Справа № 340/373/20
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2020-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2020 року справа № 340/373/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Брегея Р.І., розглянувши в м.Кропивницький у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (далі - Управління) про визнання протиправним та скасування наказу і зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з заявою до Управління про визнання протиправним та скасування наказу від 16 грудня 2019 року, яким відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Водночас просила суд зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву та надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою.

У позовній заяві зазначає, що Управління незаконно відмовило надати дозвіл на розробку проекту землеустрою.

Управління заперечило щодо задоволення позову, подавши відзив на нього (а.с.19-22).

Зазначило, що підстава відмови у задоволенні заяви - невідповідність поданих графічних зображень вимогам законів.

Водночас повідомило, що земельна ділянка, в масиві якої позивач прагне отримати у власність земельну ділянку, передана у тимчасове користування для особистого підсобного господарства іншим особам та за інформацією територіального відділу Управління має статус архівної (такої, що не існує).

07 лютого 2020 року суд прийняв ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.13-14).

Суд, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про часткове задоволення позову з таких підстав.

Встановлені судом обставини і факти, що стали підставами звернення.

Так, 14 листопада 2019 року позивач звернулася до Управління із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9111, що розташована на території Маловодянської сільської ради Долинського району Кіровоградської області (далі - Рада) (а.с.24).

Разом із заявою ОСОБА_1 надала графічні матеріали щодо бажаного місця розташування земельної ділянки (а.с.25).

16 грудня 2019 року (у місячний строк) Управління прийняло наказ, яким відмовило у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою у зв`язку із тим, що подані графічні матеріали не відповідають вимогам законів (а.с.26).

Наказ не містить жодного обґрунтування невідповідності.

Управління повідомило, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:9111, в масиві якої позивач прагне отримати у власність земельну ділянку, передана Радою у тимчасове користування іншим особам для особистого підсобного господарства та за інформацією територіального відділу Управління має статус архівної (такої, що не існує) (а.с.19-22, 28-44)

Таку інформацію Управління отримало від власного структурного підрозділу 07 лютого 2020 року (а.с.28-29).

Територіальний відділ Управління повідомив позивача, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:9111 площею 40,147 га розташована на території Ради за межами населеного пункту та відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, складу угідь - рілля, правовий статус земельної ділянки - землі державної власності (резерв) (а.с.50).

Судом встановлено, що згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:9111 не зареєстрована (а.с.59).

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи.

Перш за все, приписами частин 6 та 7 статті 118 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проаналізувавши ці норми права, суд зробив висновок, що Управління не надало жодного обґрунтування (деталізації) невідповідності місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, оскаржене рішення порушує право ОСОБА_1 на отримання у власність земельної ділянки.

Станом на день прийняття наказу (16 грудня 2019 року) відповідач не володів відомостями про передачу земельної ділянки, в масиві якої позивач прагнула отримати у власність земельну ділянку, Радою у користування фізичних осіб.

Таку інформацію Управління отримало лише 07 лютого 2020 року.

Надані до суду Управлінням рішення Ради від 25 березня та 15 травня 1997 року №43 та №68 неналежним чином завірені.

Отже, Управління є розпорядником спірної земельної ділянки (землі державної власності (резерв)).

Відмовляючи у задоволенні заяви у зв`язку з користування нею третіми особами, мала б зазначити це у оскарженому наказі з посиланням на рішення Ради.

Тому, наказ прийнято необґрунтовано (порушення припису пункту 3 частини 2 статті 2 КАС України).

Таким чином, суд зобов`язує Управління повторно розглянути заяву ОСОБА_1 .

Отже, позов належить задовільнити частково.

Рішення у справі не могло вплинути на права та обов`язки Ради, оскільки розпорядником земельної ділянки є Управління, що останнє не заперечує.

Тому, клопотання Управління про залучення третьої особи безпідставне.

Судові витрати складаються з судового збору в сумі 840,80 грн. (а.с.4а).

Суд розподіляє судові витрати відповідно до приписів частини 1 статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовільнити частково.

Визнати протиправним і скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 16 грудня 2019 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою на підставі заяви від 14 листопада 2019 року.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства від 14 листопада 2019 року з урахуванням правового висновку суду.

В іншій частині позову відмовити у задоволенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 840,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І. Брегей