Справа № 680/238/20
Суддя: Яцина О. І.
Дата ухвалення: 2020-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 680/238/20
№2-а/680/5/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2020 року смт.Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі :

головуючого судді - Яцини О.І.,

з участю секретаря судового засідання - Стандрійчук М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, старшого сержанта Новоушицького ВнП ДВП ГУНП в Хмельницькій області Янкевича Сергія Вікторовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постановою серії ЕАК №2222817 від 10 березня 2020 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він начебто 10 березня 2020 року о 00.35 год. в с.Струга по вул.Центральній, 22, керував транспортним засобом без чинного страхового поліса, чим порушив п.2.1. «ґ» ПДР України.

Вказаною постановою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн.

Вказує, що 09 березня 2020 року, близько «24:50» год. його зупинили працівники поліції та повідомили, що у автомобіля, яким він керує не підсвічуються номерні знаки, які розташовані ззаду автомобіля. Вийшовши із-за керма машини та підійшовши до задніх номерних знаків було виявлено, що вони підсвічуються та ніякого адміністративного правопорушення не має, працівники поліції також засвідчили, що задні номерні знаки у автомобілі підсвічувалися. Вважає, що зупинка автомобіля була незаконною.

На вимогу працівників поліції пред`явив посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та поліс обов`язкового страхування.

На його думку дана вимога працівників поліції у той час була незаконною, оскільки, як було ними самими встановлено, ніякого адміністративного правопорушення скоєно не було.

Дія пред`явленого полісу страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/0510970 закінчувалася 09 березня 2020 року включно.

Зазначає, що коли його автомобіль було зупинено працівниками поліції, це був період часу з 09 березня 2020 року 23:50 год. по 10 березня 2020 року 00:05 год., і в цей час він саме повертався додому.

Вважає, що постанова є протиправною та підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 березня 2020 року справу розподілено головуючому судді Яцині О.І.

Ухвалою суду від 13 березня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено на 09 год. 30 хв. 20 березня 2020 року без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачі Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області та Янкевич С.В. будучи належним чином повідомленими про розгляд справи відзиву на позовну заяву до суду не направили.

Позивач разом із позовною заявою подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує.

Суд, дослідивши матеріали справи, безпосередньо, всебічно, повно та об`єктивно оцінивши докази по справі, дійшов до такого висновку.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 10 березня 2020 року старший сержант Новоушицького ВнП ДВП ГУНП в Хмельницькій області Янкевич С.В. виніс постанову ЕАК №2222817 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП, та застосував до позивача адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн.

З даної постанови вбачається, що 10 березня 2020 року о 00.35 год. в с.Струга по вул.Центральній, 22, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21063 НОМЕР_1 без чинного страхового поліса, чим порушив п.2.1. «ґ» ПДР України. Відсутність у водія поліса обов`язкового цивільно-правової відповідальності страхування наземних транспортних засобів.

Позивач, вважаючи спірну постанову протиправною, звернувся до суду з даним позовом.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (яким є відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, такі нормативні акти як Закон України «Про Національну поліцію», Правила дорожнього руху України, Кодекс України про адміністративні правопорушення встановлюють чіткий порядок дій суб`єкта владних повноважень, який стосується даних правовідносин.

Частиною 1 ст. 35 вищевказаного Закону встановлено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби також у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 цього ж Закону поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках: якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи; якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю; якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо; якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події; якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення.

Отже, аналіз вищенаведених норм чинного законодавства, яке регулює правовідносини, що виникли між сторонами у справі, дає можливість зробити висновок про те, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби, серед іншого, у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху, при цьому поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, а водій, що на вимогу працівника поліції повинен зупинитися з дотриманням вимог Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пп. 2.1. Правил.

Положеннями ч.1 ст.126 КУпАП визначено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 25-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Приписами п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію»).

Частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху (далі - ПДР), затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями).

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Водій повинен пред`явити страховий поліс у випадках передбачених законодавством (ст. 16 Закону України «Про дорожній рух»).

Підпунктом «ґ» пункту 2.1 Правил дорожнього руху передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Підпунктом «а» пункту 2.4 Правил дорожнього руху встановлено, що на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки, зокрема, поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (ст.53 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Отже позивач, зобов`язаний був пред`явити страховий поліс на вимогу інспектора патрульної поліції не залежно від того, чи вважав таку зупинку транспортного засобу правомірною чи ні.

Саме такий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 21 листопада 2019 року по справі № 522/22180/16-а, де зазначено, що не заслуговують на увагу зауваження стосовно неможливості перевірки наявності у водія полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів поза межами процедур складання протоколу щодо порушення правил дорожнього руху чи оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди, з таких підстав (п. 41).

Імперативні приписи абзацу 2 частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух і пункту 21.3 статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зобов`язують осіб, що керують транспортними засобами, мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Виключення з цього правила встановлені у пункті 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

З указаним законодавчо визначеним обов`язком водіїв корелюються встановлені пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» та статтею 53 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» повноваження органів Національної поліції щодо перевірки дотримання правил дорожнього руху, в тому числі в аспекті наявності у водія відповідного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (п. 42).

