Справа № 320/5920/19
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2020-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2020 року м. Київ № 320/5920/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панової Г.В., при секретарі судового засідання Повх І.С.,

за участю представників сторін:

від позивача - Черковський Б.І.,

від відповідача - не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бліц-Інформ»

до Головного управління Державної податкової служби у Київській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Бліц-Інформ» (далі по тексту - позивач, ТОВ «Бліц-Інформ», Товариство) з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області (далі по тексту - відповідач, ГУ ДПС у Київській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ГУ ДФС у Київській області № від 12.07.2019; № від 12.07.2019; № від 12.07.2019; № від 12.07.2019; № від 12.07.2019; № від 15.07.2019; № від 15.07.2019.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що за результатами документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Бліц-Інформ» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018; валютного - за період з 01.01.2016 по 31.12.2018; єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, викладених в Акті перевірки № 541/10-36-14-01/38108212 від 19.06.2019 (далі - Акт перевірки), ГУ ДФС у Київській області прийнято податкові повідомлення-рішення № від 12.07.2019; № від 12.07.2019; № від 12.07.2019; № від 12.07.2019; № від 12.07.2019; № від 15.07.2019; № від 15.07.2019.

На думку позивача, спірні податкові повідомлення-рішення є незаконними, необгрунтованими та такими, що підлягають скасуванню з наступних підстав.

По-перше, паливно-мастильні матеріали використовувалися позивачем виключно в господарській діяльності ТОВ «Бліц-Інформ» та не є додатковим благом робітників Товариства, відтак у позивача відсутній обов`язок щодо нарахування податку на доходи фізичних осіб та військового збору в цій частині видатків. Списання палива відбувалось на підставі належним чином оформлених первинних документів, до змісту чи форми яких відповідач не мав жодних зауважень.

По-друге, поліграфічна продукція, що поставлялася позивачем для ТОВ «Оріфлейм Україна» у періоді, що перевіряється, не є періодичним виданням друкованих засобів масової інформації, в розумінні законодавства України. Відповідно, у позивача відсутні підстави, встановлені підпунктом 197.1.25 пункту 197.1 статті 197 розділу V ПКУ, для звільнення від оподаткування ПДВ операцій з ТОВ «Оріфлейм Україна».

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11.11.2019 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовку справи до судового розгляду, призначено підготовче засідання у справі.

Відповідач позов не визнав, у наданому до суду відзиві зазначив про те, що відповідно до Державного реєстру друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб`єктів інформаційної діяльності встановлено наявність свідоцтва серії КВ 14487-3458Р на каталоги «Оріфлейм» (українська), «Oriflame» (англійська), «Орифлэйм» (російська). Державну реєстрацію свідоцтва здійснено 16.10.2008 року. Отже, у зв`язку з вищевикладеним, операції з постачання каталогів «Оріфлейм», «Орифлэйм», «Oriflame» від ТОВ «ОРІФЛЕЙМ УКРАЇНА» звільняються від оподаткування ПДВ.

Крім того, зауважив відповідач, перевіркою було встановлено не перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходу отриманого як додаткове благо працівниками в сумі 200 990,03 грн., з вартості паливно-мастильних матеріалів (бензин, ДП) використаних на власні транспортні засоби, а саме відсутнє документальне підтвердження використаних ПММ у господарській діяльності, чим порушено пп. 164.2.17 п. 164.2 ст.164 Податкового Кодексу України та пп.1.4.н.16 прим.1 підрозділу 10 Розділу XX ПКУ, пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового Кодексу України.

Позивач не погоджуючись з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позов подав до суду відповідь на відзив, у якому зазначив про те, що відповідач дійшов хибного висновку «… що операції з постачання каталогів «Оріфлейм», «Oriflame», «Орифлэйм» звільняються від оподаткування ПДВ» з огляду на викладене.

Так, позивач зауважив, що згідно інформації Скороченого витягу з Державного реєстру друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб`єктів інформаційної діяльності засновником друкованого засобу масової інформації, а саме - каталогу «Оріфлейм» (українська), «Oriflame» (англійська), «Орифлэйм» (російська) є Дочірнє підприємство «Оріфлейм Косметікс Україна» (Код ЄДРПОУ; 24941049) з яким у позивача не було жодних правовідносин. Натомість, позивач, поставляв каталоги згідно Договору на виготовлення поліграфічної продукції №3 від 01.12.2016 укладеного із Товариством з обмеженою відповідальністю «Оріфлейм Україна» (), яке не є засновником жодного друкованого засобу масової інформації. Відтак, позивач звертав увагу суду, що поліграфічна продукція (каталоги), які поставлялися позивачем для ТОВ «Оріфлейм Україна» у періоді, що перевірявся, не є періодичним виданням друкованих засобів масової інформації, в розумінні законодавства України.

Також позивач зазначив, що паливно-мастильні матеріали позивачем списувалися на підставі відповідних Актів списання, складених постійно діючою комісією зі списання з балансу Товариства активів та зобов`язань, які затверджувалися генеральним директором ТОВ «Бліц-Інформ», подорожні листи додавалися до вказаних актів списання. Використання паливно-мастильних матеріалів в господарській діяльності підтверджено комісією, на підставі чого складалися Акти списання, які було у повному обсязі надано до перевірки. Додатково вказав, що особи, які використовували особисті автомобілі в господарській діяльності Товариства перебували в трудових відносинах з позивачем. Використання особистих автомобілів здійснювалося робітниками виключно в робочий час, що підтверджується Табелями обліку використання робочого часу Товариства та подорожніми листами службового легкового автомобіля, отже, паливно-мастильні матеріали використовувалися виключно в господарській діяльності Товариства та не є додатковим благом робітників Товариства.

У додаткових поясненнях наданих до суду позивач зазначив, що згідно Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» в статті 1 містить визначення поняття друкованого засобу масової інформації, під яким розуміється - періодичні і такі, що продовжуються, видання, які виходять під постійною назвою, з періодичністю один і більше номерів (випусків) протягом року на підставі свідоцтва про державну реєстрацію. Визначення поняття періодичного видання відсутнє в Податковому кодексі. В інших актах законодавства України, зокрема, у Наказі Держкомстату, Міннауки «Про затвердження типових форм первинного обліку науково-інформаційної діяльності та Інструкції про порядок їх використання і застосування» від 07.08.1998 N272/219 (далі - Наказ), де міститься наступне визначення періодичного видання - серійне видання, що виходить через визначені проміжки часу з постійним для кожного року числом номерів (випусків), без повторів у змісті, однотипно оформленими, нумерованими і/або датованими випусками, під одним і тим же заголовком. Отже, на думку позивача, торгові каталоги «Оріфлейм» (українська), «Oriflame» (англійська), «Орифлэйм» (російська) не є періодичним(и) виданням(и) в розумінні законодавства України.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.12.2019 суд витребував від позивача копії угод за якими здійснювались поставки товару за кордон та відклав підготовче засідання у справі на 13.01.2020.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.01.2020 суд на підставі статті 183 Кодексу адміністративного судочинства України закінчив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 11.02.2020.

У судове засідання призначене у справі на 11.02.2020 з`явився громадянин Куліда А.А., проте судом не допущено вказану особу до участі у судовому засіданні в якості представника відповідача за довіреністю з огляду на приписи абзацу першого підпункту 11 пункту 161 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України (в редакції Закону України від 02.06.2016 № 1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», де зазначено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 1311 та статті 1312 Конституції України виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 1 січня 2020 року (абзац другий підпункту 11 пункту 161 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України).

З огляду на ту обставину, що ОСОБА_1 не надав суду доказів на підтвердження повноважень представляти ГУ ДПС у Київській області, суд з метою надання відповідачу часу для забезпечення належного представництва в суді, оголосив перерву у судовому засіданні до 10.03.2020.

У судове засідання, призначене у справі на 10.03.2020 з`явився уповноважений представник позивача, який підтримав позовні вимоги з підстав зазначених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, у передбачений законодавством строк, явку уповноваженого представника до суду не забезпечив.

