Справа № 933/178/20
Суддя: Шинкаренко А. І.
Дата ухвалення: 2020-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 933/178/20
Провадження № 2-а/933/5/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2020 року смт Олександрівка

Олександрівський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Шинкаренко А.І.,

за участі секретаря судового засідання - Рєзнік Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Олександрівка в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області,в особі старшого лейтенанта поліції батальйону 1 роти 2 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Кір`янової Ірини Олександрівни, про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

24.02.2020 року позивач Суков В.М., звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить скасувати постанову серії ЕАК №1650046 від 21.10.2019 року в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складену відносно нього за правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП.

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що 17 лютого 2020 року він з`явився за викликом до Олександрівського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, де дізнався, що відносно нього відкрито виконавче провадження, на підставі постанови про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №1650046 від 21.10.2019 року.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, 21 жовтня 2019 року керував транспортним засобом марки Toyota RAV4 Hybrid, держаний номер НОМЕР_1 , по вулиці Миколи Ласточкина м. Запоріжжя, нібито проїхав перехрестя на заборонений «жовтий» сигнал світлофора, та на нього була складена постанова серії ЕАК №1650046 від 21.10.2019 року, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Відповідно до супровідного листа від 23.12.2019 року, дана постанова була надіслана на адресу Олександрівського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), для виконання.

Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП є незаконним, необґрунтованим та недоведеним, оскільки він, взагалі, не має у власності автомобіль - марки Toyota RAV4 Hybrid, держаний номер НОМЕР_1 , а також, у нього відсутні підстави володіння та керування даним автомобілем. Крім того, його взагалі не могло бути у вказаний в оскаржуваній постанові час у місті Запоріжжя, оскільки він працює водієм карети швидкої допомоги КПП «Олександрівська лікарня планового лікування», та, відповідно до графіка роботи, 21.10.2019 року, перебував на своєму робочому місці.

Таким чином, враховуючи відсутність будь-яких підстав притягнення його до адміністративної відповідальності, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №1650046 від 21.10.2019 року, винесену старшим лейтенантом поліції батальйону 1 роти 2 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Кір`яновою І.О., про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Крім того, позивач ОСОБА_1 , просить поновити строк на звернення до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що підстави пропуску ним строку на звернення до суду є поважними, так як ознайомився з оспорюванню постановою лише 17.02.2020 року в приміщенні Олександрівського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, тобто, пропустив 10-денний строк, передбачений ч. 2 ст. 286 КАС України.

Оскільки, підстави пропуску позивачем строку на звернення до суду із зазначеним позовом є поважними та підтверджуються належними доказами, тому клопотання позивача, про поновлення зазначеного строку, відповідно до ст. 123 КАС України, підлягає задоволенню.

Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 25 лютого 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено справу до судового розгляду на 05 березня 2020 року, о 09 год. 30 хв. за правилами спрощеного позовного провадження.

05.03.2020 року слухання справи було відкладено на 09 год. 00 хв. 18 березня 2020 року, у зв`язку з неявкою відповідача.

Позивач, та його представник, в судове засідання, 18.03.2020 року, не з`явились, надали до суду заяву, відповідно до якої, заявлені позовні вимоги підтримують у повному обсязі, та просять справу розглянути без їх участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Письмових пояснень по справі та відзиву на позов не надав.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.

Частиною 4 статті 229 КАС України встановлено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши докази по справі, дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що 21 жовтня 2019 року відносно позивача ОСОБА_1 , поліцейським інспектором батальйону 1 роти 2 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Кір`яновою І.О., було складено постанову серії ЕАК №1650046 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст.122 КУпАП.

За змістом вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 ,21 жовтня 2019 року у м.Запоріжжя по вул. Миколи Ласточкина, 124, керував транспортним засобом марки Toyota RAV4 Hybrid, держаний номер НОМЕР_1 , та проїхав на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 ґ ПДР, і таким чином, вчинив правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП, у зв`язку з чим до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Перевіряючи юридичну та фактичну підстави, які покладені відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, в основу спірної постанови про накладення адміністративного стягнення від 21.10.2019 року серії ЕАК №1650046 на відповідність вимогам частини 3 статті 2 КАС України, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.

За змістом статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень, щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для прийняття постанови, про адміністративне правопорушення відносно позивача про визнання його вини, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 гривень.

