Справа № 580/2017/19
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2020-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/2017/19 Суддя (судді) першої інстанції: В.А. Гайдаш
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Чаку Є.В.

При секретарі Марчук О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради, в якому просила: визнати протиправним та скасувати припис від 05.06.2019 року №20 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; визнати протиправною та скасувати постанову від 07.06.2019 року №23/606 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2019 року вказаний адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради подало апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі скаржник, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Позивач надіслав відзив на апеляційну скаргу, просив відмовити в її задоволенні, оскаржуване рішення залишити в силі.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибули, а тому справа розглядалася у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Позивачем електронною поштою надіслано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із знаходженням його представника на лікарняному. Колегія суддів відмовила в задоволенні даного клопотання, оскільки, по-перше, воно не підтверджено жодними доказами, по-друге, явка сторін в судове засідання суду апеляційної інстанції не є обов`язковою, по-третє, сторона позивача висловила свої позиції щодо апеляційної скарги відповідача, подавши відзив, а наявних матеріалів справи достатньо для її розгляду у письмовому провадженні.

Згідно з ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з`явились у судове засідання, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до свідоцтва від 15.06.2011 року №1729 ОСОБА_1 на праві приватної власності належить: азотно-киснева станція з прибудовою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

25.06.2018 року між ОСОБА_1 та Черкаською обласною державною адміністрацією укладено договір оренди землі з кадастровим номером :02:016:0057, за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана земельна ділянка передана позивачу в оренду строком на 10 років для виробничих потреб за рахунок попереднього землекористувача ДП "Підприємство "Черкаський державний завод хімічних реактивів".

На підставі направлення від 21.05.2019 року №73 посадовою особою Управління державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради проведено позаплановий захід державного контролю щодо дотримання ФОП ОСОБА_1 законодавства у сфері містобудівної діяльності, результати якої оформлені актом від 05.06.2019 року №73.

Вказаною перевіркою встановлено, що на орендованій земельній ділянці позивачем самочинно побудована добудова до нежитлової будівлі без оформлення проектної документації та відповідних документів дозвільного характеру, що дає право проводити такі роботи, чим порушено п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №466 "Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт", п. 7.2 ДБН А.3-5:2016 "Організація будівельного виробництва".

За наслідками вказаної перевірки відповідачем винесено припис від 05.06.2019 року №20 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та постанову від 07.06.2019 року №23/606 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Вважаючи припис від 05.06.2019 року №20 та постанову від 07.06.2019 року №23/606 необґрунтованими, протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що на час надання позивачу в оренду земельної ділянки з кадастровим номером :02:016:0057 (25.06.2018), за адресою: АДРЕСА_1 , добудова, на яку посилається відповідач, як самочинна, вже існувала, що свідчить про відсутність факту самочинної побудови добудови позивачем.

Колегія суддів апеляційної інстанції, перевіряючи у межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, зазначає наступне.

Спеціальним законом, який встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів, є Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Частинами першою та другою статті 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачено, що забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва. Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів.

Згідно частини першої статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом. Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до частин другої, третьої статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про адміністративні правопорушення та справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема: безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню; складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями (далі - суб`єкти містобудування) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначає Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 (далі - Порядок № 553).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням: 1) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; 2) порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи; 3) інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об`єкта будівництва.

Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язана пред`явити службове посвідчення та надати копію направлення для проведення позапланової перевірки (абзац одинадцятий пункту 7 Порядку № 553).

Згідно пункту 9 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.

В силу пункту 12 Порядку № 553 посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язані, зокрема, у повному обсязі, об`єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством; надсилати повідомлення про проведення планової перевірки суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, рекомендованим листом та/або за допомогою електронного поштового зв`язку або вручати особисто під розписку керівнику суб`єкта містобудування чи його уповноваженій особі із зазначенням дати початку та дати закінчення перевірки не пізніше ніж за десять днів до її початку. У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, у допуску посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки, відмови суб`єкта містобудування в наданні документів, необхідних для здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю, відсутності суб`єкта містобудування, якому у визначений цим Порядком строк було надіслано повідомлення про проведення перевірки, або його уповноваженої особи (за довіреністю) на об`єкті під час перевірки складається відповідний акт.

Суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов`язаний: допускати посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки за умови дотримання ними порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; одержувати примірник припису органу державного архітектурно-будівельного контролю за результатами здійсненого планового чи позапланового заходу; виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; надавати документи, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (пункт 14 Порядку № 553).