Заслухавши позивача, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бліц-Інформ» (; місцезнаходження: 07401, Київська область, м. Бровари, вул. Гагаріна, 16, оф.23) зареєстроване як юридична особа 27.04.2012 за №00003984 та як платник податків перебуває на обліку в Головному управлінні ДФС у Київській області. Позивач також зареєстрований як платник податку на додану вартість. Одним із видів діяльності позивача за КВЕД є 18.11. Друкування газет; 18.12. Друкування іншої продукції; 18.13. Виготовлення друкарських форм і надання інших поліграфічних послуг; 18.14. Брошувально-палітурна діяльність і надання пов`язаних з нею послуг.

На підставі направлень від 19.04.2019 № 1038, 1039, 1040, 1041, 1042, 1043 виданих ГУ ДФС у Київській області, відповідно до п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.77.4 ст. 77, п.82.1 ст.82 Податкового кодексу України, на підставі наказу ГУ ДФС у Київській області від 28.03.2019 № 676 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Бліц-Інформ», код за », на підставі плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків за 2 квартал 2019 року, проведена планова виїзна документальна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю «Бліц-Інформ», код за , з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018; валютного - за період з 01.01.2016 по 31.12.2018; єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2016 по 31.12.2018р.

В результаті проведення перевірки складено Акт документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Бліц-Інформ» від 19.06.2019 № 541/10-36-14-01/38108212 за яким встановлено наступні порушення:

1. п.9 П(С)БО 16 «Витрати» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2019 №318 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за №27/4248; ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV із змінами та доповненнями; п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового Кодексу України 02.12.2010р. №2755-VI зі змінами і доповненнями, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 3 756 гри., в тому числі за 2016 рік на суму 3756 грн.

2. п.9П(С)БО 16 «Витрати» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.199 №318 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за №27/4248; ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність вУкраїні» від 16.07.1999 №996-XIV із змінами та доповненнями; п.44.1, п.44.2 ст.44,п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового Кодексу України 02.12.2010р. №2755-VI зі змінами і доповненнями, в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування в періоді, що перевірявся, на загальну суму 148 461 грн., у тому числі за 2018 рік в сумі 148461 грн.

3. п.185.1 ст.185, п.194.1 ст.194, п.п.197.1.25 п.197.1 ст.197, п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VІ, із змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 1 488 256 грн., в тому числі по періодами: за березень 2016 року в сумі 230 грн., за серпень 2016 року в сумі 2207 грн., за вересень 2016 року в сумі 655 грн., за жовтень 2016 року в сумі 1739 грн., за листопад 2017 року в сумі 455659 грн., за грудень 2017 року в сумі 424598 грн., за березень 2018 року в сумі 540601 грн., за травень 2018 року в сумі 6642 грн., за червень 2018 року в сумі 1106 грн., за липень 2018 року в сумі 34490 грн., за серпень 2018 року в сумі 20329 грн.

4. п.185.1 ст.185, п.194.1 ст.194, п.п.197.1.25 п.197.1 ст.197, п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI, із змінами та доповненнями, в результаті чого завищено бюджетне відшкодування в періоді, що перевірявся, на загальну суму 10 474 888 грн., в тому числі по періодам: за жовтень 2017 року в сумі 169228 грн., за грудень 2017 року в сумі 2000000 грн., за січень 2018 року в сумі 1375647 грн., за квітень 2018 року в сумі 1380013 грн., за травень 2018 року в сумі 4000000 грн., за червень 2018 року в сумі 700000 грн., за липень 2018 року в сумі 850000 грн.

5. п.185.1 ст.185, п.194.1 ст.194, п.п.197.1.25 п.197.1 ст.197, п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI, із змінами та доповненнями, в результаті чого завищено від`ємне значення різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту в періоді, що перевірявся, на загальну суму 349 107 грн., у тому числі за грудень 2018 року в сумі 349107 грн.

6. п. 164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755- VI, із змінами та доповненнями, в результаті чого встановлено заниження суми податку на доходи фізичних осіб за 2016р. - 2018р. в сумі 36 178,0 грн.

7. ч.1 п.1 ст.7, п.1, п.2, п.5 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», в результаті чого встановлено заниження суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальнестрахування за 2016р. - 2018р. в сумі 44 218,0 грн.

8. пп.1.4.п.16 прим.1 підрозділу 10 Розділу XX Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, із змінами та доповненнями, пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, пп.168.1.1 п.168.1 ст.168 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, зі змінами та доповненнями, в результаті чого перевіркою встановлено заниження військового збору за 2016р. - 2018р. в сумі 3 015,0 грн.

Не погоджуючись з висновками акту перевірки від 19.06.2019 № 541/10-36-14-01/38108212 позивач 02.07.2019 направив на адресу Головного управління ДФС у Київській області заперечення до акту документальної планової виїзної перевірки податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Листом № 23976/10/10-36-14-01 від 10.07.2019 Головне управління ДФС у Київській області оформило відповідь ТОВ «Бліц-Інформ» «якою заперечення позивача залишено без задоволення, а висновки Акту без змін.

На підставі висновків Акта перевірки від 19.06.2019 № 541/10-36-14-01/38108212, Головним управлінням ДФС у Київській області прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № від 12.07.2019, яким визначено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 1860 032,50 грн.;

- № від 12.07.2019, яким завищено суму від`ємного значення суми бюджетного відшкодування у розмірі 10474 888 грн. та штрафні санкції у розмірі 2 618722 грн.;

- № від 12.07.2019 яким завищено суму від`ємного значення податку на додану вартість у розмірі 349 107 грн.;

- № від 12.07.2019, яким визначено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток у розмірі 4695 грн.;

- № від 12.07.2019, яким завищено суму від`ємного значення у розмірі 148461 грн.;

- № від 15.07.2019, яким визначено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи з фізичних осіб у розмірі 63109 грн.;

- № від 15.07.2019, яким визначено суму грошового зобов`язання з військового збору у розмірі 5259 грн.;

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю- від 15.07.2019 та рішення про

застосування штрафних санкцій № від 15.07.2019.

Не погоджуючись з прийнятими ГУ ДФС у Київській області податковими повідомленнями-рішеннями та вимогою про сплату боргу № Ю- від 15.07.2019 та рішенням про застосування штрафних санкцій № від 15.07.2019 позивач подав до ДФС України скаргу вих. № 18 від 31.07.2019 на вказані податкові повідомлення-рішення та вимогу про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування штрафних санкцій.

Рішенням Державної фіскальної служби України № 38984/6/99-99-11-04-01-25 продовжено строк розгляду скарги позивача.

Рішенням Державної податкової служби України від 30.08.2019 № 136/6/99-00-08-06-01, за результатами розгляду скарги позивача, скаргу задоволено частково, скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ю- від 15.07.2019 та рішення про

застосування штрафних санкцій № від 15.07.2019.

Рішенням Державної податкової служби України від 26.09.2019 № 3463/6/99-00-08-05-01, ДПС України залишила без змін податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Київській області, а скаргу без задоволення.

Не погоджуючись з вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами слід зазначити наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків, зборів та обов`язкових платежів, зокрема, їх вичерпний перелік, порядок адміністрування, коло платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, визначено положеннями Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (далі - ПК України із змінами та доповненнями).

Щодо прийнятих податковим органом податкових повідомлень-рішень від 12.07.2019 № та № , суд зазначає наступне.

Як вбачається з Акта перевірки, посадовими особами при проведенні перевірки встановлено, що «…ТОВ«Бліц-Інформ», за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, придбавало паливно-мастильні матеріали, шляхом перерахування коштів через поточний рахунок. Заправка автомобілів на АЗС проводилась по смарт картам. Паливно-мастильні матеріали використовувались на власні автомобілі працівників, згідно наказів про використання автомобільного транспорту в цілях господарської діяльності. ПММ списувалися щомісячно, відповідно актів списання на підставі подорожніх листів... Договорів найму (оренди) транспортного засобу з працівниками до перевірки не надано. Орендна плата, за використання вищезазначених автомобілів власникам (працівникам) не здійснювалась. Крім цього, додаткові договори на компенсацію за використання працівниками власних авто підприємством не укладалися, компенсація не виплачувалася.»

