Справа № 520/11473/18
Суддя: Лук'яненко М.О.
Дата ухвалення: 2020-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 березня 2020 р. № 520/11473/18
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лук`яненко М.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Харківського обласного військового комісаріату (61052, м. Харків, вул. Коцарська, 56), Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр-т. Повітрофлотський, 6) про визнання протиправною відмови, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить суд:

- визнати протиправною відмову Міністерства оборони України в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей";

- скасувати рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум - про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , оформлене пунктом 76 протоколу № 111 від 09.11.2018;

- зобов`язати Міністерство оборони України призначити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, передбачену ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" у відповідності з Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим Постановою Кабінету міністрів України № 975 від 25.12.2013 p., у зв`язку з встановленням йому третьої групи інвалідності в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, та надіслати вказане рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 для видання наказу про виплату такої допомоги ОСОБА_1 ;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно направити документи ОСОБА_1 щодо призначення одноразової грошової допомоги розпоряднику бюджетних коштів - Міністерству оборони України;

- зобов`язати Міністерство оборони України подати звіт про виконання судового рішення протягом 45 днів з дня набрання ним чинності.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 04.02.2020, головуючим суддею у розгляді справи визначено суддю Лук`яненко М.О.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що Міністерством оборони України протиправно складено рішення про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , оформлене пунктом 76 протоколу №111 від 09.11.2018 року, що в подальшому призвело до не призначення та не виплати йому одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" у відповідності з Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим Постановою Кабінету міністрів України № 975 від 25.12.2013 р., у зв`язку з встановленням третьої групи інвалідності. Позивач просив позов задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 06.02.2020 адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , Міністерства оборони України про визнання протиправною відмови, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії прийнято до розгляду.

Вищевказаною ухвалою суду відповідачам встановлено строк для подання до суду відзиву на адміністративний позов.

Разом з тим, суд звертає увагу, що в матеріалах справи міститься зворотне поштове повідомлення, з якого встановлено, що уповноважена особа ІНФОРМАЦІЯ_3 10.02.2020 отримала ухвалу про прийняття справи №520/11473/18 до розгляду від 06.02.2020.

Відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 у встановлений судом строк своїм правом на подання позову до суду не скористався.

Представником відповідача, Міністерством оборони України у відзиві на позов наданому через канцелярію суду 18.03.2020, зазначено, що Міністерство оборони правомірно та в межах діючого законодавства відмовило позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги, оскільки законодавцем чітко передбачено, що така виплата проводиться не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби. Матеріалами справи підтверджено, що вперше позивачу встановлено інвалідність 05.01.2015, тоді як із заявою звернувся 11.01.2018.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно зі статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

З матеріалів справи, судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах СРСР з 16.05.1984 по 27.04.1986 та приймав участь у бойових діях в складі діючої армії в Республіці Афганістан з 30.10.1984 по 27.04.1986 у складі в/ч пп НОМЕР_1 , що підтверджується військовим квитком та архівною довідкою.

З витягу з протоколу №2074 від 28.07.2017 засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв МО встановлено, що множинні вогнепальні осколкові поранення обличчя, лівої ноги (контузія головного мозку 1985 р.) колишнього військовослужбовця ОСОБА_1 та наступні захворювання - пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії.

З листа ІНФОРМАЦІЯ_3 №320/ВЗС від 05.02.2018 та витягу з протоколу засідання Комісії МОУ з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 09.11.2018 №111, судом з`ясовано, що з 05 січня 2015 року позивачу вперше встановлено ІІІ групу інвалідності.

З 01 лютого 2016 року позивачу підтверджено ІІІ групу інвалідності, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААА №118211 від 13.01.2016.

11 січня 2018 року позивач звернувся із заявою до ІНФОРМАЦІЯ_3 про виплату йому одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону №2011-XII, для чого надав відповідні документи.

Рішенням Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 09.11.2018 №111 (пункт 76) ОСОБА_1 відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги.

Не погодившись із протиправною відмовою Міністерства оборони України викладеною у його рішенні, оформленому пунктом 76 протоколу № 111 від 09.11.2018, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Відповідно до статті 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII (надалі - Закон №2232-XII), виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом №2011-XII.

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону №2011-XII, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Пунктом 4 частини 2 статті 16 Закону №2011-XIІ (в редакції чинній на час встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності) передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Частиною 8 статті 16-3 Закону №2011-XIІ (в редакції чинній на час встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності) встановлено, що особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

При цьому, за змістом частини 9 статті 16-3 Закону №2011-ХІІ, порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Порядку №975 визначено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що право на отримання одноразової грошової допомоги, передбачене статтею 16 Закону №2011-ХІІ, в редакції чинній на час встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності, могло бути реалізоване ним протягом трьох років з дня виникнення в особи такого права.

Вищевказана позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду викладеними у постанові від 12.07.2019 по справі №1640/2293/18.

Зі змісту спірного рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене пунктом 76 протоколу № 111 від 09.11.2018, судом встановлено, що Міністерство оборони України свою відмову в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 мотивувало двома підставами, а саме:

- ненадання заявником документу, що свідчить про причини та обставини поранення, який передбачено пунктом 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги...., затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975;

- зверненням позивача із заявою про допомогу до відповідача лише 11.01.2018, тобто понад трирічний термін після виникнення права на допомогу.

З огляду на викладене, враховуючи послідовність дій позивача щодо звернення до відповідачів із відповідною заявою про отримання одноразової грошової допомоги, суд доходить висновку, що першочерговими діями для отримання означеної допомоги є подання заяви.

Таким чином, суд доходить висновку, що саме по собі звернення позивача за призначенням йому допомоги після спливу трирічного терміну, виключає у нього право на отримання одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум.

Отже, у Міністерства оборони України відсутні підстави для призначення і виплати позивачу одноразової грошової допомоги, оскільки останнім при зверненні із відповідною заявою порушено вимоги частини 8 статті 16-3 Закону №2011-XIІ (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що позивач не довів обставин, які б свідчили про порушення його прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин, то у суду відсутні підстави для задоволення позову.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , Міністерства оборони України про визнання протиправною відмови, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.О. Лук`яненко