Справа № 420/1326/20
Суддя: Кравченко М.М.
Дата ухвалення: 2020-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1326/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кравченка М.М.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

СУТЬ СПОРУ:

ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, в якій просить: визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру в Одеській області щодо надання ОСОБА_1 первинної безоплатної правової допомоги з порушенням встановленого законом строку з питань зазначених у зверненні від 19.12.2019 року; визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру в Одеській області щодо надання ОСОБА_1 неякісної правової допомоги з правових питань порушених у зверненні від 19.12.2019 року; зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Одеській області надати ОСОБА_1 роз`яснення з правових питань порушених у зверненні від 19.12.2019 року відповідно до вимог Закону України «Про безоплатну правову допомогу» та діючого законодавства; зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Одеській області вирішити питання, щодо якого звернулася ОСОБА_1 у зверненні від 19.12.2019 року, з урахуванням її правової оцінки, наданої судом у рішенні; зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Одеській області подати до суду у місячний строк з моменту набрання судовим рішенням законної сили звіт про його виконання.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне. Відповідно до Закону України «Про безоплатну правову допомогу», 19.12.2019 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області з зверненням про надання безоплатної первинної правової допомоги. Головне управління є суб`єктом надання безоплатної первинної правової допомоги в розумінні статті 9, частин 1 та 4 статті 10 Закону України «Про безоплатну правову допомогу», з питань порушених у зверненні ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . Згідно витягу з офіційного сайту Укрпошта вище зазначене поштове відправлення вручено 20.12.2019 року. Відповідно до частини 7 статті 10 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» строк повідомлення про надіслання звернення від 19.12.2019 року до іншого органу витікає 25.12.2019 року. До наступного часу повідомлення про надіслання звернення від 19.12.2019 року до іншого органу від Головного управління на адресу ОСОБА_1 або ОСОБА_2 не надходило. Відповідно до частин 4, 5 статті 10 Закону України «Про безоплатну правову допомогу», статті 120 КАС України строк надати послуги на звернення від 19.12.2019 року за максимальним терміном витікає 20.01.2020 року. На адресу ОСОБА_2 надійшов лист Головного управління від 16.01.2020 року № Р-25/1-51/6-20 про розгляд звернення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 від 19.12.2019 року. Штамп ЦОПП ЦОПК 8 міста Одеси на поштовому конверті від 11.02.2020 року. Таким чином, Головним управлінням надано ОСОБА_1 первинну безоплатну допомогу з порушення встановленого законом строку. Позивач звернувся до відповідача саме з наданням роз`яснень з правових питань. Але, Головне управління листом від 16.01.2020 року № Р-25/1-51/6-20 роз`яснень з правових питань порушених у зверненні ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не надало. Так як, ОСОБА_1 від Головного управління надано первинну безоплатну правову допомогу з порушенням встановленого законом строку з питань зазначених у зверненні від 19.12.2019 року, вважаємо що, цими діями суб`єкта владних повноважень порушені права ОСОБА_1 , а саме права кожного на своєчасну безоплатну первинну правову допомогу, відповідно до Закону України «Про безоплатну правову допомогу». Головним управлінням порушені таки принципи державної політики у сфері надання безоплатної правової допомоги як верховенство права, законність, доступність безоплатної правової допомоги (частина 1 статті 5 Закону України «Про безоплатну правову допомогу»).

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19.02.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії було прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

У відзиві на позовну заяву Головне управління Держгеокадастру в Одеській області зазначає, що Закон України «Про безоплатну правову допомогу» від 02.06.2011 № 3460-УІ відповідно до Конституції України визначає зміст права на безоплатну правову допомогу, порядок реалізації цього права, підстави та порядок надання безоплатної правової допомоги, державні гарантії щодо надання безоплатної правової допомоги. Приписи ст.9 Закону закріплюють, що суб`єктами надання безоплатної первинної правової допомоги в Україні є: органи виконавчої влади; органи місцевого самоврядування; фізичні та юридичні особи приватного права; спеціалізовані установи; центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги. Відповідно до ч.9 ст.10 Закону звернення що не стосуються надання первинної правової допомоги, розглядаються в порядку, встановленому законодавством про звернення громадян. Статтею 14 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, посадові особи зобов`язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду. Головне управління звертає увагу суду, звернення позивача від 19.12.2019 року Головне управління отримало 10.01.2020 року та надало відповідь від 16.01.2020 року № Р -25/1-51/6-20. Відправлено поштою того ж дня. Таким чином Головним управлінням розглянуто звернення позивача і надано відповідь у термін визначений чинним законодавством.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку що в задоволенні позову слід відмовити повністю. Свій висновок суд вмотивовує наступним чином. Так, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до Закону України «Про безоплатну правову допомогу» 19.12.2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 надіслали до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області звернення про надання безоплатної первинної правової допомоги, яке було отримано відповідачем 10.01.2020 року, що підтверджується відбитком штемпеля.

16.01.2020 року Головне управління Держгеокадастру в Одеській області надало відповідь на вказане звернення та надіслало його на адресу заявника 16.01.2020 року, що підтверджується реєстром відправлених листів.

Згідно з ст.40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідач діє на підставі Положення про Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 року № 308, (у редакції наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 20.02.2020 року № 53).

Головне управління Держгеокадастру в Одеській області відповідно до покладених на нього завдань: розробляє та подає Голові Держгеокадастру пропозиції щодо вдосконалення законодавчих актів, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, нормативно-правових актів Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України; подає в установленому порядку Голові Держгеокадастру пропозиції щодо адаптації національного законодавства до законодавства ЄС з питань, що належать до його компетенції; здійснює в межах повноважень, передбачених законом, заходи щодо імплементації в національне законодавство положень міжнародних договорів, стороною яких є Україна; подає Голові Держгеокадастру пропозиції щодо розроблення: нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері земельних відносин в установленому законодавством порядку; стандартів і техногенних регламентів у сфері Державного земельного кадастру відповідне до Закону, а також порядків створення та актуалізації картографічних матеріалів, кадастрових класифікаторів, довідників та баз даних; нормативно-технічних документів з питань геодезії, картографії, геоінформаційних систем; надає адміністративні послуги, згідно із законом у відповідній сфері; бере участь у міжнародному співробітництві з питань земельних відносин, виконанні зобов`язань міжнародних документів та угод у межах своєї компетенції; здійснює державний геодезичний нагляд за топографо-геодезичною і картографічною діяльністю; здійснює заходи щодо вдосконалення порядку ведення обліку і підготовки звітності з регулювання земельних відносин, використання та охорони земель; погоджує виконання робіт в охоронних зонах геодезичних пунктів та знесення і перезакладення геодезичних пунктів; здійснює ведення Державного земельного кадастру, інформаційну взаємодію Державного земельного кадастру з іншими інформаційними системами в установленому порядку; організовує виконання на відповідній території робіт із землеустрою та оцінки земель, що проводяться з метою внесення відомостей до Державного земельного кадастру; здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, обмежень у їх використанні, скасування такої реєстрації; веде поземельні книги та видає витяги із Державного земельного кадастру про земельні ділянки; розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством; вносить у встановленому порядку пропозиції щодо розпорядження землями державної та комунальної власності, встановлення меж області, району, міста, району в місті, села і селища, регулювання земельних відносин; бере участь у розробленні та виконанні галузевих, регіональних та місцевих програм з питань регулювання земельних відносин, раціонального використання земель, їх відтворення та охорони, встановлення меж області, району, міста, району в місті, села і селища, у проведенні моніторингу земель, територіальному плануванні; забезпечує підготовку та здійснення організаційних, економічних, екологічних та інших заходів, спрямованих на раціональне використання та охорону земель, їх захист від шкідливого антропогенного впливу, дотримання режиму використання земель природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, інших територій; організовує виконання робіт, пов`язаних з проведенням земельної реформи; готує пропозиції щодо вдосконалення методики та порядку виконання робіт з грошової оцінки земель та вносить їх на розгляд Голові Держгеокадастру; погоджує в межах повноважень, передбачених законом, документацію із землеустрою; забезпечує науково-експертне, інформаційне та методичне проведення землевпорядних, землеоціночних робіт, вживає організаційних заходів щодо проведення земельних торгів; здійснює землеустрій, у тому числі забезпечує проведення державної інвентаризації земель; вносить до органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування пропозиції щодо використання коштів, які надходять у порядку відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва; забезпечує створення, формування і ведення регіонального та місцевого фонду документації із землеустрою; здійснює державний нагляд у сфері землеустрою; здійснює координацію діяльності науково-дослідних, інших підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Держгеокадастру, на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці; проводить відповідно до законодавства моніторинг земель та їх охорону; бере участь у державному регулюванні планування територій; проводить в установленому законодавством порядку державну експертизу програм і проектів з питань землеустрою; здійснює методичне забезпечення та координацію діяльності у сфері державної експертизи землевпорядної документації на територіальному рівні, а також методичне забезпечення діяльності у сфері державної експертизи землевпорядної документації розробників об`єктів державної експертизи; здійснює державний нагляд (контроль) в агропромисловому комплексі; обстежує земельні ділянки, які підлягають рекультивації, та видає спеціальні дозволи на зняття та перенесення ґрунтового покриву земельних ділянок відповідно до проектів, затверджених у встановленому порядку, а також обстежує земельні ділянки, яким заподіяна шкода внаслідок їх самовільного зайняття, використання не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу; бере участь у роботі комісій при прийнятті в експлуатацію меліоративних систем і рекультивованих земель, захисних лісонасаджень, протиерозійних гідротехнічних споруд та інших об`єктів, які споруджуються з метою підвищення родючості ґрунтів та забезпечення охорони земель; вносить у встановленому порядку до органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування клопотання щодо: приведення у відповідність до законодавства прийнятих ними рішень з питань регулювання земельних відносин, використання та охорони земель; обмеження або зупинення освоєння земельних ділянок у разі розробки корисних копалин, у тому числі торфу, проведення геологорозвідувальних, пошукових та інших робіт з порушенням вимог земельного законодавства; припинення будівництва та експлуатації об`єктів у разі порушення вимог земельного законодавства до повного усунення виявлених порушень і ліквідації їх наслідків; припинення права користування земельною ділянкою відповідно до закону; розраховує розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання їх не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву без спеціального дозволу, та вживає заходів щодо її відшкодування в установленому законодавством порядку; готує та подає до Держгеокадастру пропозиції щодо фінансування заходів з охорони земель; проводить лабораторний аналіз стану забруднення земель, у тому числі радіоактивного, в зонах безпосереднього впливу викидів і скидів підприємствами забруднюючих речовин, а також у разі виникнення аварій та надзвичайних ситуацій;) надає до Держгеокадастру пропозиції та матеріали, необхідні для видачі Держгеокадастром експертних висновків щодо зміни зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи та висновку про поліпшення екологічного стану земель і підвищення родючості ґрунтів сільськогосподарського призначення;) надає роз`яснення з питань, що належать до його компетенції; здійснює розгляд звернень громадян з питань, пов`язаних з діяльністю Держгеокадастру; здійснює інші повноваження, визначені законодавством.

Закон України «Про безоплатну правову допомогу» відповідно до Конституції України визначає зміст права на безоплатну правову допомогу, порядок реалізації цього права, підстави та порядок надання безоплатної правової допомоги, державні гарантії щодо надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» право на безоплатну правову допомогу - гарантована Конституцією України можливість громадянина України, іноземця, особи без громадянства, у тому числі біженця чи особи, яка потребує додаткового захисту, отримати в повному обсязі безоплатну первинну правову допомогу, а також можливість певної категорії осіб отримати безоплатну вторинну правову допомогу у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно з ч.1 ст.7 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» безоплатна первинна правова допомога - вид державної гарантії, що полягає в інформуванні особи про її права і свободи, порядок їх реалізації, відновлення у випадку їх порушення та порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.2 ст.7 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» безоплатна первинна правова допомога включає такі види правових послуг: 1) надання правової інформації; 2) надання консультацій і роз`яснень з правових питань; 3) складення заяв, скарг та інших документів правового характеру (крім документів процесуального характеру); 3-1) надання консультацій, роз`яснень та підготовка проектів договорів користування земельними ділянками (оренда, суборенда, земельний сервітут, емфітевзис, суперфіцій) для сільського населення - власників земельних ділянок; 4) надання допомоги в забезпеченні доступу особи до вторинної правової допомоги та медіації.

Згідно з ч.1 ст.9 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» суб`єктами надання безоплатної первинної правової допомоги в Україні є: 1) органи виконавчої влади; 2) органи місцевого самоврядування; 3) фізичні та юридичні особи приватного права; 4) спеціалізовані установи; 5) центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» звернення про надання одного з видів правових послуг, передбачених частиною другою статті 7 цього Закону, надсилаються або подаються особами, які досягли повноліття, безпосередньо до центральних та місцевих органів виконавчої влади, територіальних органів центральних органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх компетенції.

Згідно з ч.ч.4-5 ст.10 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування у разі письмового звернення осіб про надання будь-якого з видів правових послуг, передбачених частиною другою статті 7 цього Закону, з питань, що віднесені до їх повноважень, зобов`язані надати такі послуги протягом 30 календарних днів з дня надходження звернення. Якщо у зверненні особи міститься лише прохання про надання відповідної правової інформації, така правова допомога надається не пізніше п`ятнадцятиденного терміну з дня отримання звернення.

Відповідно до ч.9 ст.10 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» звернення, що не стосуються надання первинної правової допомоги, розглядаються в порядку, встановленому законодавством про звернення громадян.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до положень ст.5 Закону України «Про звернення громадян» звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань. Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення). У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Згідно з положеннями ст.7 Закону України «Про звернення громадян» звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду. Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення. Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями. Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Відповідно до положень ст.20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну. Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

В звернені, що надійшло до відповідача 10.01.2020 року, про надання безоплатної первинної правової допомоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили відповідно до Закону України «Про безоплатну правову допомогу» надати роз`яснення з правових питань, а саме, можливість переходу права власності на земельні ділянки комунальної власності (кадастрові номера :14:002:0005, :14:002:0006), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , без зміни їх цільового призначення, до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яким належить в рівних частках кожному на праві спільної часткової власності пам`ятка культурної спадщини місцевого значення, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , з урахуванням вимог частини 4 статті 83 Земельного кодексу України.

Головне управління Держгеокадастру в Одеській області у відповідь на вказане звернення 16.01.2020 року повідомило, що за інформацією Відділу у м. Одесі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (далі - Відділ) від 13.01.2020 № 51/412-20 згідно Книг реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, других примірників державних актів та примірників договорів оренди землі станом на 31.12.2012 у Відділі наявна інформація щодо реєстрації: 1) договору оренди землі від 26.11.2009 (далі - Договір 1), укладеного між Одеською міською радою та ОСОБА_2 , та зареєстрованого в Одеському міському відділі ОРФ ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 11.02.2010 за № 11. Строк дії Договору 1 до 50 (п`ятдесяти) років. Предметом Договору 1 є земельна ділянка для обслуговування жилого будинку площею 120 кв. м. розташована за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :14:002:0005). Підставою передачі земельної ділянки в оренди є рішення Одеської міської ради від 07.07.2009 № 4665-V. Пунктом 5 Договору 1 визначено, що категорія земель за основним цільовим призначення - землі історико-культурної спадщини. 2) договору оренди землі від 26.11.2009 (далі - Договір 2), укладеного між Одеською міською радою та ОСОБА_3 , та зареєстрованого в Одеському міському відділі ОРФ ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 11.02.2010 за № 12. Строк дії Договору 2 до 50 (п`ятдесяти) років. Предметом Договору 2 є земельна ділянка для обслуговування жилого будинку площею 143 кв. м. розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Одеса, провулок Воронцовський, 5 АДРЕСА_1 (кадастровий номер :14:002:0006). Підставою передачі земельної ділянки в оренди є рішення Одеської міської ради від 07.07.2009 № 4666-V. Пунктом 5 Договору 2 визначено, що категорія земель за основним цільовим призначення - землі історико-культурної спадщини. Відповідно до інформації, яка міститься на офіційному веб-сайті Міністерства культури України, наказом Міністерства культури України від 16.06.2007 № 662/0/16-07 житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, а саме: до Реєстру пам`яток місцевого значення (охоронний номер № 4-Од). За нормою статті 53 Земельного кодексу України до земель історико-культурного призначення належать землі, на яких розташовані пам`ятки культурної спадщини, їх комплекси (ансамблі), історико-культурні заповідники, історико-культурні заповідні території, охоронювані археологічні території, музеї просто неба, меморіальні музеї-садиби. Відповідно до статті 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. Частиною 4 статті 83 Земельного кодексу України встановлено, то до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, у тому числі: землі під об`єктами природно-заповідного фонду, історико-культурного та оздоровчого призначення, що мають особливу екологічну, оздоровчу, наукову, естетичну та історико-культурну цінність, якщо інше не передбачено законом.

Таким чином, Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області було розглянуто звернення ОСОБА_1 та надано відповідь у визначений законом термін.

Посилання позивача, що відповідачем надано первинну безоплатну допомогу з порушенням встановленого строку не ґрунтується на законі.

Також, посилання ОСОБА_1 в обґрунтування позову, що Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області було надано неякісну правовому допомогу, оскільки у наданій відповіді не було зазначено вказаних самостійно позивачем в позовній заяві власних роз`яснень, які вона хотіла б отримати від відповідача, суд вважає необґрунтованими та безпідставними, які здійснені з невірним тлумаченням норм законодавства.

При наведенні аргументів про неякісну правову допомогу позивач зазначає, що відповідач не роз`яснив про те, що оскільки це пам`ятка архітектуру та містобудування, не є об`єктом історико-культурного призначення, що має особливу наукову, естетичну та історико-культурну цінність, то і відсутні підстави для відмови передачі земель комунальної власності, на яких розташована така пам`ятка у приватну власність, відповідно до п. «в» ч.4 ст.83 Земельного кодексу України.

Згідно з положеннями ст.118 Земельного кодексу України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього кодексу.

Статтею 122 Земельного кодексу України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Визначення меж територій пам`яток місцевого значення та затвердження їхніх зон охорони належить до повноважень органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції (п.4. ч.1 ст.6 Закону України «Про охорону культурної спадщини».)

Тобто, суд погоджується з відповідачем, що вирішення питання чи підлягають вказані земельні ділянки приватизації та наявність підстав для відмови у передачі земель комунальної власності у приватну власність не належить до повноважень Головного управління Держгеокадастру в Одеській області.

З урахуванням зазначеного, на думку суду, відповідач фактично надав обґрунтовану та змістовну відповідь на звернення позивача.

Тобто, у суду відсутні підстави вважати, що Головне управління Держгеокадастру в Одеській області надало ОСОБА_1 первинну безоплатну правову допомогу з порушенням встановленого законом строку та неякісну правову допомогу з правових питань зазначених у зверненні від 19.12.2019 року.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, в даному випадку позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області не належать до задоволення.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з положеннями ст.9 Конституції України та ст.17, ч.5 ст.19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Відповідно до п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року, заява 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Згідно з вимогами ст.139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись Конституцією України, ст.ст.2, 77, 90, 139, 242-246, 250, 263 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107, ідентифікаційний код 39765871) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя М.М. Кравченко