблять неможливим виконання виконавчого листа, відповідач повноважень щодо звернення до суду із заявами про роз`яснення його змісту та/або зміну порядку чи способу його виконання не реалізував.

Ефективний захист сторони в судовому процесі та відновлення законності та верховенства права передбачають, що суб`єкти владних повноважень зобов`язані виконувати рішення суду.

Суд зазначає, що реалізація гарантії держави щодо виконання судових рішень, боржником за якими є державні органи, державні підприємства, установи чи організації, покладається на органи Казначейства, які зобов`язані в кожному випадку, незалежно від заходів, учинених стягувачем, застосувати весь спектр наданих їм повноважень для невідкладного виконання судового рішення про стягнення коштів із указаних суб`єктів.

Якщо адміністративні органи відмовляються або неспроможні виконати рішення суду, чи навіть зволікають з його виконанням, то гарантії, передбачені Законом № 4901-VI та міжнародними зобов`язаннями України, втрачають свою мету.

Отже, самостійне вжиття стягувачем окремих заходів для виконання судового рішення не звільняє орган Казначейства від обов`язку виконання судового рішення, навіть за умови, що такі заходи є тотожними.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що засоби встановлення суми, яка має бути стягнута з боржника для виконання судового рішення, не обмежуються самим лише ознайомленням з виконавчим документом і вимагають від органу Казначейства активних дій, зміст яких відповідає суті ускладнень, що виникли з її встановленням, а тому аргументи відповідача про те, що за відсутності у виконавчому документі суми, яка мала бути стягнута на виконання рішення, орган Казначейства був позбавлений об`єктивної можливості визначити суму стягнення та/або виконати судове рішення, є необґрунтованими.

Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 20.12.2019 року по справі № 1340/5546/18, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, колегія суддів апеляційного погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно обґрунтованості визнання протиправними дій Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області щодо відкладення безспірного списання коштів та повернення без виконання ОСОБА_1 виконавчого листа № 2-а-3497/2011, виданого 10.09.2013 року Токмацьким районним судом та зобов`язання Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області прийняти до виконання виконавчий лист №2-а-3497/2011, виданий 10.09.2013 Токмацьким районним судом Запорізької області.

Стосовно посилань позивача на необхідність зобов`язання відповідача перерахувати на його банківський рахунок суму еквівалентну 308 Євро по офіційному курсу НБУ, станом на дату здійснення перерахунку, то колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що такі вимоги є необґрунтованими та не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства України.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційних скарг не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11.11.2019 в адміністративній справі №328/2140/19- залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених ч. 4 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко