Справа № 160/10971/19
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2020-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Дєєва М.В. при секретарі судового засідання - Сергієнка В.Ю., за участю представника позивача - Сагайдак А.К. та представника відповідача - Сердюк В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу,-
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №139962 від 10.10.2019 року в сумі 1700,00 грн.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що оскаржувана постанова прийнята не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що визначений законодавством України, що в сукупності є підставами для її скасування, оскільки позивачем не було допущено порушення Закону України «Про автомобільний транспорт».
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.11.2019р. було залишено позовну заяву без руху, через невідповідність вимогам ст. ст. 160, 161 КАС України та встановлено позивачу строк для усунення недоліків.
У зв`язку з виправленням позивачем вказаних в ухвалі суду від 11.11.2019р. недоліків позовної заяви у встановлений строк, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.11.2019 р., відкрито у справі провадження, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для подання письмового відзиву на позовну заяву та всіх документів, що підтверджують заперечення проти позову. Також, даною ухвалою витребувано у відповідача додаткові документи.
На виконання вимог ухвали суду від 25.11.2019 р. на адресу суду 22.01.2020р. надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити та зазначив, що в діях посадових осіб відсутні порушення порядку прийняття оскаржуваної постанови.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.02.2020р. вирішено здійснювати розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання по справі на 25.02.2020 р. Крім того, даною ухвалою витребувано у Міністерства внутрішніх справ України інформацію додаткові докази.
18.02.2020р. представником позивача надано до суду відповідь на відзив, в якій позивач просив суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
У судовому засіданні 25.02.2020р. у судовому засіданні судом закрито підготовче провадження. Наступне судове засідання призначено на 11.03.2020р.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.02.2020р. встановлено Міністерству внутрішніх справ України процесуальний строк для надання витребуваних ухвалою суду від 12.02.2020 р. доказів до 10.03.2020 р., або повідомити суду причини неможливості їх надати протягом п`ятиденного строку з дня отримання даної ухвали.
26.02.2020р. від Міністерства внутрішніх справ України до суду надійшли додаткові докази витребувані ухвалою суду від 12.02.2020 р.
10.03.2020р. представником позивача надано письмові пояснення з додатками.
У судовому засіданні 11.03.2020р. представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, представник відповідача проти задоволення позову заперечував.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа - підприємець 11.02.1994р. Основним видом діяльності позивача є оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (КВЕД 47.71).
Так, 13.08.2019р. державними інспекторами Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області було проведено рейдову перевірку, за результатами якої складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №157604 (далі - Акт перевірки).
В Акті перевірки зазначено, що вантажний транспортний засіб - марки MERSEDES-BENZ (номерний знак НОМЕР_1 ) з напівпричіпом SТОКОТА (номерний знак НОМЕР_2 ) рухався по автомобільній дорозі Н-01 «Київ- Знам`янка» та був зупинений 13.08.2019р. о 20 год. 30 хв. на 241 км + 800 м даної дороги працівниками Управління Укртансбезпеки у Кіровоградській області.
Під час перевірки виявлено порушення ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» надання послуг з перевезення вантажу без оформлення документів, а саме, відсутність товарно-транспортної накладної або іншого документа на вантаж.
На Акту перевірки управлінням Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №139962 від 10.10.2019 року, якою до позивача застосовано штраф в розмірі 1700,00 грн. за порушення вимог ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт».
Позивач вважає вищезазначену постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Так, відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулює Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-ІІІ (далі-Закон №2344-ІІІ) та Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою КМУ від 08.11.2006р. №1567.
Відповідно до ст. 6 Закону № 2344-ІІІ, реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.
Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами визначає Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою КМУ від 08.11.2006р. №1567 (далі -Порядок №1567).
Згідно з пунктами 2, 3 та 4 Порядку № 1567, державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України. Органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи. Державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Відповідно до п. 15 Порядку № 1567, під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.
Так, відповідно до ст. 48 Закону № 2344-ІІІ, автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Відповідно до п. 21 та п. 22 Порядку № 1567, у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3. Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності). У разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб`єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис.
Як вбачається з Акту перевірки, під час перевірки водієм (особа, якого не встановлена) транспортного засобу - марки MERSEDES-BENZ ATEGO (номерний знак НОМЕР_1 ) з напівпричіпом SТОКОТА OPL 38-3 (номерний знак НОМЕР_2 ), не було надано товарно-транспортну накладну або іншого визначеного законодавством документу на вантаж. Також, в Акті перевірки зазначено, що водій з Актом перевірки ознайомлений, від підпису та пояснень відмовився.
Згідно з п. 25 -27 Порядку № 1567, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.
Проте, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази повідомлення позивача про час і місце розгляду справи про порушення.
Крім того, судом встановлено, що транспортний засіб MERCEDES BENZ ATEGO, номерний знак НОМЕР_1 , не був зареєстрований за позивачем, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 , позивачу взагалі не видавалось. Крім того, номерний знак НОМЕР_2 на вантажний автомобіль MERCEDES BENZ ATEGO також не видавався, що підтверджується листом Головного сервісного центру МВС № 31/4500 від 18.02.2020р., який знаходиться в матеріалах справи, а отже, є незрозумілим на підставі яких доказів відповідачем було встановлено, що автомобіль марки MERCEDES BENZ ATEGO належить позивачу чи був під його керуванням.
Як вбачається з листа Головного сервісного центру МВС№ 31/4500 від 18.02.2020р., на позивача зареєстровано лише напівпричіп-цистерна для перевезення небезпечних вантажів SТОКОТА OPL 38-3 за номерним знаком НОМЕР_2 .
Однак, суд звертає увагу на те, що станом на 13.08.2019р. напівпричіп-цистерна STOKOTA OPL 38-3 номерним знаком НОМЕР_2 перебував в ремонті і не експлуатувався позивачем. Даний факт відповідачем спростовано не було.
Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що викладені в Акті перевірки обставини, що слугували прийняттю оскаржуваної постанови є неправомірними та необгрунтованими, спростовуються вищенаведеними доказами, а тому є такими, що прийняті не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, необґрунтовано та без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять доказів, якими б спростовувались обставини, на які посилається позивач. Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом не є беззаперечним доказом вчинення порушення.
Таким чином, відповідач не довів правомірності застосування до позивача штрафних санкцій, а отже, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог.
Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи, що адміністративний позов задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 768,40 грн. підлягає стягненню з бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 139, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України,суд, -
Визнати протиправною та скасувати постанову №139962 від 10.10.2019 р. про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 1700,00 грн.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 судові витрати за сплату судового збору у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 19.03.2020р.

Суддя (підпис) М.В. Дєєв

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Помічник судді І.В. Калита

19.03.2020

Рішення не набрало законної сили 19 березня 2020 р.

Помічник судді І.В. Калита