Справа № 234/1062/20
Суддя: Кравченко О. Ю.
Дата ухвалення: 2020-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 234/1062/20
Провадження № 2-а/234/49/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області

у складі головуючого судді Кравченко О.Ю.

секретар судового засідання Малушка С.В.

за участі позивача ОСОБА_1

справа №234/1062/20

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №2 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Юнусова Ігоря Інсафовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора взводу №1 роти №2 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Юнусова Ігоря Інсафовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 10.01.2020 року відповідачем була винесена постанова серії ЕАк №1960460 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу у сумі 425 грн за порушення п.9.2 б Правил дорожнього руху України. Вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки винесена при відсутності будь-яких доказів його винуватості в адміністративному правопорушенні, містить у собі посилання на обставини, що в дійсності не мали місце.

Також відповідач Юнусов І.І. незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобілю, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи. Відповідач позбавив позивача Локтіонова Ю.І. можливості скористатися в повному обсязі своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП, а також порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок, встановлений ст.ст.278, 279 КУпАП.

Позивач просив скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАк №1960460 від 10.01.2020 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу 425 грн. за ст.122 ч.2 КУпАП відносно ОСОБА_1 , провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Відповідач надав письмовий відзив на позову заяву, в якому зазначив, що під час патрулювання 10.01.2020 року в м.Краматорську він виявив порушення правил дорожнього руху. А саме, водій автомобіля PEUGEOT 307, н.з. НОМЕР_1 в м.Краматорську на вул.О.Тихого, біля б.76, керуючи транспортним засобом, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п.9.2б) ПДР України. Після зупинки транспортного засобу, поліцейський підійшов до водія, яким виявився ОСОБА_1 , належним чином представився, пояснив причину зупинки і перевірки документів та попросив пред`явити документи, а саме: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на підставі п.2 ч.1 ст.32 ЗУ «Про національну поліцію» та пункту 2.4а) ПДР. Водій виконав законну вимогу поліцейського.

Положення п.9.2, розділу 33 ПДР України «Дорожні знаки», свідчать, що головна дорога, по якій рухався позивач, відповідно до дорожніх знаків, змінювала напрямок на перехресті. Позивачем не здійснювався проїзд по прямій лінії. Тобто, продовжуючи рух по вказаній дорозі, позивач фактично виїхав на перехрестя, де здійснив поворот ліворуч, його маневр передбачав здійснення напрямку руху, про який згідно з Правилами дорожнього руху необхідно попереджати світловими покажчиками відповідного напрямку. Позивач, проїжджаючи дане перехрестя, мав декілька варіантів для подальшого руху, тому здійснюючи маневри та повертаючи в потрібну сторону, позивач зобов`язаний показати свій напрям іншим учасникам дорожнього руху світловим покажчиком повороту відповідного напрямку.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п.9.2 б) ПДР України, водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення. Поліцейський Юнусов І.І. виніс постанову за ч.2 ст.122 КУпАП та наклав стягнення на правопорушника в розмірі 425 грн. відповідно до санкції статті. Всі права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності були дотримані. Просив відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, пояснив, що він звернувся до поліцейського з клопотанням про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що він потребує правової допомоги та бажає запросити адвоката для захисту своїх прав. Однак, поліцейський йому відмовив у задоволенні його клопотання без пояснення причин. Також пояснив, що він не вчиняв правопорушення, яке йому інкриміновано.

Відповідач у судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав письмовий відзив на позовну заяву.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції.

Вислухав пояснення позивача, дослідивши надані докази, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 10.01.2020 року інспектором взводу №1 роти №2 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Юнусовим І.І. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАк №1960460, якою ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Позивач не погодився з постановою та оскаржив її у судовому порядку.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, 10.01.2020 року о 19-48 годин у м.Краматорську по вул.О.Тихого, 76 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом PEUGEOT 307, н.з. НОМЕР_1 , не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п.9.2б ПДР (порушення попереджувальних сигналів при зміні напрямку руху).

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, що визначено ст. 245 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Крім того, статтею 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1). Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2). Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч.3).

Відповідно до ст. 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності діють змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1). Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.2).