При цьому, суд бере до уваги те, що позивачем підтверджується той факт, що він пред`явив на вимогу поліцейського поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, проте вимогу про пред`явлення поліса переносить на момент зупинки 23.50 год. 09 червня 2020 року, за 10 хв. до завершення чинності поліса, а не 00.35 год., як зазначено у постанові.

Оскільки спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який регулює правовідносини у сфері страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, передбачені перевірки Національною поліцією, то поліцейський (відповідач) діяв у відповідності до норм законодавства України.

Така правова позиція також висловлена Верховним Судом в постанові від 18 квітня 2018 року по справі №682/2232/16-а.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частинами 1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Із копії поліса №АР/7174933 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів вбачається, що його строк дії з 12 березня 2020 року до 11 березня 2021 року, страхувальником вказаний ОСОБА_1 , транспортний засіб ВАЗ 21063 н.з. НОМЕР_1 (а.с.6).

Відповідно до поліса №АО НОМЕР_2 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів строк його дії з 10 березня 2019 року до 09 березня 2020 року страхувальником вказаний ОСОБА_1 , транспортний засіб ВАЗ 21063 н.з. НОМЕР_1 (а.с.5).

Із дослідженої постанови ЕАК №2222817 вбачається, що вона винесена о 00.46 год. 10 березня 2020 року, часом правопорушення вказано 00.35 год. 10 березня 2020 року; місцем проживання вказано с.Струга, Новоушицького району (а.с.4).

Дослідивши докази в сукупності та кожен окремо, суд дійшов до наступного висновку.

Так, позивач є страхувальником щодо транспортного засобу ВАЗ 21063 н.з. В4181ХМ. Відносно вказаного транспортного засобу було оформлено поліс №АО/0510970 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів строк його дії якого передбачено з 10 березня 2019 року до 09 березня 2020 року.

09 березня 2020 року вирушаючи у поїздку позивач усвідомлював те, що поліс втрачає свою чинність о 23.59 год. вказаної доби.

Так, посилання позивача про зупинку його автомобіля біля 23.50 год. не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. Оскільки, згідно з даними постанови часом її оформлення є 00.46 год. 10 березня 2020 року, часом правопорушення вказано 00.35 год., постанову позивач отримав на місці її винесення, про що свідчить його підпис на копії, яка міститься в матеріалах справи.

Отже, отримавши вказану постанову і будучи незгідним із її змістом позивач мав право викласти свої заперечення у письмовій формі в яких зафіксувати неточності у змісті постанови, проте відомостей про таке суду не надано.

Тому, вказані посилання позивача суд розцінює, як намагання уникнути від відповідальності.

Із системного аналізу зазначеного вище законодавства та інших нормативно-правових актів суд дійшов до висновку, що на вимогу працівника поліції водій зобов`язаний пред`явити чинний страховий поліс, більше того на водія транспортного засобу покладається обов`язок мати при собі під час поїздки чинний страховий поліс.

Однак, ОСОБА_1 маючи потребу у пересуванні на транспортному засобі проігнорував вимоги закону та легковажно використовував страховий поліс до завершення його чинності, не вживаючи необхідних заходів для продовження дії до завершення попереднього, для убезпечення себе, як володільця джерела підвищеної небезпеки, так і інших водіїв від небажаних наслідків своєї бездіяльності.

Також, суд звертає увагу на те, що позивач є жителем с.Івашківці, а зупинку його транспортного засобу працівники поліції здійснили в с.Струга, зі слів позивача близько 23.50 год.

Тобто позивач свідомо нехтував обов`язком щодо наявності чинного страхового поліса керуючи транспортним засобом по с.Струга, усвідомлював що страховий поліс №АО/0510970 втрачає свою чинність о 23.59 год. 09 березня 2020 року, проте продовжував рух на автомобілі до моменту зупинки працівниками поліції.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Із наведеного вбачається, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до діючого законодавства, адміністративне стягнення накладено органом, який має на це повноваження, строк накладення стягнення не сплив та що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що дії відповідача відповідають вимогам закону і підстав для скасування постанови не вбачає, а отже в позові необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.2,5, 72-77, 90,134, 139, 241,242,244, 245, 246, 286 КАС України, суд,-

ухвалив:

У позові ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, старшого сержанта Новоушицького ВнП ДВП ГУНП в Хмельницькій області Янкевича Сергія Вікторовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Новоушицький районний суд Хмельницької області. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_3 від 11 грудня 2007 року.

Відповідач: старший сержант Новоушицького ВнП ДВП ГУНП в Хмельницькій області Янкевича Сергія Вікторовича, місцезнаходження: вул. Українська, 3, смт.Нова Ушиця, Хмельницької області.

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області, адреса місцезнаходження: вул.Зарічанська, 7, м.Хмельницький, 29017, .

Суддя О. І. Яцина