Справа № 213/4401/19
Суддя: Князєва Н. В.
Дата ухвалення: 2020-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/4401/19
Номер провадження 2-а/213/7/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2020 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі

головуючого судді Князєвої Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Ємельянцевої Т.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Яценка С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського 2 батальйону 1 роти Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області сержанта поліції Найда Володимира Олександровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позову зазначає, що 01 листопада 2019 року відповідач притягнув його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та виніс відповідну постанову про накладення адміністративного стягнення. Вважає, що відповідач виніс постанову з порушенням норм законодавства.

Зазначає, що постановою відповідача серії ЕАК № 1694879 від 01 листопада 2019 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн за те, що він 01 листопада 2019 року о 14:50:52 в м. Кривий Ріг на об`їзній дорозі по вул. Нікопольське шосе, керував транспортним засобом, користуючись засобом зв`язку, тримаючи його у руці ае00017.

Правопорушення він не вчиняв.

Зазначає, що відповідачем не проводився розгляд справи. При зупинці йому ніхто не повідомив про початок розгляду справи, не оголошував, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до відповідальності, не роз`яснювалися права та обов`язки. Спілкування з поліцейським зводилося до того, що після зупинки у нього почали вимагати надати на перевірку поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивача обурила безпідставна вимога пред`явити наявний у нього поліс. Після спілкування з відповідачем позивачу було вручено оскаржувану постанову. Постанова йому не оголошувалася. У постанові відсутні докази вчинення правопорушення, не зазначено, яким чином визначена марка засобу зв`язку, у нього взагалі відсутній такий засіб. Постанова не містить відомості про технічний засіб, яким здійснено фіксацію правопорушення, про порядок її оскарження.

Крім того, посилається на те, що справа повинна була розглядатися за місцем знаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу.

Просить скасувати постанову та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідач надав відзив на позов, відповідно до якого позовні вимоги не визнає у повному обсязі. Вважає, що постанова винесена законно та обґрунтовано. Зазначив, що відповідно до п. 2.9 д) ПДР України водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв`язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання). Під час патрулювання 01 листопада 2019 року приблизно о 15 годині по Нікопольському шосе, об`їзна дорога, в м. Кривий Ріг був помічений транспортний засіб під керуванням позивача. Водій під час руху транспортного засобу користувався засобом зв`язку, тримаючи його у руці, чим порушив п. 2.9 д) ПДР України. Правопорушення зафіксовано на бодікамеру АЕ 00017.

Після чого транспортний засіб був зупинений з дотриманням вимоги ПДР України. Відповідач та його напарник підійшли до водія, представилися та повідомили причину зупинки: водій не користувався засобами пасивної безпеки, пасажир не користувався ременем безпеки, водій розмовляв по телефону під час руху. Позивач повідомив, що людина заблукала, він дзвонив допомогти. Переконавшись, що вимоги ст. 278 КУпАП виконані, відповідач перейшов до розгляду справи про адміністративне правопорушення. Було досліджено докази. Були роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст.63 Конституції України. Позивач отримував консультацію юриста по телефону.

Після чого позивачу було повідомлено, що стосовно нього буде винесена постанова за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Після з`ясування усіх фактичних даних відповідачем було встановлено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідачем законно та обґрунтовано винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Позивачу було роз`яснено порядок та строк оскарження постанови.

Не погоджується з доводами позивача, що не було проведено розгляд справи. Це твердження спростовується відеозаписом з бодікамери.

Зазначає, що посилання позивача на те, що постанова не містить відомостей про технічний засіб, не відповідає дійсності, оскільки в постанові зазначено технічний засіб АЕ 00017.

Також не погоджується з посиланням позивача на відсутність доказів, оскільки у цьому випадку це усні пояснення позивача, зафіксовані на бодікамеру.

Крім того, зазначає, що твердження позивача, що поліцейським не було дотримано вимог ст.ст. 278, 279 КУпАП є безпідставним, оскільки відповідачем були виконані зазначені вимоги. Зазначає, що порушення правил дорожнього руху має формальний склад і для накладення стягнення достатньо встановлення факту порушення правил, норм і стандартів щодо безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту. Відповідач при винесенні оскаржуваної постанови керувався нормами законодавства, в постанові чітко описане правопорушення, факт правопорушення підтверджується усними поясненнями позивача, а тому відповідач діяв в межах правового кола і не порушував норм процесуального права. Позивач не надав доказів та не спростував факт правопорушення, а тому його вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають. Просить відмовити у задоволенні позову.

