Справа № 640/24064/19
Суддя: Кобаль Михайло Іванович
Дата ухвалення: 2020-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

18 березня 2020 року м. Київ

Суддя Шостого апеляційного адміністративного суду Кобаль М.І., перевіривши матеріали апеляційної скарги Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 лютого 2020 року по справі за адміністративним позовом Управління державної охорони України до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа: ОСОБА_1 про скасування 1 пункту постанови про накладення штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 лютого 2020 року зазначений адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та винести нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Перевіривши апеляційну скаргу, вважаю, що вона не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 287 та ст. 296 КАС України, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційна скарга подана після закінчення строків установлених нормами адміністративного судочинства для даної категорії справ та має певні особливості.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення (ч. 6 ст. 287 КАС України).

Оскаржуване рішення прийнято судом першої інстанції 11.02.2020 року, у спрощеному позовному провадженні, в якому відповідач присутній не був.

Як вбачається з матеріалів справи, копію оскаржуваного рішення суду першої інстанції уповноваженою особою Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України отримано 20.02.2020 року (а.с.101).

Між тим, зазначене заперечується апелянтом, останній зазначає, що копія оскаржуваного рішення суду першої інстанції надійшла до Управління документального забезпечення Міністерства юстиції України 21.02.2020 року та передана до Департаменту з питань судової роботи 24.02.2020 року.

У свою чергу, апеляційну скаргу позивачем подано лише 03.03.2020 року, що підтверджується штампом Укрпошти на конверті, який міститься в матеріалах справи.

В апеляційній скарзі позивачем заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому зазначено, що останнім пропущено встановлений законодавством строк на оскарження, у зв`язку з отриманням оскаржуваного рішення суду першої інстанції лише 24.02.2020 року.

Проте, зазначене не спростовує факт пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, а вказані відповідачем підстави не можуть бути поважною підставою для визнання пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки відповідачем копію оскаржуваного рішення отримано 20.02.2020 року (а.с.101).

Таким чином, суд апеляційної інстанції доходить висновку про необхідність надати скаржнику час для подання обґрунтованого клопотання про поновлення строку з зазначенням причин поважності такого пропуску, достатніх для його поновлення, та надання належних доказів такого пропуску.

Крім того, питання, пов`язані із розміром ставок судового збору, порядком сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору регулюються Законом України «Про судовий збір» № 3674-VI (в редакції чинній на момент подачі позовної заяви).

Законом України від 06.12.2016 року № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», внесено зміни до названого Закону, які набрали чинності 05 січня 2017 року.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Даний позов подано в 2019 році.

Так, згідно з частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до адміністративного суду позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою, встановлюється 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23.11.2018 № 2629-VІІI, установлено у 2019 році прожитковий мінімум для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, працездатних осіб з 1 січня 2019 року - 1921,00 грн.

Зокрема, Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 N 2147-VIII, який набув чинності 15.12.2017 року, внесені зміни до Закону України «Про судовий збір», зокрема ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», та встановлено, що за подання апеляційної скарги на рішення суду, розмір судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Таким чином, судовий збір при поданні апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції сплачується у розмірі 150 % ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, та становить - 2881,50 грн. (1921 грн.*150% = 2881,50 грн.).

В порушення вимог чинного законодавства України, скаржником до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору.

Між тим, у апеляційній сказі відповідачем заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Перевіривши доводи зазначеного клопотання, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Порядок відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати регламентовано статтею 8 Закону України «Про судовий збір», приписи якої не містять підстав та умов для звільнення суб`єктів владних повноважень від сплати судового збору, зменшення його розміру, відстрочення або розстрочення.

Таким чином, суд доходить висновку, що викладені апелянтом у клопотанні про відстрочення сплати судового збору обставини не можуть бути підставою для його задоволення в силу положень ст. 8 Закону України «Про судовий збір», а тому в задоволенні зазначеного клопотання необхідно відмовити.

Вказані недоліки можуть бути усунуті апелянтом шляхом подання до суду апеляційної інстанції оригіналу квитанції про сплату судового збору в повному обсязі, а саме: 2881,50 грн.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Оскільки вищевказані обставини перешкоджають прийняттю апеляційної скарги до провадження суду апеляційної інстанції, відповідно до ст.ст. 169, 296 КАС України апеляційна скарга підлягає залишенню без руху.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 169, 296, 298 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 лютого 2020 року - залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків - десять днів з моменту отримання даної ухвали.

Роз`яснити апелянту, у разі неусунення недоліків у вищезазначений строк, до апеляційної скарги будуть застосовані наслідки визначені п.1 ч. 4 ст. 169 або п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Суддя М.І. Кобаль