Так, посадові особи на підставі висновків Акта перевірки встановили заниження податок на прибуток за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 на загальну суму 20867 грн., в тому числі за 2016 рік на суму 3756 грн. та завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування на загальну суму 148461 грн. у тому числі за 2018 рік в сумі 148461 грн.

Пунктом 8.1 ст. 8 ПК України визначено, що в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. При цьому, пп. 9.1.1-9.1.7 п.9.1 ст. 9 обумовлено, що до загальнодержавних податків належать:

9.1.1. податок на прибуток підприємств;

9.1.2. податок на доходи фізичних осіб;

9.1.3. податок на додану вартість;

9.1.4. акцизний податок;

9.1.5. екологічний податок;

9.1.6. рентна плата;

9.1.7. мито.

Розділ ІІІ Податкового кодексу України визначає поняття податку на прибуток підприємств, платників податку на прибуток підприємств, оподаткування податком на прибуток підприємств, прибуток, який підлягає оподаткуванню.

Згідно з положенням пункту 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

За змістом п.п.134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України об`єктом оподаткування є, зокрема прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Статтею 135 ПК України визначено, що базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю й упорядкування оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Проведення кожної господарської операції підприємства повинно фіксуватися та підтверджуватися первинними документами на підставі яких ведеться бухгалтерський облік.

Частиною 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити:

назву документа (форми);

дату і місце складання;

назву підприємства, від імені якого складено документ;

зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Регістри бухгалтерського обліку повинні мати назву, період реєстрації господарських операцій, прізвища і підписи або інші дані, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у їх складанні (ч.4 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Пунктом 44.2 статті 44 ПК України зазначено, що для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку щодо доходів та витрат з врахуванням положень цього кодексу.

Отже, з огляду на зазначені приписи підставою для зменшення платником об`єкта оподаткування (податкових зобов`язань) з податку на прибуток на суму вартості придбаних товарів, а з податку на додану вартість - на суму цього податку, нараховану на вартість придбаних товарів, є факт реального придбання товарів та безпосередній зв`язок витрат на оплату цих товарів з господарською діяльністю платника податків, що передбачає використання у власній господарській діяльності придбаних товарів або ж призначення останніх для такого використання. Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» затверджено наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 р. за №27/4248 (далі - ПБО 16 «Витрати»).

Відповідно до пункту 2 «Загальні положення» ПБО 16 «Витрати» норми цього Положення (стандарту) застосовуються підприємствами, організаціями та іншими юридичними особами (далі - підприємства) незалежно від форм власності (крім банків, бюджетних установ та підприємств, які відповідно до законодавства складають фінансову звітність за міжнародними стандартами фінансової звітності) (п.2 ПБО 16 «Витрати»).

Для цілей визнання витрат в розумінні пункту 5 ПБО 16 «Витрати» передбачено, що витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань.

Пунктами 7, 8, 9 ПБО 9 «Запаси» затвердженого наказом Міністерства фінансів України №246 від 31.01.2000 року, встановлено що, одиницею бухгалтерського обліку запасів є їх найменування або однорідна група (вид). Придбані (отримані) або вироблені запаси зараховуються на баланс підприємства/установи за первісною вартістю. Первісною вартістю запасів, що придбані за плату, є собівартість запасів, яка складається з таких фактичних витрат:

- суми, що сплачуються згідно з договором постачальнику (продавцю), за вирахуванням непрямих податків;

- суми ввізного мита; суми непрямих податків у зв`язку з придбанням запасів, які не відшкодовуються підприємству/установі;

- транспортно-заготівельні витрати (затрати на заготівлю запасів, оплата тарифів (фрахту) за вантажно-розвантажувальні роботи і транспортування запасів усіма видами транспорту до місця їх використання, включаючи витрати зі страхування ризиків транспортування запасів). Сума транспортно-заготівельних витрат, що узагальнюється на окремому субрахунку рахунків обліку запасів, щомісячно розподіляється між сумою залишку запасів на кінець звітного місяця і сумою запасів, що вибули (використані, реалізовані, безоплатно передані тощо) за звітний місяць. Сума транспортно-заготівельних витрат, яка відноситься до запасів, що вибули, визначається як добуток середнього відсотка транспортно-заготівельних витрат і вартості запасів, що вибули, з відображенням її на тих самих рахунках обліку, у кореспонденції з якими відображено вибуття цих запасів. Середній відсоток транспортно-заготівельних витрат визначається діленням суми залишків транспортно-заготівельних витрат на початок звітного місяця і транспортно-заготівельних витрат за звітний місяць на суму залишку запасів на початок місяця і запасів, що надійшли за звітний місяць. Приклади розподілу транспортно-заготівельних витрат наведені в додатку до П(С)БО 9;

- інші витрати, які безпосередньо пов`язані з придбанням запасів і доведенням їх до стану, в якому вони придатні для використання у запланованих цілях. До таких витрат, зокрема, належать прямі матеріальні витрати, прямі витрати на оплату праці, інші прямі витрати підприємства/установи на доопрацювання і підвищення якісно технічних характеристик запасів.

У разі, якщо на момент оприбуткування запасів неможливо достовірно визначити їх первісну вартість, такі запаси можуть оцінюватися та відображатися за справедливою вартістю з наступним коригуванням до первісної вартості.

При цьому відповідно до п.6 ПБО 16 «Витрати» витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Відповідно до п. 7 ПБО 16 «Витрати» визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені.

Пунктом 9 ПБО 16 «Витрати» не визнаються витратами й не включаються до звіту про фінансові результати:

9.1. Платежі за договорами комісії, агентськими угодами та іншими аналогічними договорами на користь комітента, принципала тощо.

9.2. Попередня (авансова) оплата запасів, робіт, послуг.

9.3. Погашення одержаних позик.

9.4. Інші зменшення активів або збільшення зобов`язань, що не відповідають ознакам, наведеним у пункті 6 цього Положення (стандарту).

9.5. Витрати, які відображаються зменшенням власного капіталу відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку.

9.6. Балансова вартість валюти.

Відповідно до п.22. «Склад витрат» ПБО 16 «Витрати», до складу елемента «Матеріальні затрати» включається вартість витрачених у виробництві (крім продукту власного виробництва), в тому числі, палива й енергії.

Як було встановлено судом працівники позивача, використовуються у своїй роботі власні автомобілі, які виконують функції як засобу переміщення працівників для виконання робочих задач та перевезення товарів, а саме такі транспортні засоби:

- Nissan, державний номер НОМЕР_1 , власник ОСОБА_2 , податковий номер

НОМЕР_2 ;

- Mitsubish, державний номер НОМЕР_3 , власник ОСОБА_3 податковий номер НОМЕР_4 ;

- ЗАЗ Daewoo, державний номер НОМЕР_5 , власник ОСОБА_4 податковий номер НОМЕР_6 ;

- ВАЗ 210111, державний номер НОМЕР_7 , власник ОСОБА_5 податковий номер НОМЕР_8 ;

- ЗАЗ Sens, державний номер НОМЕР_9 , власник ОСОБА_6 податковий номер НОМЕР_10 .

Як вбачається з наявних у матеріалах справи табелів обліку робочого часу за звітні періоди з 01.01.2016 по 31.12.2018 (т.ІІ, а.с.224- т.ІІІ, а.с.1-67), ОСОБА_2 у вказаному періоді перебував на посаді генерального директора ТОВ «Бліц-Інформ».

У свою чергу, у період з 01.12.2016 по 31.12.2018, громадяни ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 перебували у трудових відносинах з ТОВ «Бліц-Інформ», зокрема обіймали посаду фахівців по роботі з митницею ТОВ «Бліц-Інформ».

Відповідно до відомостей Наказу № 2 від 31.05.2013 ТОВ «Бліц-Інформ» «Про використання автомобільного транспорту в цілях господарської діяльності» дозволено директору Товариства ОСОБА_2 використовувати власний транспортний автомобіль Nissan Almera державний № НОМЕР_1 для службових поїздок під час вирішення виробничих задач в господарській діяльності Товариства. Наказано встановити з метою раціонального використання обігових коштів Товариства та керуючись наказом Мінтрансу від 10.02.1998, № 43 «Про затвердження Норм витрат палива і мастильних матеріалів на автомобільному транспорті» із змінами і доповненнями норми та ліміти витрат палива для службових автомобілів, які використовуються для службових поїздок під час вирішення виробничих задач в господарській діяльності Товариства згідно Додатку 1 до цього наказу. Так, додатком до Наказу 3 2 від 31.05.2013 встановлено норми та ліміти витрат палива для службових автомобілів, які використовуються для службових поїздок під час вирішення виробничих задач в господарській діяльності Товариства, зокрема установлено базову норму витрат палива на пробіг автомобіля 100 км -7,7 л. та установлено ліміт витрат палива грн. на місяць - 900 грн. (т.ІІІ, а.с.69-70).

Наказом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бліц-Інформ» №9 від 12.12.2016 «Про використання автомобільного транспорту в цілях господарської діяльності» дозволено робітникам Товариства, вказаним у Додатку 1 до цього наказу, використовувати автомобілі для службових поїздок під час вирішення виробничих задач в господарській діяльності товариства. Пунктом 3 вказаного наказу затверджено та введено в дію з 12.12.2016 для обліку транспортної роботи та відображення в бухгалтерському обліку Товариства списання витраченого під час службових поїздок пального:3.1 Форму №ПЛ-1 «Подорожній лист службового легкового автомобіля»; 3.2 Інструкцію про порядок застосування подорожнього листа службового легкового автомобіля та обліку транспортної роботи; 3.3 Порядок застосування коефіцієнтів коригування норм витрат палива.

Пунктом 4 вказаного Наказу обумовлено, що робітникам Товариства вказаним у додатку 1 до цього Наказу використовувати пальне в межах встановлених лімітів в автомобілях виключно для службових поїздок під час вирішення виробничих задач в господарській діяльності Товариства; здавати в бухгалтерію Товариства належним чином оформлені подорожні листи з касовими чеками АЗК6 щосереди за попередній тиждень.

Наказом № 9 від 12.12.2016 встановлено для автомобіля Nissan - власник ОСОБА_2 , моделі Almera, державний номер НОМЕР_1 , 2010 року випуску базову норму витрати на пробіг автомобіля на 100 км -7,7 л; для автомобіля ЗАЗ Daewoo Т13110, державний номер НОМЕР_11 - власник ОСОБА_4 базову норму витрати на пробіг автомобіля на 100 км -7,5 л.; для автомобіля ВАЗ 210111, державний номер НОМЕР_7 , власник ОСОБА_5 - 9,1 л. на 100 км пробігу; для автомобіля ЗАЗ Sens, державний номер НОМЕР_12 , власник ОСОБА_9 - базова норма 7,5 л. на 100 км. пробігу; автомобіль Mitsubishі Lancer, державний номер НОМЕР_3 , власник ОСОБА_3 базову норму витрати на пробіг автомобіля на 100 км -7,5 л.

Згідно листа доведення наказу від 12.12.2016 № 9 вказані особи ознайомлені із вказаним наказом.

Також, судом встановлено, що облік списання витраченого пального ТОВ «Бліц-Інформ» здійснювалося на підставі Актів списання, які складені комісією зі списання з балансу ТОВ «Бліц-Інформ», які затверджувалися генеральним директором Товариства, а саме:

- Акт списання №СпТ-000008 від 31.07.2018 на бензин А-95 на заг.суму 1515,99 грн.

- Акт списання №СпТ-000007 від 27.06.2018 на бензин А-95 на заг.суму 1467,28 грн.

- Акт списання №СпТ-000005 від 25.05.2018 на бензин А-95 на заг.суму 1304,37 грн.

- Акт списання №СпТ-000004 від 30.04.2018 на бензин А-95 на заг.суму 1549,55 грн.

- Акт списання №СпТ-000002 від 28.02.2018 на бензин А-95 на заг.суму 6633,90 грн.

- Акт списання №СпТ-000015 від 31.12.2017 на бензин А-95 на заг.суму 6952,41 грн.

- Акт списання №СпТ-000014 від 30.11.2017 на бензин А-95 на заг.суму 10493,82 грн.

- Акт списання №СпТ-000013 від 31.10.2017 на бензин А-95 на заг.суму 11486,53 грн.

- Акт списання №СпТ-000012 від 30.09.2017 на бензин А-95 на заг.суму 10971,27 грн.

- Акт списання №СпТ-000011 від 31.08.2017 на бензин А-95 на заг.суму 9659,04 грн.

- Акт списання №СпТ-000010 від 31.07.2017 на бензин А-95 на заг.суму 9790,74 грн.

- Акт списання №СпТ-000009 від 30.06.2017 на бензин А-95 на заг.суму 11140,17 грн.;

- Акт списання №СпТ-000006 від 31.05.2017 на бензин А-95 на заг.суму 10381,12 грн.;

- Акт списання №СпТ-000004 від 30.04.2017 на бензин А-95 на заг.суму 10961,58 грн.;

- Акт списання №СпТ-000003 від 31.03.2017 на бензин А-95 на заг.суму 11282,13 грн.;

- Акт списання №СпТ-000002 від 28.02.2017 на бензин А-95 на заг.суму 10559,81 грн.;

- Акт списання №СпТ-000001 від 31.01.2017 на бензин А-95 на заг.суму 10639,24 грн ;

- Акт списання №СпТ-000014 від 31.12.2016 на бензин А-95 на заг.суму 6126,48 грн.

- Акт списання №СпТ-000013 від 30.11.2016 на бензин А-95 на заг.суму 1246,58 грн.

- Акт списання №СпТ-000012 від 31.10.2016 на бензин А-95 на заг.суму 1261,66 грн.

- Акт списання №СпТ-000011 від 30.09.2016 на бензин А-95 на заг.суму 1250,75 грн.

- Акт списання №СпТ-000010 від 31.08.2016 на бензин А-95 на заг.суму 666,51 грн.

- Акт списання №СпТ-000009 від 31.07.2016 на бензин А-95 на заг.суму 757,79 грн.;

- Акт списання №СпТ-000008 від 30.06.2016 на бензин А-95 на заг.суму 1268,71 грн.

- Акт списання №СпТ-000007 від 08.06.2016 на бензин А-95 на заг.суму 923,29 грн.;

- Акт списання №СпТ-000006 від 31.05.2016 на бензин А-95 на заг.суму 1267,40 грн.;

- Акт списання №СпТ-000005 від 30.04.2016 на бензин А-95 на заг.суму 1249,14 грн.;

- Акт списання №СпТ-000004 від 31.03.2016 на бензин А-95 на заг.суму 1254,30 грн.;

- Акт списання паливно-мастильних матеріалів за лютий 2016 всього на суму 1499,86 грн.;

- Акт списання паливо-мастильних матеріалів за січень 2016 на суму 1499,93 грн.

За період, який охоплювався перевіркою працівниками ТОВ «Бліц-Інформ» було складено подорожні листи з урахуванням яких були оформлені Акти списання:

Подорожні листи службових легкових автомобілів №54-57 за липень 2018;

Подорожні листи службових легкових автомобілів № 50-53 за червень 2018;

Подорожні листи службових легкових автомобілів № 46-49 за травень 2018;

Подорожні листи службових легкових автомобілів №42-45 за квітень 2018;

Подорожні листи службових легкових автомобілів №13-27 за лютий 2018;

Подорожні листи службових легкових автомобілів за січень 2018;

Подорожні листи службових легкових автомобілів №220-231 за грудень 2017;

Подорожні листи службових легкових автомобілів №203-219 за листопад 2017;

Подорожні листи службових легкових автомобілів № 182-202 за жовтень 2017;

Подорожні листи службових легкових автомобілів № 162-181 за вересень 2017;

Подорожні листи службових легкових автомобілів № 142-161 за серпень 2017;

Подорожні листи службових легкових автомобілів № 123-141 за липень 2017;

Подорожні листи службових легкових автомобілів № 103-122 за червень 2017;

Подорожні листи службових легкових автомобілів № 81-102 за травень 2017;

Подорожні листи службових легкових автомобілів № 62-80 за квітень 2017;

Подорожні листи службових легкових автомобілів № 41-61 за березень 2017;

Подорожні листи службових легкових автомобілів № 21-40 за лютий 2017;

Подорожні листи службових легкових автомобілів № 1-20 за січень 2017;

Подорожні листи службових легкових автомобілів № 41-52 за грудень 2016;

Подорожні листи службового легкового автомобіля № 37-40 за листопад 2016;

Подорожні листи службового легкового автомобіля № 33-36 за жовтень 2016;

Подорожні листи службового легкового автомобіля № 29-32 за вересень 2016;

Подорожні листи службового легкового автомобіля № 26-28 за серпень 2016;

Подорожні листи службового легкового автомобіля № 24-25 за липень 2016;

Подорожні листи службового легкового автомобіля № 18, 20-23 за червень 2016;

Подорожні листи службового легкового автомобіля № 19 за червень 2016;

Подорожні листи службового легкового автомобіля № 14-17 за травень 2016;

Подорожні листи службового легкового автомобіля №11-13 за квітень 2016;

Подорожні листи службового легкового автомобіля № 7-10 за березень 2016;

Подорожні листи службового легкового автомобіля № 4-6 за лютий 2016;

Подорожні листи службового легкового автомобіля №1-3 за січень 2016.

Отже, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що особи, які використовували особисті автомобілі в господарській діяльності ТОВ «Бліц-Інформ» перебували в трудових відносинах з позивачем. При цьому, власні автомобілі використовувались працівниками в господарській діяльності товариства, з метою ефективного виконання в робочий час функціональних обов`язків, відтак відсутні підстави для укладення договорів оренди (найму) вказаних транспортних засобів.

Відповідно до умов договору №5038 на постачання нафтогазопродуктів через мережу АЗС по старт-картках від 01.04.2016 укладеного ТОВ «Вєнтус Ресурс» (постачальник) та ТОВ «Бліц-Інформ» ( покупець).

Пунктом 1.1 розділу І договору № 5038 обумовлено, що постачальник - підприємство - сторона за даним договором, що у відповідності до умов даного договору постачає покупцю товар на АЗС шляхом заправлення автотранспорту покупця та/або пред`явника смарт-карти.

У відповідності до умов даного договору постачальник зобов`язується відпустити (передати) покупцю а покупець зобов`язується сплатити постачальнику вартість замовленого товару та прийняти товар, з використанням смарт-карт в асортименті, кількості та цінами обумовленими даним договором. Кількість смарт-карт, асортимент та кількість товару, а також ліміти щодо його відпуску визначаються сторонам (для відповідного програмування старт-карт) у додатку № 3 до даного Договору , який є його невід`ємною частиною. Ціна, фактичний обсяг товару, що є предметом даного договору. Є динамічними та визначаються сторонами на підставі складених протягом дії даного договору видаткових накладних та/або актів приймання-передачі, відомості яких формуються на підставі рахунків-фактур, даних СОД та/або термінальних чеків мережі АЗС постачальника (п.3.1-3.2 договору № 5038).

На виконання умов договору № 5038 від 01.04.2016 ТОВ «Бліц-Інформ» оформлено замовлення на виготовлення смарт-карт (т.ІІІ а.с.99-101).

Крім того, судом встановлено, що 02.07.2018 ТОВ «Глобал Сейл» (постачальник) та ТОВ «Бліц-Інформ» (покупець) було укладено договір № 6541 по постачанню нафтогазопродуктів через мережу АЗС по смарт-картах, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується відпустити (передати) покупцю, а покупець зобов`язується сплатити постачальнику вартість замовленого товару та прийняти товар, з використанням старт-карт в асортименті, кількості та за цінами обумовленими даним договором.

Пунктом 3.1 договору № 6541 кількість смарт-карт, асортимент та кількість товару, а також ліміти щодо його відпуску визначаються сторонам (для відповідного програмування старт-карт) у додатку № 3 до даного Договору , який є його невід`ємною частиною. Ціна, фактичний обсяг товару, що є предметом даного договору. Є динамічними та визначаються сторонами на підставі складених протягом дії даного договору видаткових накладних та/або актів приймання-передачі, відомості яких формуються на підставі рахунків-фактур, даних СОД та/або термінальних чеків мережі АЗС постачальника (п.3.1-3.2 договору № 5038).

На виконання умов договору № 6541 від 02.07.2018 ТОВ «Бліц-Інформ» оформлено замовлення на виготовлення смарт-карт (т.ІІІ а.с.110).

Здійснення господарських операцій на виконання умов вказаного договору постачання нафтогазопродуктів через АЗС, ТОВ «Глобал Сейл» на підставі видаткової накладної № ЦОГС-0000043 від 03.07.2018 поставлено Бензин А-95 Євро5 у кількості 57 л. всього на суму 1726,53 грн. Також, сторонами було підписано Акт приймання-передачі від 03.07.218. яким підтверджено передачу та прийняття вказаного товару.

Рух палива за договором постачання нафтогазопродуктів через АЗС із ТОВ «Вєнтус Ресурс» відображений у видаткових накладних №ЦОВР-О007073 від 05.06.2018, №ЦОВР-О006530 від 02.05.218, №ЦОВР-О004827 від 02.04.2018; №ЦОВР-О003192 від 01.03.2018; №ЦОВР-О001781 від 06.02.2018, №ЦОВР-О001599 від 02.02.2018; №ЦОВР-00020580 від 12.12.2017; №ЦОВР-0017888 від 01.11.2017; №ЦОВР-0015853 від 02.10.2017; №ЦОВР-0013838 від 01.09.2017; №ЦОВР-0011848 від 31.07.2017; №ЦОВР-0010175 від 04.07.2017; №ЦОВР-0008267 від 01.06.2017; №ЦОВР-0006376 від 03.05.2017; №ЦОВР-0004563 від 31.03.2017; №ЦОВР-0002775 від 01.03.2017; №ЦОВР-0001214 від 01.02.2017; №ЦОВР-000035 від 04.01.2017; №ЦОВР-0013239 від 16.12.2016; №ЦОВР-0012568 від 05.12.2016; №ЦОВР-0010961 від 04.11.2016; №ЦОВР-0009157 від 03.10.2016; №ЦОВР-0007954 від 09.09.2016; №ЦОВР-0006212 від 04.08.2016; №ЦОВР-О00 1599 від 02.02.2018; №ЦОВР-0004643 від 05.07.2016; № ЦОВР-0003527 від 09.06.2016; №ЦОВР-0003256 від 06.06.2016; №ЦОВР-0001461 від 06.05.2016; №ЦОВР-0000138 від 05.04.2016. При цьому, сторонами також підписано відповідні Акти приймання-передачі (т.ІІІ, а.с.115-175).

Крім того, судом встановлено, що на підставі договорів на постачання нафтопродуктів ТОВ «Бліц-Інформ» здійснювало купівлю паливно-мастильних матеріалів, а саме Бензину А-95 по старт-картах для господарської діяльності позивача та з метою забезпечення оперативного вирішення виробничих задач та вчасного виконання обов`язків

Слід звернути увагу, що відповідачем не зазначено в акті перевірки про наявність дефекту форми первинних документів, які підтверджують понесення позивачем витрат на паливно-мастильні матеріали, які використані ТОВ «Бліц-Інформ» у господарській діяльності.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що витрати паливо-мастильних матеріалів ТОВ «Бліц-Інформ» підтверджені належними первинними документами та доказами і підстав для неврахування цих витрат при визначенні об`єкту оподаткування немає.

Отже, первинні документи бухгалтерського та податкового обліку підтверджують правомірність списання паливно -мастильних матеріалів. Зазначені документи, складені за результатами проведених операцій та з дотриманням вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», ст. 44, ст. 201 Податкового кодексу України, пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р. за № 168/704) і містять у собі відомості щодо змісту та обсягу проведених операцій, які узгоджуються між собою.

Виходячи з викладеного, суд вважає хибними висновки податкового органу щодо заниження позивачем податку на прибуток на загальну суму 3 756 гри., в тому числі за 2016 рік на суму 3756 грн. та завищення позивачем від`ємного значення об`єкта оподаткування в періоді, що перевірявся, на загальну суму 148 461 грн., у тому числі за 2018 рік в сумі 148461 грн., відтак, вони не можуть бути покладені в основу спірних податкових повідомлень-рішень.

Отже суд приходить до висновку, що податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Київській області № від 12.07.2019 та № від 12.07.2019 підлягають скасуванню.

Згідно із пп. 14.1.36 п.14.1 ст. 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Мета отримання доходу як кваліфікуюча ознака господарської діяльності кореспондується з вимогою щодо наявності розумної економічної причини (ділової мети) під час здійснення господарської діяльності. Оскільки господарська діяльність складається із сукупності господарських операцій платника податку, які є формою здійснення господарської діяльності, то розумна економічна причина має бути наявною в кожній господарській операції.

Підпунктом 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

Визначення доходу, отриманого платником податку як додаткове благо, регламентовано у статті 164 ПК України.

Так, відповідно до пп. 164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України 164.2.17. до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді:

а) вартості використання житла, інших об`єктів матеріального або нематеріального майна, що належать роботодавцю, наданих платнику податку в безоплатне користування, або компенсації вартості такого використання, крім випадків, коли таке надання зумовлено виконанням платником податку трудової функції відповідно до трудового договору (контракту) чи передбачено нормами колективного договору або відповідно до закону в установлених ними межах;

б) вартості майна та харчування, безоплатно отриманого платником податку, крім випадків, визначених цим Кодексом для оподаткування прибутку підприємств.

Додатково до винятків, передбачених підпунктом "а" цього підпункту, не вважаються додатковим благом платника податку доходи, одержані у формі та розмірах, що підлягають включенню роботодавцем до собівартості реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, а також кошти, вартість послуг, проживання, проїзду, харчування, спортивного одягу, аксесуарів, взуття та інвентарю, колясок для інвалідів, у тому числі які призначені для участі інвалідів в фізкультурно-реабілітаційних та спортивних заходах, лікарських та медико-відновлюваних засобів та інших доходів, наданих (виплачених) платнику податку - учаснику спортивних (крім професійного спорту), фізкультурно-оздоровчих заходів, заходів з фізкультурно-оздоровчої діяльності та фізкультурно-спортивної реабілітації, що фінансуються з бюджету та/або бюджетними організаціями, іншими неприбутковими організаціями, внесеними до Реєстру неприбуткових організацій та установ на дату надання таких коштів;

в) вартості послуг домашнього обслуговуючого персоналу, безоплатно отриманих платником податку, включаючи працю підпорядкованих осіб, а також осіб, що перебувають на військовій службі чи є заарештованими або ув`язненими.

Під терміном «послуги домашнього обслуговуючого персоналу» розуміються послуги з побутового обслуговування фізичної особи, членів її сім`ї або від імені чи за їх дорученням будь-якої третьої особи, включаючи ремонт або спорудження об`єктів рухомого чи нерухомого майна, що належить таким особам або використовується ними;

г) суми грошового або майнового відшкодування будь-яких витрат або втрат платника податку, крім тих, що обов`язково відшкодовуються згідно із законом за рахунок бюджету або звільняються від оподаткування згідно з цим розділом;

ґ) суми безповоротної фінансової допомоги (крім суми процентів умовно нарахованих на таку допомогу);

д) основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

За кредитом, що отриманий на придбання житла (іпотечний кредит), платник податку має право на сплату суми податкового зобов`язання, нарахованої на суму боргу (кредиту та/або відсотків), прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності, протягом трьох років починаючи з року, в якому задекларовано суму такого податкового зобов`язання. Для розстрочення такої суми податкового зобов`язання платник податку разом із декларацією подає до контролюючого органу заяву у довільній формі, що містить фактичні дані про суму прощеного (анульованого) кредитором боргу (кредиту та/або відсотків), підтверджену відповідними документами кредитора, та коротке пояснення обставин, що призвели до виникнення необхідності здійснення розстрочення задекларованої суми податкового зобов`язання.

Суми розстрочених податкових зобов`язань розраховуються платником податку самостійно згідно з документами щодо суми прощеного (анульованого) кредитором боргу (кредиту та/або відсотків) та погашаються рівними частинами кожного календарного кварталу до 20 числа місяця, наступного за кожним календарним кварталом (до 20 квітня, до 20 липня, до 20 жовтня і до 20 грудня) починаючи з кварталу, що настає за тим кварталом, у якому до контролюючого органу подано заяву у довільній формі, що містить фактичні дані про суму прощеного (анульованого) кредитором боргу (кредиту та/або відсотків), підтверджену відповідними документами кредитора, та коротке пояснення обставин, що призвели до виникнення необхідності здійснення розстрочення задекларованої суми податкового зобов`язання;

е) вартості безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг), визначеної за правилами звичайної ціни, а також суми знижки звичайної ціни (вартості) товарів (робіт, послуг), індивідуально призначеної для такого платника податку, крім сум, зазначених у підпункті 165.1.53 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу.

Якщо додаткові блага надаються у негрошовій формі, сума податку об`єкта оподаткування обчислюється за правилами, визначеними пунктом 164.5 цієї статті.

Відповідно до підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПК України додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Перелік додаткових благ, які включаються до оподатковуваного доходу, встановлений підпунктом 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України є вичерпним.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується податковим органом, що позивачем за договорами поставки придбане за безготівкові кошти пальне (бензин марки А-95), яке отримано позивачем за видатковими накладними та актами приймання-передачі, які наявні в матеріалах справи, будь яких зауважень до складання цих документів у відповідача не має.

При цьому, заправка автомобілів, які використовувалися працівниками ТОВ`Бліц-Інформ» здійснювалася на АЗС за смарт-картами, зокрема, що підтверджується актом приймання передачі смарт-карт та замовленнями на виготовлення смарт-карт.

Списання паливно-мастильних матеріалів при експлуатації працівниками ТОВ «Бліц-Інформ» машин здійснювалося за актами списання паливно-мастильних матеріалів на підставі подорожніх листів легкового автомобіля.

Крім того, з метою підтвердження факту використання особистих автомобілів робітників в господарській діяльності позивача, контролю за використанням пального та документального підтвердження розміру витрат пального, позивачем були використані подорожні листи з додаванням чеків автозаправних комплексів на пальне. Порядок застосування подорожнього листа службового легкового автомобіля форми №ПЛ-1 визначено наказами по Товариству «Про використання автомобільного транспорту в цілях господарської діяльності» від 31.05.2013 №2 та від 12.12.2016 №9.

Суд звертає увагу, що надані первинні документи містять необхідні реквізити, з яких можливо встановити зміст господарських операцій, проведених позивачем.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач зазначає, що водіями підприємства використані паливно-мастильні матеріали у власних цілях та таке використання не пов`язано з господарською діяльністю підприємства, однак позивачем надані акти списання паливно-мастильних матеріалів, подорожні листи, акти передачі відпущених смарт-карток.