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Щодо доводів позивача про протиправне винесення постанови на місці зупинки транспортного засобу суд зазначає, що частиною 4 статті 258 КУпАП регламентовано, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.Отже наведеною нормою спростовуються доводи позивача щодо протиправного винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності на місці зупинки транспортного засобу

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п.9.2 б) ПДР водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Таким чином, наведений пункт ПДР зобов`язує водіїв подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Сигнал лівого повороту подається перед початком руху від правого краю проїжджої частини, перестроюванням на ліву полосу, поворотом наліво, розворотом, початком обгону, а також перед зупинкою біля лівого краю проїжджої частини.

За розділом 33 ПДР України знак 2.3 «Головна дорога» - надається право першочергового проїзду нерегульованих перехресть.

Відповідно до п.п.п10.4.4 ДСТУ 4100-2002, знак 2.3 «Головна дорога» повинен застосовуватись для позначення ділянки дороги, під час руху якою транспортні засоби мають переважне право проїзду перехрестя, і встановлюється на початку такої ділянки дороги. У населених пунктах знак 2.3 повинен повторюватись перед кожним перехрестям, де надано переважне право проїзду перехрестя, і установлюється на початку такої ділянки дороги. У населених пунктах знак 2.3 повинен повторюватись перед кожним перехрестям, де надано переважне право проїзду перехрестя.

Перед перехрестями, на яких головна дорога змінює напрямок, а також перед перехрестями із складним плануванням знак 2.3 повинен встановлюватись з табличкою 7.8 на відстані 150-300 м від перехрестя поза населеними пунктами 50-100 м від перехрестя у населених пунктах.

Перед перехрестями, на яких головна дорога змінює напрямок, а також перехрестями зі складним плануванням, на головній дорозі повинен встановлюватись знак 2.3 з табличкою 7.8, а на другорядній знак 2.1 з табличкою 7.8.

Відповідно до розділу 33 ПДР України знак 7.8 «Напрямок головної дороги» - напрямок головної дороги на перехресті, застосовується із знаками 2.1-2.3.

Відповідно до п.п.10.9.12 ДСТУ 4100-2002, табличка 7.8 «Напрямок головної дороги» повинна застосовуватись із знаками 2.1-2.3, щоб зазначити напрямок головної дороги на перехресті, де вона змінює свій напрямок.

До відзиву відповідачем наданий відеозапис з місця події, який було досліджено судом.

Як вбачається з дослідженого судом відеозапису з нагрудного відеореєстратора поліцейського, на ділянці дороги, по який рухався позивач, встановлений знак 2.3 «Головна дорога» без таблички 7.8 «Напрямок головної дороги», яка вказує напрямок головної дороги на перехресті. З даного відеозапису також вбачається, що автомобіль PEUGEOT 307, н.з. НОМЕР_1 рухався по головній дорозі, в лівій полосі, не виконуючи маневр повороту ліворуч та перестроювання.

Таким чином, доводи відповідача про те, що головна дорога, по якій рухався позивач, відповідно до дорожніх знаків, змінювала напрямок на перехресті та, продовжуючи рух по вказаній дорозі, позивач виїхав на перехрестя, де здійснив поворот ліворуч, не ґрунтуються на фактичних обставинах, встановлених у судовому засіданні.

Отже, доказів того, що ОСОБА_1 порушив п.9.2 б) ПДР України суду не надано.

Також з дослідженого судом відеозапису вбачається, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 виявив бажання скористатись правовою допомогою, про що заявив відповідне усне клопотання. Однак, інспектором у задоволенні клопотання було безпідставно відмовлено, та не було вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги.

На думку суду, такі дії відповідача порушують права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і тим самим, свідчать про порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, що має наслідком скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи, що відповідач не надав суду переконливих доказів правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд вважає, що постанова ЕАк №1960460 від 10.01.2020 року підлягає скасуванню як неправомірна, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Керуючись ст.ст.2, 8, 9, 72-77, 90, 241- 246, 286 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №2 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Юнусова Ігоря Інсафовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАк №1960460 від 10.01.2020 року, винесену інспектором взводу №1 роти №2 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Юнусовим І.І. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Краматорський міський суд Донецької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Краматорського міського суду О. Ю. Кравченко