З матеріалів справи вбачається, що позивач стверджує про неповідомлення його про проведення позапланового заходу, разом з тим суд зазначає, що в силу положень пункту 12 Порядку № 553 відповідач не зобов`язаний надсилати повідомлення про проведення позапланової перевірки суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Згідно вимог пунктів 17, 20, 21 Порядку № 553 у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт. Протокол разом з усіма матеріалами перевірки протягом трьох днів після його складення подається посадовій особі органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ про правопорушення у сфері містобудівної діяльності. У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис.

Системний аналіз вищенаведених положень свідчить, що на орган державного контролю покладено обов`язок належного повідомлення суб`єкта містобудування про місце і час розгляду справи про вчинення правопорушень.

Крім того, згідно п. 13 Порядку №553 суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право: вимагати від посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю дотримання вимог законодавства; перевіряти наявність у посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю службових посвідчень; бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю; подавати в письмовій формі, зокрема через електронний кабінет, свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, припис та протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 05.06.2019 року №25 щодо призначення розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності на 12 год. 00 хв. 07 червня 2019 року надісланий на адресу позивача 05.06.2019 року рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 388), однак отриманий ФОП ОСОБА_1 лише 19.06.2019 року, тобто доказів того, що ФОП ОСОБА_1 належним чином була своєчасно повідомлена про місце і час розгляду справи про вчинення правопорушень, відповідач суду не надав.

На підставі викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду пршої інстанції про те, що відповідачем не було дотримано приписів вищевказаного Порядку №553 щодо дотримання процедури розгляду справи про вчинення правопорушень у сфері містобудівної діяльності, що позбавило ФОП ОСОБА_1 законного права бути присутньою під час розгляду справи та подати відповідні докази, висловити заперечення тощо.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про відповідальність у сфері містобудівної діяльності" правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб`єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами. Вчинення суб`єктами містобудування правопорушень у сфері містобудівної діяльності тягне за собою відповідальність, передбачену цим та іншими законами України.

Пунктом 2 частини шостої статті 2 Закону України "Про відповідальність у сфері містобудівної діяльності" передбачено, що суб`єкти містобудування несуть відповідальність у вигляді штрафу за правопорушення: недопущення посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій - у розмірі тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Так, позаплановою перевіркою ФОП ОСОБА_1 встановлено, що на орендованій земельній ділянці позивачем самочинно побудована добудова до нежитлової будівлі без оформлення проектної документації та відповідних документів дозвільного характеру, що дає право проводити такі роботи, чим порушено п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №466 "Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт", п. 7.2 ДБН А.3-5:2016 "Організація будівельного виробництва".

Однак, як вірно встановлено судом першої інстанції, із листа Департаменту агропромислового розвитку Черкаської обласної державної адміністрації від 01.11.2019 року №02-22/1286 вбачається, що відповідно свідоцтва від 15.06.2011 року №1729, виданого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Веліковою Н.А., фізичній особі ОСОБА_1 належить на праві власності майно, що складається з азотно-кисневої станції з прибудовою, будівлі ОПУ літ. "R-І, r, R1-І" площею 589,4 кв. м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру, земельна ділянка площею 0,6305 га складається з угідь: землі під будівлями та спорудами промислових підприємств площею 0,0619 га та 0,5686 га. В інвентаризаційній справі на вказаний об`єкт значиться: площа приміщень по внутрішніх обмірах 589,4 кв. м., однак в оціночному акті азотно-кисневої станції 453,2 кв. м., будівля ОПУ 149,8 кв. м., добудова 4,8 кв. м. і 13,5 кв. м. У договорі оренди землі помилково вказана площа не всіх будівель (а.с. 149).

Враховуючи встановлені обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що станом на час надання позивачу в оренду земельної ділянки з кадастровим номером :02:016:0057 (25.06.2018), за адресою: АДРЕСА_1 , добудова, на яку посилається відповідач, як самочинна, вже існувала, що свідчить про відсутність факту самочинної побудови добудови позивачем нежитлового приміщення до азотно-кисневої станції без оформлення проектної документації та відповідних документів дозвільного характеру, у зв`язку з чим оскаржуваний припис і постанова підлягають до скасування.

Згідно із частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 272, 286, 308, 315, 316, 321 КАС України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено 17 березня 2020 року.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Є.І. Мєзєнцев

Є.В. Чаку