Позивач надав пояснення на позов. Зазначив, що не погоджується з доводами відповідача, викладеними у відзиві. Відповідачем не доведено правомірність оскаржуваної постанови. У постанові зазначено, що правопорушення вчинено 01.11.2019 о 14:50:52. З оглянутого відповідачем відеозапису вбачається, що поліцейським запис розпочато лише о 15 годині 09 хвилин. На місці зупинки поліцейськими не було вчинено дій, які можна було б кваліфікувати як підготовка до розгляду справи про адміністративні правопорушення. Дії зі складання постанови відповідач вважає взагалі розглядом справи, що не відповідає дійсності. З переглянутого відеозапису з моменту зупинки транспортного засобу спілкування відбувалося з лейтенантом Гончаренком В.В., який повідомив, що ним здійснюється підготовка до розгляду справи. Біля ОСОБА_2 увесь час стояв якийсь чоловік у формі працівника поліції та щось вносив до службового планшету. Згодом позивача повідомили, що розгляд справи відбувся і вручили копію постанови. Лише тоді позивач дізнався, що інший поліцейський це відповідач. Оскаржувана постанова позивачу не оголошувалася. Відповідач спілкувався з ним, не повідомляючи, хто він такий, та повідомив, що його оштрафовано за порушення п. 8.4 д) ПДР України.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, підтвердили обставини, викладені у позові та поясненнях.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не сповістив. Судом постановлена ухвала про розгляд справи за його відсутності.

Вислухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, диск з відеозаписом, суд дійшов таких висновків.

01 листопада 2019 року поліцейським 2 батальйону 1 роти ППП в м. Кривий Ріг УПП Дніпропетровської області сержантом поліції Найда В.О. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 1694879. Відповідно до зазначеної постанови ОСОБА_1 01 листопада 2019 року о 14:50:52 в м. Кривий Ріг на об`їзній дорозі по вул. Нікопольське шосе, керував транспортним засобом, користуючись засобом зв`язку, тримаючи його у руці, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Суд розцінює відомості про технічний засіб ае00017 як зазначення відомостей про засіб, яким, на думку поліцейського, зафіксовано вчинення правопорушення.

З оглянутого відеозапису видно, що відповідач при початку розгляду справи не представився. Постанова не оголошувалася позивачу. Долученим відеозаписом не підтверджено факт керування позивачем транспортним засобом, користуючись засобом зв`язку, який тримався у руці.

Викладеним фактам відповідають правовідносини, що витікають із права особи оскаржити постанову по справі про адміністративне правопорушення особою, щодо якої її винесено, і регулюються нормами ст.ст. 287-289 КпАП України.

У контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор постанови про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

За частиною другою ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - Кодекс).

Згідно з Кодексом ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції Національної поліції, здійснюється на основі суворого додержання принципу законності (частина 1 та 2 ст.7); завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Аргументи позивача, що відповідач притягнув його до адміністративної відповідальності без доказів та без з`ясування всіх обставин, склав постанову з порушенням вимог законодавства; постанова не оголошувалася позивачу, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи.

Щодо посилання позивача на те, що розгляд справи повинен був відбутися за місцезнаходженням ППП в м. Кривий Ріг УПП Дніпропетровської області, суд дійшов таких висновків.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.05.2015 № 5-рп/2015 зазначив, що аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв`язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення "на місці вчинення правопорушення" і "за місцем його вчинення", які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення "за місцем його вчинення", застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України. Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення "за місцем його вчинення", яке міститься в положенні частини першої статті 276 Кодексу, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14 липня 2015 року № 596-VIII, який набрав чинності 08 серпня 2015 року, до статті 258 КпАП України внесено зміни - статті 258 після частини першої доповнена новою частиною такого змісту: "Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі" . Таким чином, розширено перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, адміністративне стягнення накладається на місці вчинення правопорушення.

Отже станом на 01 листопада 2019 року до випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, віднесено випадок, коли вчинено адміністративне правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

З огляду на викладене посилання позивача на рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року є недоречним.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку послідовних дій відповідного органу (посадової особи), викладених як у законі (Кодексі), та і в підзаконних нормативних актах (Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі).

Невиконання певних обов`язків посадовою особою тягне за собою порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що відповідачем не надано доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, позовні вимоги є частково обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 8, 9, 72, 77, 90, 139, 241-246, 268, 271, 272, 286 КАС України, ст. 293 КпАП України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського 2 батальйону 1 роти Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області сержанта поліції Найда Володимира Олександровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАК № 1694879 від 01 листопада 2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: поліцейський 2 батальйону 1 роти ППП в м. Кривий Ріг УПП Дніпропетровської області сержант поліції Найда Володимир Олександрович, вул. Волгоградська, буд. 11, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, РНОКПП під час розгляду справи не встановлено.

Суддя Н. В. Князєва