Справа № 120/415/20-а
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2020-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

м. Вінниця

20 березня 2020 р. Справа № 120/415/20-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Яремчук Костянтин Олександрович, розглянувши матеріали позовної заяви фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

04 лютого 2020 року до Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчини певні дії.

Ухвалою від 10 лютого 2020 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з невідповідністю її вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України та встановлено 7-денний строк з дня отримання копії ухвали для усунення визначених у ній недоліків. Зокрема, в постановленій ухвалі вказано на необхідності подання заяви про поновлення строку звернення до суду із обгрунтуванням підстав для поновлення такого строку, адже позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду.

На виконання вимог ухвали від 10 лютого 2020 року на адресу суду 17 березня 2020 року від позивача надійшла заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду. У заяві зазначено, що пропущення строку звернення до адміністративного суду відбулося у зв`язку із тим, що позивач довгий час шукав кваліфікованого спеціаліста у галузі податкового законодавства для складання позовної заяви, а також декілька разів перебував у відрядженні та певний час хворів. Крім того, через свою необізнаність позивач вважав, що до цих правовідносин застосовуються загальні строки звернення до суду.

Розглянувши подану позивачем заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, зважаю на таке.

Слід зазначити, що причини пропуску строку звернення до адміністративного суду можуть бути визнані поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду з позовом, та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду з позовом.

Аналогічні висновки містяться і у постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі №819/1224/15-а, і в ухвалі Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2018 року у справі №806/2436/18.

Водночас, наведені у заяві від 17 березня 2020 року причини пропуску позивачем строку звернення до суду не можуть бути визнані поважними, адже жодна з наведених причин не підтверджена будь-якими доказами, а наведені причини лише обгрунтовані письмовими поясненнями, що не дозволяє перевірити достовірність таких.

Зокрема, суду, окрім письмових пояснень, не надано доказів того, що в період з 23 серпня 2019 року (початок перебігу тримісячного строку звернення до адміністративного суду з позовом) по 04 лютого 2020 року (дата надходження позовної заяви до адміністративного суду) позивач перебував у довгостроковому відрядженні або хворів.

За відсутності належних та достовірних доказів в підтвердження наведених у заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду обставин неможливо стверджувати про наявність поважних причин, що перешкоджали зверненню до суду раніше.

Крім того, слід зазначити, що необізнаність про особливості строків звернення до адміністративного суду у спірних правовідносинах не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що обставини, наведені позивачем у заяві від 17 березня 2020 року, не свідчать про наявність поважних причин для поновлення строку звернення до суду, адже такі (перебування у відрядженні та хвороба) не підтверджені жодним доказом, а інші (пошук кваліфікованого спеціаліста у галузі податкового законодавства для складання позовної заяви; необізнаність із особливостями строків звернення до суду) слід визнати необгрунтованими.

Надаючи оцінку поважності підстав несвоєчасного звернення до суду, слід виходити з того, що причина пропуску строку може бути визнана поважною за умови відповідності її таким умовам: це обставина (або кілька обставин), яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Такі ж висновки містяться і у постановах Верховного Суду від 31 січня 2020 року у справі №686/2558/18, від 16 березня 2020 року у справі №640/17218/19.

Водночас, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (частини 1, 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Однак, заявником не надано жодного доказу в підтвердження існування тих обставин, про які ним зазначено у заяві від 17 березня 2020 року.

Відповідно до частини 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частина 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України).

Положення частини 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України кореспондують приписам пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, якими передбачено, що позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

З огляду на викладене вище, а також враховуючи те, що наведені заявником аргументи не свідчать про поважність причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, тому вважаю, що наявні підстави для повернення позовної заяви позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (частина 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 73, 77, 123, 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви фізичної особа-підприємця ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до адміністративного суду відмовити.

Позовну заяву фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович