Справа № 755/13367/19
Суддя: Марфіна Н. В.
Дата ухвалення: 2020-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

Справа №:755/13367/19

Провадження №: 2-а/755/67/20

"17" березня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

за участі секретаря - Міроненко С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції м. Києва Департаменту патрульної поліції роти 3, батальйону 2, полк 2 сержанта поліції Купрієць Володимира Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови, -

у с т а н о в и в:

21.08.2019 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання протиправною та скасування постанови.

Ухвалою суду від 28.08.2019 року позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою суду від 19.09.2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

24.02.2020 року до суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи за відсутності представника та самого позивача, а також у своїй заяві представник просив відкласти на п`ять днів після ухвалення рішення суду питання розподілу судових витрат у відповідності до положень ч. 7 ст. 139 КАС України.

Ухвалою суд від 24.02.2020 року відмовлено у задоволенні заяви представника Департаменту патрульної поліції про залучення Департаменту патрульної поліції до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Рішенням суду від 24.02.2020 року позов задоволено, визнано протиправною та скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР №774438 від 15.07.2019 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, провадження про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП - закрито.

02.03.2020 року представник позивача звернувся до суду з заявою у якій зазначив, що 24.02.2020 року суд мав ухвалити рішення у справі і відповідно до заяви представника позивача останній просив суд питання розподілу судових витрат на правничу допомогу відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України відкласти на п`ять днів після ухвалення рішення суду. Оскільки п`ятий день 01.03.2020 року припав на неділю, останнім днем на подачу доказів понесених позивачем судових витрат є перший день понеділка - 02.03.2020 року, у якій і подається дана заява. На виконання заяви представника, позивач і його представник на підставі ст.ст. 44, 55, 60, ч. 8 ст. 139 КАС України просять суд приєднати зазначені в додатках до цієї заяви докази виконаних робіт, погодження витрат робочого часу на правову допомогу, сплачених коштів, які стягнути на користь позивача з відповідача по справі.

Відповідно до положень ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Ураховуючи визначені ст. 252 КАС України строки для ухвалення додаткового рішення у справі, судове засідання з вирішення питання про розподіл судових витрат було призначене на 17.03.2020 року.

16.03.2020 року представник позивача звернувся до суду з заявою у якій просив приєднати до матеріалів справи дублікат квитанції на підтвердження оплати позивачем гонорару адвоката відповідно до Акту виконаних робіт, через невидачу банкоматом оригіналу квитанції в день сплати гонорару та врахувати його як доказ понесених позивачем витрат на правову допомогу в даній справі під час вирішення питання про стягнення таких витрат з відповідача. Також представник просив розглядати справу за відсутності позивача та його представника.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, всебічно та об`єктивно встановивши обставини справи в частині вирішення розподілу судових витрат, приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст.ст. 244, 246 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, як розподілити між сторонами судові витрати. У резолютивній частині рішення зазначаються, зокрема, розподіл судових витрат.

При цьому, приймаючи рішення у справі 24.02.2020 року суд не здійснював розподілу судових витрат, оскільки в матеріалах справи були відсутні дані про понесення сторонами таких витрат. Натомість, до закінчення розгляду справи, представник своєю заявою від 24.02.2020 року повідомив суд, що докази понесених стороною позивача витрат на правничу допомогу будуть подані суду протягом п`яти днів від дня ухвалення рішення по суті спору у відповідності до положень ч. 7 ст. 139 КАС України.

У встановлений законом строк, а саме 02.03.2020 року представник подав до суду: копію договору про правничу допомогу №466 від 02.08.2019 року; копію додаткової угоди №2 від 04.09.2019 року; акт виконаних робіт з детальним описом цих робіт та витрат і їх вартості (а.с. 85-87). Також, на підтвердження дійсної сплати позивачем витрат на правову допомогу суду надано банківські квитанції від 02.03.2020 року на суму 2000,00 грн. та від 06.03.2020 року на суму 3000,00 грн. Таким чином, загалом позивач поніс витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до положень ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу.

За змістом ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Статтею 143 КАС України передбачено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Учасники справи, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі можуть оскаржити судове рішення щодо судових витрат, якщо це стосується їхніх інтересів. Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Ураховуючи, що позов ОСОБА_1 було задоволено, матеріали справи містять всі належні докази на підтвердження надання позивачу правничої допомоги, а також докази на підтвердження реальної сплати позивачем послуг адвоката у сумі 5000,00 грн. та з огляду на положення ч. 9 ст. 139 КАС України, суд дійшов висновку про необхідність розподілу понесених позивачем судових витрат шляхом їх стягнення з суб`єкта владних повноважень за рахунок бюджетних асигнувань.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 134, 139, 143, 244, 246, 252, 295, 297 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Стягнути з Управління патрульної поліції м. Києва за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані з наданням професійної правничої допомоги у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку додаткове рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст додаткового судового рішення складений 17.03.2020 року.

Суддя -