Додатково, слід зауважити, що Наказом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бліц-Інформ» №9 від 12.12.2016 «Про використання автомобільного транспорту в цілях господарської діяльності» дозволено робітникам Товариства, вказаним у Додатку 1 до цього наказу, використовувати автомобілі для службових поїздок під час вирішення виробничих задач в господарській діяльності товариства.

З матеріалів справи вбачається, що зазначені в документах транспортні засоби дійсно використовуються робітниками ТОВ «Бліц-Інформ» з метою ефективнішого виконання поставлених цілей та завдань, будь-яких доказів, які б спростовували ці твердження і доводи позивача податковим органом під час перевірки не встановлено та до суду не надано, тобто, відповідач свої висновки акту перевірки та отримання працівниками підприємства додаткових благ не довів.

Враховуючи обов`язок відповідача довести правомірність свого рішення, висновків, суд вважає, що ним правомірність нарахування позивачу податку на доходи фізичних осіб не доведена, а тому податкове повідомлення-рішення № від 15.07.2019 є протиправним та підлягає скасуванню.

Що стосується податкового повідомлення-рішення № від 15.07.2019 року, яким позивачу визначена сума грошового зобов`язання з військового збору, це рішення також підлягає скасуванню, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 16.1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Підставою для нарахування позивачу грошових зобов`язань з військового збору стало на думку відповідача саме отримання додаткового блага працівниками ТОВ «Бліц-Інформ» та як наслідок нарахування позивачу податку на доходи фізичних осіб, з якого має бути сплачений військовий збір, однак з підстав, зазначених вище, суд прийшов до висновку про необґрунтованість нарахування позивачу податку на доходи фізичних осіб, а тому неправомірним є нарахування позивачу військового збору з цієї суми.

Щодо правомірності прийняття податкових повідомлень-рішень ГУ ДФС у Київській області № від 15.07.2019 та № від 15.07.2019

Приписами статті 185 ПК України надано визначення об`єкта оподаткування. Об`єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

ґ) виключено;

д) виключено;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів

залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.»

Відповідно до п. 194.1 ст. 194 ПК України операції, зазначені у статті 185 цього Кодексу, крім операцій, що не є об`єктом оподаткування, звільнених від оподаткування, та операцій, до яких застосовується нульова ставка та 7 відсотків оподатковуються за ставкою визначеною в підпункті "а" пункту 193.1 статті 1963 цього Кодексу, яка є основною,

194.1.1 Податок становить 20 відсотків, 7 відсотків бази оподаткування та додається до ціни товарів і послуг.»

Нормами пункту 197.1 ст. 197 ПК України визначено, що звільняються від оподаткування операції з:

197.1.25. постачання (передплати) та доставки періодичних видань друкованих засобів масової інформації (крім видань еротичного характеру) вітчизняного виробництва, підготовлення (літературне, наукове і технічне редагування, коригування, дизайн та верстка), виготовлення (друк на папері чи запис на електронному носієві), розповсюдження книжок, у тому числі електронного контенту (крім видань еротичного характеру) вітчизняного виробництва, учнівських зошитів, підручників та навчальних посібників, словників українсько-іноземної або іноземно-української мови вітчизняного виробництва на митній території України.

Як зазначив відповідач в Акті перевірки «…ТОВ «Бліц-Інформ» включено до складу податкових зобов`язань суми по ПДВ, відображені у податкових накладних, по взаємовідносинам з ТОВ «ОРІФЛЕЙМ УКРАЇНА» () на загальну суму 55290875,36 грн., в тому числі по періодам: за грудень 2016 у розмірі 2094851.27 грн.. за січень 2017 у розмірі 2728138.17 грн., за лютий 2017 у розмірі 2202087,03 грн., за березень 2017 у розмірі 4105829 грн.. за квітень 2017 у розмірі 2546095,74 грн., за травень 2017 у розмірі 4113293.38 грн.,. за червень 2017 у розмірі 2456999,78 грн., за липень 2017 у розмірі 4565311.82 грн., за серпень 2017 у розмірі 2918945.42 грн., за вересень 2017 у розмірі 5113554.44 грн.. за жовтень 2017 у розмірі 3664917,52 грн., за листопад 2017 у розмірі 4906255 грн., за грудень 2017 у розмірі 2527577.77 грн.. за січень 2018 у розмірі 4369590,22 грн., за лютий 2018 у розмірі 2469886.79 грн.. за березень 2018 у розмірі 3570116,33 грн., за квітень 2018 у розмірі 477598,04 грн.. за травень 2018 у розмірі 279827,64 грн.

Згідно балансу підприємства та наданих первинних документів у ТОВ «Бліц-Інформ» відсутні основні засоби для здійснення безпосереднього виробництва каталогів та іншої поліграфічної продукції».

Також, згідно висновків податкового органу, операції з постачання каталогів «Оріфлейм»,«Oriflame», «Орифлэйм» звільняються від оподаткування ПДВ.

Так, відповідач зазначив, що відповідно до Державного реєстру друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб`єктів інформаційної діяльності, встановлено наявність свідоцтва серії КВ 14487-3458Р на каталоги «Оріфлейм» (українська), «Oriflame» (англійська), «Орифлэйм» (російська). Державну реєстрацію свідоцтва здійснено 16.10.2008 року.

Згідно висновків податкового огану, перевіркою повноти нарахування податку на додану вартість встановлено його заниження на загальну суму 1 488 256 грн., в тому числі по періодам: за березень 2016 року в сумі 230 грн., за серпень 2016 року в сумі 2207 грн., за вересень 2016 року в сумі 655 грн., за жовтень 2016 року в сумі 1739 грн., за листопад 2017 року в сумі 455659 грн., за грудень 2017 року в сумі 424598 грн., за березень 2018 року в сумі 540601 грн., за травень 2018 року в сумі 6642 грн., за червень 2018 року в сумі 1106 грн., за липень 2018 року в сумі 34490 грн., за серпень 2018 року в сумі 20329 грн.

Перевіркою визначення суми податку, що підлягала бюджетному відшкодуванню за період з 01.03.2016 по 31.12.2018 встановлено завищення бюджетного відшкодування на загальну суму 10 474 888 грн., в тому числі по періодам: за жовтень 2017 року в сумі 169228 грн.. за грудень 2017 року в сумі 2000000 грн.. за січень 2018 року в сумі 1375647 грн., за квітень 2018 року в сумі 1380013 грн., за травень 2018 року в сумі 4000000 грн., за червень 2018 року в сумі 700000 грн., за липень 2018 року в сумі 850000 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.12.2016 між ТОВ «Бліц-Інформ» (виконавець) та ТОВ «Оріфлейм Україна» ( замовник) було укладено договір на виготовлення поліграфічної продукції, за умовами якого виконавець зобов`язується виконати роботи по виготовленню поліграфічної продукції - брошури, каталоги Оріфлейм (далі - продукція), у відповідності з наданими замовником специфікаціями, які супроводжуються електронним оригіналом-макетом продукції для кожного окремого випадку , а замовник зобов`язаний оплачувати і приймати роботи у відповідності з умовами даного договору і специфікації, яка являється невід`ємною частиною даного договору (т.ІІІ, а.с.181-186).

26.12.2016 між ТОВ «Бліц-Інформ» (виконавець) та Оріфлейм Косметікс АВ (замовник) було укладено контракт № 12-2016- UA-SE за умовами якого виконавець зобов`язується виготовити та поставити на користь третьої особи, да по тексту - вантажоотримувач, поліграфічну продукцію у відповідності зі специфікаціями на виготовлення продукції, яка є невід`ємною частиною даного контракту і затвердженим замовником оригіналом-макетом. Також замовник зобов`язується забезпечити прийняття продукції вантажоотримувачем і оплатити її у відповідності до умов даного контракту.

Сторонами також погоджено додаток № 1 до контракту № 12-2016- UA-SEвід 26.12.2016, яким регламентовано вимоги до друку і готової продукції виготовленої на устаткуванні зразкової типографії «Бліц-Прінт».

