Справа № 440/4947/19
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2020-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/4947/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Костенко Г.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Ніценко А.О.

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Колеснікова В.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Управління Держпраці у Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

16.12.2019 фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (надалі - ФОП ОСОБА_2 , позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Держпраці у Полтавській області (надалі також - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови Управління Держпраці у Полтавській області про накладення штрафу №ПЛ5270/151/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 25.11.2019.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідачем безпідставно прийнято оскаржувану постанову, оскільки висновки відповідача про те, що ОСОБА_3 була допущена до роботи без оформлення трудових відносин є не обґрунтованими. Зазначає, що ОСОБА_3 є його дружиною та при необхідності допомагає йому у здійсненні підприємницької діяльності. Вказані взаємовідносини регламентовані сімейним законодавством, а не трудовим. Наголошує, що допомога, не свідчить про наявність трудових відносин у випадку відсутності винагороди за виконану роботу та наявності певних взаємних прав та обов`язків, які покладаються як на працівника, так і на роботодавця. Крім того зазначає, що акт інспекційного відвідування містить неточності.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/4947/19. Вирішено розгляд адміністративної справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

03.01.2020 до суду відповідачем надано відзив на позов в якому вказано, що за результатами інспекційного відвідування виявленні порушення позивачем, зокрема частини третьої статті 24 Кодексу законів про працю України. За твердженням відповідача, під час інспекційного відвідування встановлено, що громадянка ОСОБА_3 виконувала обов`язки продавця у належному ФОП ОСОБА_2 магазині без належного оформлення трудових відносин, укладеного трудового договору у письмовій формі, видання наказу про прийняття працівника на роботу та повідомлення органів ДФС про прийняття працівника на роботу (а.с.42-44).

11.01.2020 позивач надав відповідь на відзив (а.с.64-65), у якій позивач відхиляє доводи відповідача. Звертає увагу суду, що ОСОБА_3 не перебуває з ним у а ні в трудових, а ні в цивільно-правових відносинах, не отримує заробітної плати, а ні будь-якої винагороди за виконану роботу.

16.01.2020 відповідач надав до суду заперечення (а.с.73-74), в яких зазначив, що інспекційне відвідування не перевищувало 10 робочих днів, що відповідає вимогам пункту 10 чинного нині Порядку №823. Зазначає, що встановлені під час інспекційного відвідування обставини свідчать, що ОСОБА_3 виконувала обов`язки продавця.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18.02.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 10.03.2020.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали та просили суд задовольнити позовні вимоги.

У судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечував.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець, основним видом діяльності ФОП ОСОБА_2 є роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами (а.с.16-19).

Учасниками справи не заперечується, що позивач здійснює господарську діяльність за адресою: АДРЕСА_1 ", продуктовий магазин.

У період з 22.10.2019 по 29.10.2019 інспектором праці Бойко Ю.С. на підставі наказу Управління Держпраці у Полтавській області від 22.10.2019 №227П (а.с.46) та направлення на проведення заходу державного контролю від 22.10.2019 № 1894 (а.с.48), проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_2 , за результатами якої складено акт інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю №ПЛ5270/151/АВ від 29.10.2019 (надалі акт перевірки №ПЛ5270/151/АВ від 29.10.2019) (а.с.50-57), у якому зазначено про порушення ФОП ОСОБА_2 частини третьої статті 24 КЗпП України.

Акт інспекційного відвідування №ПЛ5270/151/АВ від 29.10.2019 підписаний ФОП ОСОБА_2 , примірник вказаного акту отримано позивачем 29.10.2019, що підтверджується відміткою та підписом про отримання на примірнику акту, копія якого наявна у матеріалах справи (а.с.56 зворотній бік).

Листом Управління Держпраці у Полтавській області від 04.11.2019 №02-12/7097 позивача повідомлено про те, що 01.11.2019 отримано акт державного інспектора праці від 29.10.2019 №ПЛ5270/151/АВ інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_2 , складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформленого працівника, що дає підстави для розгляду справи про накладення штрафу згідно ст. 265 КЗпП України у термін, визначений п. 3 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509 (а.с.61).

Вказаний лист Управління Держпраці у Полтавській області від 04.11.2019 №02-12/7097 отриманий позивачем 08.11.2019 (а.с.61 зворотній бік).

25.11.2019 начальником Управління Держпраці у Полтавській області Щербаком С.Л. прийнято постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ПЛ5270/151/АВ/П/ПТ/ТД-ФС, якою на ФОП ОСОБА_2 накладено штраф у розмірі 125190 грн. за порушення вимог частини 3 статті 24 КЗпП України щодо допущення працівників до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, зокрема, допущення ФОП ОСОБА_2 до роботи продавця працівника ОСОБА_3 без укладення належним чином трудового договору (а.с.62).

Позивач не погодився з постановою Управління Держпраці у Полтавській області від 25.11.2019 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ПЛ5270/151/АВ/П/ПТ/ТД-ФС, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи правову оцінку оскаржуваній постанові Управління Держпраці у Полтавській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ПЛ5270/151/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 25.11.2019, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 1 Закону України від 05.04.2007 №877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (надалі Закон №877-V) визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Відповідно до статті 259 Кодексу законів про працю України /надалі - КЗпП України/ державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За приписами частини 4 статті 2 Закону № 877-V заходи контролю здійснюються органами державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

При цьому відповідно до частини 5 статті 2 Закону № 877-V зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1985-IV, Конвенцією Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1986-IV, та Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - Закон) визначена Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. №823 (надалі - Порядок №823).

Відповідно до пункту 2 Порядку №823 заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Підстави проведення інспекційного відвідування встановлені в пункті 5 Порядку №823, відповідно до приписів якого підставами для здійснення інспекційних відвідувань є, зокрема, звернення працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю

Як встановлено судом, наказом Управління Держпраці у Полтавській області від 22.10.2019 №227П "Про проведення заходів державного контролю" на підставі Порядку здійснення державного контрою за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 823 "Деякі питання здійснення державного нагляду контролю за додержанням законодавства про працю" наказано провести заходи державного контролю щодо відповідності вимогам законодавства про працю, зокрема, головному державному інспектору відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів А.Хоменко, Ю.Бойко у діяльності ФОП ОСОБА_2 (пункт 1.20 наказу) (а.с.46).

Підставою для прийняття цього наказу визначено: звернення гр. ОСОБА_4 та ін. від 22.10.2019 №16-М1520/01.

Наказ Управління Держпраці у Полтавській області від 22.10.2019 №227П "Про проведення заходів державного контролю" позивачем не оскаржувався та є чинним.

Пунктом 10 Порядку №823 (у редакції на дату проведення інспекційного відвідування) визначено, що тривалість інспекційного відвідування не може перевищувати 10 робочих днів.

Матеріали справи свідчать, що інспектором праці ОСОБА_5 у період з 22.10.2019 по 29.10.2019 проведено інспекційне відвідування у ФОП ОСОБА_2 .

Таким чином, інспекційне відвідування у ФОП ОСОБА_2 не перевищувало 10 робочих днів та відповідає вимогам пункту 10 Порядку №823.

Пунктами 19, 20, 21 Порядку №823 визначено, що за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) (далі - акт), і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення. Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування. Якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною. Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів з дня, що настає за днем підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.

У розділі ІІІ "Опис виявлених порушень" акту №ПЛ5270/151/АВ від 29.10.2019 зазначено, що станом на 22.10.2019 об 14:45 магазин був відчинений, проте ФОП ОСОБА_2 був відсутній, в приміщенні магазину перебувала громадянка, яка виконувала обов`язки продавця, вільно володіла асортиментом товару та цінами, здійснювала прийом товару та його продаж, яка назвалась ОСОБА_6 . На момент проведення інспекційного відвідування підтверджуючі документи про прийом ОСОБА_3 не надані. Від надання письмових пояснень ОСОБА_3 відмовилася лише усно повідомила, що вона являється дружиною ФОП ОСОБА_2 , іноді підміняє чоловіка, оскільки магазин не приносить прибуток та найманих працівників немає можливості прийняти на роботу та платити їм заробітну плату.

22.10.2019 ФОП ОСОБА_2 надав письмове пояснення в якому зазначив "Я ОСОБА_2 пояснюю що 22.10.2019 під час перевірки находився в Податковій службі, в магазині находилась дружина ОСОБА_6 находився в Налоговой так как били поменяни ресчетные счета. Время отсутствия 14.00 до 15.00".

Таким чином, гр. ОСОБА_3 на момент здійснення інспекційного відвідування в продуктовому магазині була допущена до роботи продавця ФОП ОСОБА_2 без належного оформлення трудових відносин.

На підставі вказаного акту 25.11.2019 начальником Управління Держпраці у Полтавській області Щербаком С.Л. прийнято постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ПЛ5270/151/АВ/П/ПТ/ТД-ФС, якою на ФОП ОСОБА_2 накладено штраф у розмірі 125190 грн. за порушення вимог частини 3 статті 24 КЗпП України щодо допущення працівників до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу (а.с.21-22).

Згідно з частиною 1 статті 265 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Відповідно до приписів частини 2 статті 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Частиною 4 статті 265 КЗпП України передбачено, що штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, необхідною умовою для накладення штрафу на юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю, є, зокрема, фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

За визначенням, наведеним у частині 1 статті 21 КЗпП України, трудовий договір - угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно частини 1 статті 23 КЗпП України трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Частиною 1 статті 24 КЗпП України встановлено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина 3 статті 24 КЗпП України).

Позивач зазначає, що ОСОБА_3 є його дружиною та при необхідності допомагає йому у здійсненні підприємницької діяльності. За вказану допомогу не отримує а ні заробітну плату, а ні будь-яку винагороду.

Наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про шлюб серія 1-КЕ НОМЕР_1 від 07.06.2005 підтверджено факт укладання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 (після одруження ОСОБА_3 ) (а.с.20).

Відповідачем не ставиться під сумнів наявність сімейних відносин між позивачем та ОСОБА_3 .

Відповідно до частини 1 статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Таким чином, судом резюмується, що між позивачем та ОСОБА_3 існують інші ніж трудові відносини, а саме відносини, що врегульовані нормами Сімейного кодексу України, в силу яких існує обов`язок щодо надання допомоги між чоловіком та дружиною. Крім того суд вважає за необхідне наголосити на тому, що саме допомога, не свідчить про наявність трудових відносин у випадку відсутності винагороди за виконану роботу та наявності певних взаємних прав та обов`язків, які покладаються як на працівника, так і на роботодавця.

Між іншим, суд вважає за необхідне також зазначити, що життя подружжя регламентує сімейний, а не трудовий кодекс. Сімейний кодекс вказує, що встановлюються також і майнові відносини між чоловіком та дружиною, і що, подружжя вирішують питання життя сім`ї спільно, на засадах рівності. Сімейний дохід, це дохід чоловіка-підприємця, який, при його формуванні одразу стає сумісною власністю чоловіка та дружини.

Відтак, суд вважає, що, оскільки ОСОБА_3 є дружиною ФОП ОСОБА_2 , то допомога своєму чоловікові, у тому числі і як суб`єкту господарювання, не слід розглядати, як трудові відносини, передбачені КЗпП України.

Таким чином, визначальною ознакою для вирішення даного спору є характер відносин між сторонами, тому оцінюючи спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що в діях позивача відсутня будь-яка складова порушення норми ст. 265 КЗпП України, а тому останній не може нести відповідальність у вигляді фінансових санкцій, які накладені спірним рішенням, оскільки між чоловіком та дружиною фактично існували відносини сімейного характеру, які не притаманні відносинам працівника і роботодавця.

Крім того, суд бере до уваги, що в постанові Октябрського районного суду м.Полтава від 15.01.2020 у справі №554/11520/19 (а.с.88-90), що набрала законної сили 07.02.2020, зазначено, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП.

Отже, постановою Октябрського районного суду м.Полтава від 15.01.2020 у справі №554/11520/19, яка набрала законної сили, встановлено відсутність фактичного допуску позивачем працівника ОСОБА_3 до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

З огляду на сукупність встановлених під час судового розгляду справи по суті обставин, суд прийшов до висновку, що при прийнятті оскаржуваної постанови №ПЛ5270/151/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 25.11.2019, винесеною посадовою особою Управління Держпраці у Полтавській області стосовно ФОП ОСОБА_2 , відповідач не діяв на підставах, у спосіб та в межах повноважень, встановлених чинним законодавством, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Таким чином, позовні вимоги ФОП ОСОБА_2 обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Позивач при зверненні до суду з даним позовом сплатив судовий збір у сумі 1251,91 грн., що підтверджується квитанцією від 12.12.2019 (а.с.4).

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, при задоволенні позову суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Полтавській області витрати зі сплати судового збору на користь ФОП ОСОБА_2 в розмірі 1251,91 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Управління Держпраці у Полтавській області (вул.Пушкіна,119, м.Полтава, Полтавська область, 36014, ) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Полтавській області про накладення штрафу №ПЛ5270/151/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 25 листопада 2019 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Полтавській області (вул.Пушкіна,119, м.Полтава, Полтавська область, 36014, ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_2 ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 1251,91 (одна тисяча двісті п`ятдесят одна гривня дев`яносто одна копійка).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 19 березня 2020 року.

Головуючий суддя Г.В. Костенко