За змістом ст. 2 Закону України «Про дорожній рух» законодавство про дорожній рух складається з цього Закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього.

Як зазначено в ст. 14 цього Закону, учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 8.7.3 «ґ» ПДР України передбачено, що жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, за проїзд на заборонний «жовтний» сигнал світлофора.

Натомість, як встановлено судом, позивач не володіє транспортним засобом марки Toyota RAV4 Hybrid, держаний номер НОМЕР_1 06.02.2020 року, а також, у нього відсутнє право керування даним автомобілем.

Як вбачається з довідки Комунального закладу охорони здоров`я «Олександрівська лікарня планового лікування» № 01-11/05 від 18.02.2020 року, ОСОБА_1 працює водієм у лікарні з графіком роботи: з 8:00 години до 16:30 години, при п`ятиденній робочій неділі. Згідно графіка роботи, 21 жовтня 2019 року ОСОБА_1 знаходився на робочому місці ( а.с.11).

Факт того, що ОСОБА_1 цього дня - 21.10.2019 року, знаходився на робочому місці у КЗОЗ «Олександрівська лікарня планового лікування», підтверджується копією табелю обліку використання робочого часу за жовтень місяць 2019 року ( а.с. 12-13).

За змістом статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про дміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 285 КУпАП у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

За правилом ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа розглядається лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно із ст. 252 цього Кодексу орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з наведеного, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Натомість, на підтвердження зазначеного у постанові адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а саме - факту керування позивачем на заборонний «жовтний» сигнал світлофора, зазначеним в постанові, у визначений час та місці, доказів, зокрема, пояснень свідків, показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису тощо, відповідачем не надано.

При цьому, надана до матеріалів справи постанова про адміністративне правопорушення, не містить посилань на будь-які докази, які підтверджують вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Крім того, відповідачем не надано суду доказів того, що справа про адміністративне правопорушення була розглянута у присутності позивача, що є порушенням ч.1 ст.268 КУпАП, або його було сповіщено про час та місце розгляду справи.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, вона не містить підпису позивача Сукова В.М., про отримання ним копії цієї постанови, та відмітки про відмову від підпису в отриманні копії постанови, а також не зазначено, що копія постанови вислана позивачу, що є порушенням ст.285 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Сторони в процесі повинні подати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Суд зазначає, що в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Всупереч даним вимогам, відповідачем об`єктивних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, таких як відеозапис нагрудного чи автомобільного відеореєстратора поліції, не надано. А оскаржувана постанова не може бути беззаперечним доказом вчинення правопорушення ОСОБА_1 , оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй природі є рішенням суб`єкта владних повноважень, щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

У відповідності до п.п.4.1, 4.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України). Згідно з частиною другою статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Необхідність індивідуалізації адміністративної відповідальності передбачена частиною другою статті 33 КУпАП, якою визначено, що при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Кодексом закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності.

В сукупності з наведеними конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту вказаних осіб. За змістом статті 9 Кодексу саме винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність суб`єкта адміністративної відповідальності є однією з ознак адміністративного правопорушення (проступку).

Об`єктивних доказів, свідчень або інших відомостей, необхідних для вирішення справи про наявність обставин вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, відповідачем зібрано не було.

Отже, вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не підтверджується жодним доказом, крім оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Системний аналіз вищевказаних норм чинного законодавства України дає підстави для висновку про те, що відповідачем не доведено правомірність оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, суд приходить до висновку щодо недоведеності відповідачем, всупереч ч.2 ст.77 КАС України, правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, за відсутності жодних належних та допустимих доказів щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а тому оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК №1650046 від 21 жовтня 2019 року не може вважатись правомірною, та підлягає скасуванню, а справа закриттю.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись положеннями статей 9, 139, 242-246, 254, 255, 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду із зазначеним позовом.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області,в особі старшого лейтенанта поліції батальйону 1 роти 2 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Кір`янової Ірини Олександрівни, про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАК №1650046 від 21 жовтня 2019 року, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, у виді штрафу в розмірі 425,00 гривень у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху за частиною 2 статті 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду або через Олександрівський районний суд Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Запорізькій області,в особі старшого лейтенанта поліції батальйону 1 роти 2 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Кір`янової Ірини Олександрівни, юридична адреса: вул. Перемоги, 96, м.Запоріжжя, Запорізької області.

Суддя А.І. Шинкаренко