Додатком № 2 до контракту № 12-2016- UA-SE від 26.12.2016 сторони погодили вимоги до виготовлення каталогів Oriflame.

Також, судом встановлено, що додатком 3 до контракту № 12-2016- UA-SEвід 26.12.2016 надано прейскурант.

Згідно статті 197.1.25 Податкового кодексу України, від ПДВ звільняються операції з: «постачання (передплати) та доставки періодичних видань друкованих засобів масової інформації».

Тобто, для застосування пільги зі сплати ПДВ, встановленої статтею 197.1.25 Податкового кодексу України, необхідно існування спеціального об`єкту постачання, а саме періодичних видань друкованих засобів масової інформації.

Стаття 14 ПК України містить визначення деяких понять та термінів

(встановлює їх значення), проте визначення поняття «періодичне видання» Податковий кодекс України не містить.

При цьому, відповідно до п.5.3. ст.5 ПК України терміни мають використовуватись у значенні встановленому іншими ніж ПК України законами. Аналізуючи норми чинного законодавства України та міжнародних нормативно-правових актів слід зазначити, що безпосереднє визначення поняття «періодичне видання» наведено у Переглянутих рекомендаціях про міжнародну стандартизацію статистики випуску і поширення книг, газет і періодичних видань, прийнятих 1 листопада 1985 року під егідою ЮНЕСКО на Генеральній конференції Організації Об`єднаних Націй з питань освіти, науки та культури (далі - Переглянуті рекомендації).

Згідно п.п. b) п. 21 Переглянутих рекомендацій «періодичні видання - періодичні видання, що стосуються питань, що становлять спільний інтерес, або спеціально присвячені публікації статей і документальної інформації з таких окремих питань, ж право, фінанси, торгівля, медицина, мода, спорт і т.д. Під це визначення підпадають спеціалізовані газети і журнали, включаючи журнали, які висвітлюють поточні події, метою яких є відбір, резюмування і коментування фактів, вже викладених у газетах, а також ілюстровані журнали та інші періодичні видання, виключаючи видання, перераховані в пункті 2 цієї Рекомендації.».

У пункті 2 Переглянутих рекомендацій вказані винятки, тобто публікації, які не є періодичними виданнями, зокрема згідно п.п. (і) п.2 Переглянутих рекомендацій це «торгові каталоги, проспекти та інші види комерційної, промислової та туристичної реклами».

Отже, каталог, зокрема - торгові каталоги «Оріфлейм» (українська), «Oriflame» (англійська), «Орифлэйм» (російська) не є періодичним(и) виданням(и) в розумінні законодавства України.

При цьому, відповідно до ст. 1 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» під друкованими засобами масової інформації (пресою) в Україні розуміються періодичні і такі, що продовжуються, видання, які виходять під постійною назвою, з періодичністю один і більше номерів (випусків) протягом року на підставі свідоцтва про державну реєстрацію.

При цьому, суд відхиляє доводи відповідача щодо того, що позивач постачав та доставляв ТОВ «Оріфлейм Україна» періодичне видання друкованих засобів масової інформаціїз огляду на викладене.

Відповідно до інформації Скороченого витягу з Державного реєстру друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб`єктів інформаційної діяльності засновником друкованого засобу масової інформації, а саме - каталогу «Оріфлейм» (українська), «Oriflame» (англійська), «Орифлэйм» (російська) є Дочірнє підприємство «Оріфлейм Косметікс Україна» (Код ).

При цьому, як було встановлено в ході судового розгляду справи, господарські відносини позивач на підставі договору № 3 від 01.12.2016 на виготовлення поліграфічної продукції мав із ТОВ «Оріфлейм Україна». У свою чергу, відповідачем не надано до суду доказів того, що ТОВ «Оріфлейм Україна» з яким у позивача були правовідносини є засновником друкованого засобу масової інформації.

Водночас, податковий орган не надав до суду обґрунтованих доказів того, що позивач виконував роботи по виготовленню поліграфічної продукції - каталогів «Оріфлейм» для Дочірнього підприємства «Оріфлейм Косметікс Україна», яке є засновником вказаного друкованого засобу масової інформації, відтак не підтвердив суду правомірності висновків, викладених в Акті перевірки щодо того, що операції з постачання каталогів «Оріфлейм»,«Oriflame», «Орифлэйм» звільняються від оподаткування ПДВ.

Суд зазначає, що каталоги «Оріфлейм» (українська), «Oriflame» (англійська), «Орифлэйм» (російська), що поставлялися, не містять відмітки про те, що це друкований засіб масової інформації, не містять посилання на серію та номера свідоцтва про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації та дати державної реєстрації.

Тому, при здійсненні господарських операцій позивача із ТОВ «Оріфлейм Україна» () останній був відсутній в реєстрі друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств, як засновник друкованого засобу масової інформації, а самі каталоги не містили посилання на серію та номера свідоцтва про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації та дати його державної реєстрації.

Крім того, у Наказі Держкомстату, Міннауки «Про затвердження типових форм первинного обліку науково-інформаційної діяльності та Інструкції про порядок їх використання і застосування» від 07.08.1998 N272/219 (далі - Наказ), де міститься наступне визначення періодичного видання - серійне видання, що виходить через визначені проміжки часу з постійним для кожного року числом номерів (випусків), без повторів у змісті, однотипно оформленими, нумерованими і/або датованими випусками, під одним і тим же заголовком. Згідно визначення наданого у Наказі промисловий каталог - каталог, що вміщує систематизований перелік промислової продукції.

П.4.1.1. Наказу містить рекомендації стосовно формування різних підрозділів довідково інформаційних фондів, де періодичне видання та промисловий каталог ставляться на різні позиції, тобто, не ототожнюються, є різними, самостійними поняттями.

Відтак, суд дійшов висновку, що поняття промислового каталогу та періодичного видання є різними поняттями.

З огляду на викладене, суд погоджується з доводами позивача щодо того, що каталоги «Оріфлейм» (українська), «Oriflame» (англійська), «Орифлэйм» (російська) які поставлялися ТОВ «»Оріфлейм Україна» є промисловими каталогами, які містять перелік косметичної промислової продукції, що пропонується для споживача та не є періодичним виданням.

Таким чином, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що поліграфічна продукція, що поставлялася ТОВ «Бліц-Інформ» для ТОВ «Оріфлейм Україна» у періоді, що охоплювався перевіркою, не є періодичним виданням друкованих засобів масової інформації, в розумінні законодавства України. Отже, за викладених обставин, у позивача відсутні підстави, встановлені підпунктом 197.1.25 пункту 197.1 статті 197 розділу V ПК України, для застосування звільнення від оподаткування ПДВ продукції, яка поставлялася ТОВ «Оріфлейм Україна».

Отже, прийняті податкові повідомлення-рішення № від 12.07.2019 р.; № від 12.07.2019 р.; № від 12.07.2019 р. є необгрунтованими та такими що підлягають скасуванню.

Статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено принцип законності, який вимагає, щоб органи державної влади та їх посадові особи діяли тільки на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частинами 1,2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На виконання цих вимог відповідач як суб`єкт владних повноважень належних і достатніх доказів, які б повністю спростували доводи позивача, не надав.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 19210,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №102415 від 22.10.2019 на суму 1921 грн. та № 1024218 від 07.11.2019, який підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області № від 12.07.2019.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області № від 12.07.2019.

4. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області № від 12.07.2019.

5. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області № від 12.07.2019.

6. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області № від 12.07.2019.

7. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області № від 15.07.2019.

8. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області № від 15.07.2019.

9. Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Київській області (; місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5а) суму судового збору у розмірі 19210 (дев`ятнадцять тисяч двісті десять) грн. 00 копійок на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бліц-Інформ» (; місцезнаходження: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Гагаріна, 16, оф. 23).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Панова Г. В.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 19 березня 2020 р.