Справа № ЗВ/380/18/20
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2020-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№ЗВ/380/18/20
У Х В А Л А

з питань розстрочення виконання виконання рішення

20 березня 2020 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Коморного О.І. розглянув в порядку письмового провадження заяву Державного підприємства "Сколівський військовий лісгосп" про розстрочку виконання рішення у виконавчому провадженні №5911366.

В с т а н о в и в :

11.03.2020 до Львівського окружного адміністративного суду звернулося Державне підприємство "Сколівський військовий лісгосп" із заявою про розстрочку виконання рішення, в якій просить розстрочити виконання вимоги про сплату боргу № Ю-225-17-у від 08.07.2019 (виконавче провадження №59811366).

Заява мотивована тим, що на сьогоднішній день підприємство перебуває у складному фінансовому становищі, що значно ускладнює виконання рішення. Зазначає, що фінансове становище ДП «Сколівський військовий лісгосп» суттєво обтяжене тим, що підприємство є правонаступником Сколівського військового лісгоспу ДП «Івано- Франківський військовий лісгосп», що мав податковий борг. Вказує, що підприємство вживає усіх заходів для недопущення зупинення господарської діяльності підприємства, та того, що фінансовий етап підприємства є вкрай важким, що ускладнює погашення боргу. На можливість сплати коштів впливає те, що 30.10.2019 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів ДП «Сколівський військовий лісгосп» в межах зведеного виконавчого провадження, які містяться на рахунках в AT «Ощадбанк». Таким чином арешт блокує підприємницьку діяльність підприємства, чим спричиняє значні економічні збитки, і як наслідок унеможливлює виконання зобов`язань ДП "Сколівський військовий лісгосп» перед стягувачами. Державне підприємство «Сколівський військовий лісгосп» є підзвітним Міністерству оборони України, майно передане у господарське відання, підприємство є госпрозрахунковим, отримує основний дохід виключно за рахунок здійснення своєї господарської діяльності. Державне підприємство не отримує дотацій і пільг з державного бюджету. Зазначає, що застосування розстрочки виконання рішення не завдасть шкоди стягувачу, оскільки розстрочка виконання - це не уникнення відповідальності боржника, а навпаки, організація та створення умов власне для подальшого виконання рішення та покращення власного фінансового стану. Крім цього, підприємство має зобов`язання, і важливо, сплачувати заробітну плату і поточні податки. Ненадання розстрочення виконання постанови призведе до накопичення боргів та зупинення господарської діяльності державного підприємства.

Ухвалою суду від 13.03.2020 заяву про розстрочку виконання рішення у виконавчому провадженні №5981166 призначено до розгляду в судовому засіданні.

Представники сторін в судове засідання не прибули, хоча були повідомлені належним чином. На підставі ч.9 ст.205, ч.4 ст.229 КАС України справа розглядається в письмовому провадженні.

Враховуючи положення ч.2 ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Порядок відстрочення і розстрочення виконання, зміна чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення встановлено статтею 378 КАС України.

Згідно з частиною 1 статті 378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно з ч. ч. 1, 3, 4, 5 ст. 378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

За заявою стягувача виконавець може відстрочити або розстрочити виконання рішення (крім судового рішення), за наявності обставин, передбачених частиною першою цієї статті, про що виносить відповідну постанову.

За наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що суд може відстрочити чи розстрочити виконання саме судового рішення, а не рішення іншого органу, яке є виконавчим документом і за виконанням якого здійснюється виконавче провадження.

Велика Палата Верховного Суду у п. 36 Постанови від 16 січня 2019 року у справі № 826/7941/117 (провадження № 11-1172апп18) вказала, що у разі оскарження рішень дій чи бездіяльності державного виконавця при виконанні рішень інших органів (зокрема, і виконавчого напису нотаріуса) такий спір має бути вирішений саме адміністративним судом в силу прямих приписів статті 74 Закону України Про виконавче провадження та статті 181 КАС (статті 287 КАС у чинній редакції).

У п. 38 вказаної Постанови зазначено, що судовий контроль за виконанням рішень інших органів покладено законодавством на адміністративні суди. Аналізуючи в сукупності норми статті 15 Закону України Про виконавче провадження та статті 264 КАС, беручи до уваги, що питання правомірності заміни сторони у виконавчому провадженні є, по суті, превентивним судовим контролем у відповідному виконавчому провадженні, це питання повинно вирішуватися в порядку адміністративного судочинства.

З матеріалів заяви судом встановлено, що стягнення з Державного підприємства «Сколівський військовий лісгосп» боргу у виконавчому провадженні № 59811366 здійснюється на підставі вимоги податкового органу про сплату боргу № Ю-225-17-у від 08.07.2019, а не за рішенням Львівського окружного адміністративного суду.

Доказів того, що заявник звертався до Головного управління ДПС у Львівській області чи до державного виконавця із заявою про розстрочення виконання вимоги податкового органу про сплату боргу № Ю-225-17-у від 08.07.2019 і державним виконавцем відмовлено у ростроченні виконання вимоги податкового органу про сплату боргу № Ю-225-17-у від 08.07.2019, заявником не подано, а відповідно відсутній предмет (рішення, дія чи бездіяльність державного виконавця при виконанні рішень інших органів) превентивного судового контролю у вказаному виконавчому провадженні

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заява Державного підприємства Сколівський військовий лісгосп про розстрочку виконання рішення безпідставна та необґрунтована, а відтак задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 241, 256, 295, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив :

У задоволенні заяви Державного підприємства «Сколівський військовий лісгосп» про розстрочку виконання вимоги податкового органу про сплату боргу № Ю-225-17-у від 08.07.2019 у виконавчому провадженні №59811366 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддями.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 20.03.2020.

Суддя Коморний О.І.