Справа № 520/1047/2020
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2020-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

18 березня 2020 р. справа №520/1047/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Бідонька А.В.

при секретарі судового засідання - Дронь А.В.,

за участю:

представника позивача Тютюник О.А.,

розглянувши в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати Вимогу про сплату боргу від 13 березня 2019 року № Ф-27930-58 винесену ГУ ДФС у Харківській області стосовно ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що є пенсіонером за віком та не укладала договір про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування. Також зазначила, що в січні 2019 помилково подала Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2018 рік (Додаток 5 до звіту про ЄСВ). Відповідно до вказаного звіту позивач визначила зобов`язання зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 2018 рік у сумі 9828,17 грн.

Разом з тим Головним управлінням ДФС у Харківській області сформовано вимогу про сплату (боргу) недоїмки, відповідно до якої нараховано борг зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 9828,17 грн.

Позивач також зазначає, що подання особою «Звіту про суму нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску» не свідчить про добровільну участь особи у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування. В зв`язку з чим вважає, що спірна вимога винесена необґрунтовано та підлягає скасуванню.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 29.01.2020 року відкрито провадження в адміністративній справі за даним позовом.

Відповідач, Головне управління Державної податкової служби у Харківській області, подало до суду відзив на позовну заяву, в якому проти вимог заявленого позову заперечує, оскільки вважає, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що з матеріалів справи встановлено, що позивачем до контролюючого органу самостійно було подано Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2018 рік де самостійно визначено суму єдиного внеску у розмірі 9828,17 грн. Вказана сума єдиного соціального внеску визначена самостійно Позивачем та не сплачена у строки визначені законодавством.

У разі самостійного визначення такими платниками бази нарахування єдиного внеску, сплата єдиного внеску здійснюється на загальних підставах і не підлягає скасуванню. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

26.02.2020 від позивача надійшла відповідь на відзив в якій він посилається на те, що він звільнений від сплати єдиного соціального внеску, як особа, яка досягла пенсійного віку на підставі ч.4 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

У судовому засіданні позивач підтримав доводи заявленого позову з підстав, викладених у ньому.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Позивач, ОСОБА_1 , з 11.12.1995 зареєстрована як фізична особа-підприємець, що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 11.12.2019 (а.с.9), на податковому обліку перебуває з 01.01.2000 як фізична особа-підприємець та з 13.12.2013 позивач є платником єдиного податку , що підтверджується інтегрованою карткою платника податків (а.с.30).

Відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 від 06.01.2014, копія якого наявна в матеріалах справ, позивач є пенсіонером за віком (а.с 8).

Відомості про позивача як платника податків містяться в автоматизованій інформаційній системі ГУ ДПС у Харківській області, у розділі даних «про реєстрацію платником ЄСВ» зазначено інформацію про те, що фізична особа є пенсіонером за віко (а.с.32).

Також судом встановлено, що позивачем подано 21.01.2019 до контролюючого органу звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2018 рік, у якому визначено до сплати 9828,17 єдиного внеску. (а.с.36).

За даними виписок інтегрованої картки платника податків фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 станом на 28.02.2019 року заборгованість зі сплати єдиного внеску становить 9828,17 грн.(а.с.33).

Позивач 15.07.2019 року звернулася до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Харківській області із заявою в якій зазначила, що звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2018 подала помилково та просила вважати звіт таким, що не подавався, виключити зазначені в ньому дані з електронної бази податкової звітності, з реєстру страхувальників Державного реєстру та внести корективи щодо виключення суми заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску з особової картки позивача.

Державною фіскальною службою України та Головним управлінням ДФС у Харківській області листами від 14.08.2019 №39128-16/99-99-13-02-0115 та від 12.08.2019 №20072/ФОП/20-40-58-06-20 р. було надано відповіді в яких зазначалось, що порядком №435 не передбачено повторне подання Звіту, також цим порядком не передбачено самостійне виправлення зазначеного типу помилок. При цьому письмове звернення від платників щодо визнання Звіту не чинним, немає законодавчих підстав, оскільки пунктом 16 розділу ІІ Порядку №435 визначено, що відповідальним за правильність та достовірність заповнення Звіту є страхувальник. Також було зазначено, що на законодавчому рівні відсутні підстави для скасування чи коригування самостійно визначених та нарахованих сум єдиного внеску.

13.03.2019 ГУ ДПС у Харківській області сформовано та направлено позивачу вимогу від 13.03.2019 № Ф-27930-58 про сплату боргу (недоїмки) по єдиному внеску в сумі 9828,17 грн. (а.с.6).

Позивач отримала вимогу від 13.03.2019 № Ф-27930-58 лише на свій запит листом Головного управління ДПС у Харківській області від 26.09.2019 року №1555/ФОП/20-40-58-08-10 (а.с. 7) та своєчасно, в межах строку звернення до суду, 27.01.2019 подала позовну заяву (а.с.1).

Не погоджуючись із вказаною вимогою про сплату боргу (недоїмки), позивач звернулася до суду із цим позовом.

По суті спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (далі Закон України № 2464).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з п.4 ч.1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є: фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до ч.4 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» особи, зазначені у пунктах 4 та 5-1 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок нараховується: для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Відповідно до ч.4, ч.5 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Відповідно до ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Згідно з ч.3 ст.10 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» особи які беруть добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування подають до податкового органу за місцем проживання відповідну заяву в порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

З особою, яка подала заяву про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, податковим органом в строк не пізніше ніж 30 календарних днів з дня отримання заяви укладається договір про добровільну участь відповідно до типового договору, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з ч.1 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно з ч.2, ч.3 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Як вже було встановлено судом, позивач, ОСОБА_1 , отримує пенсію за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням, а тому суд погоджується з доводами позивача, що він звільнений від сплати єдиного внеску у відповідності до ч. 4 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Крім того, суд вказує, що подання позивачем відповідної звітності про нарахування єдиного внеску не є визначальною для прийняття вимоги про сплату недоїмки, оскільки добровільна участь у сплаті єдиного внеску, може бути підтверджена не шляхом подання звітності, а шляхом укладання відповідного Типового договору про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, передбаченого "Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

В іншому випадку, дії податкового органу, а саме прийняття вимоги про сплату недоїмки, дають підстави визнати, що вони направлені на примусове в подальшому стягнення єдиного соціального внеску, що суперечить вищенаведеним приписам Закону № 2464-VІ та є порушенням прав позивача.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи те, що позивач зверталася з заявою в якій просила вважати звіт таким, що не подавався та внести корективи до особової картки, а відповідач відмовив у цьому, посилаючись на те, що на законодавчому рівні відсутні підстави скасування чи коригування самостійно визначених та нарахованих сум єдиного внеску, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а вимога про сплату боргу (недоїмки) Головного Управління ДПС у Харківській області від 13.03.2019 р. № Ф-27930-58 скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, 46, м. Харків, 61057, код ЄДРПОУ - 39599198) про скасування вимоги - задовольнити.

Скасувати Вимогу про сплату боргу від 13 березня 2019 року № Ф-27930-58, винесену Головним управлінням ДПС у Харківській області, якою нараховано ОСОБА_1 єдиний соціальний внесок у сумі 9828,17 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 20 березня 2020 року.

Суддя Бідонько А.В.