Справа № 340/2265/19
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2020-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 березня 2020 року м. Дніпросправа № 340/2265/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2019 року

у справі №340/2265/19

за позовом ОСОБА_1

до Світловодської міської ради

про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

11 вересня 2019 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Світловодської міської ради, в якому просив:

- визнати протиправними дії Світловодської міської ради у незатвердженні проекту землеустрою протягом встановленого Земельним кодексом строку;

- визнати протиправною та скасувати лист-відмову Світловодської міської ради №Ф0741 від 08.07.2019 року;

- зобов`язати Світловодську міську раду затвердити проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу площею 0,0030 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :50:016:0082.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що скориставшись правилом мовчазної згоди (не отримавши рішення за результатами розгляду заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність) звернувся до відповідача із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, проте отримав лист-відмову, яку вважає протиправною. На думку позивача, викладені відповідачем у листі мотиви відмови не узгоджуються з приписами Земельного кодексу України. Зазначаючи, що відповідачем порушено строки розгляду заяви, а також вказуючи, що наданий проект землеустрою погоджений з відповідними державними органами у встановленому законом порядку та не потребує обов`язкової державної експертизи, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2019 р. у справі № 340/2265/19 адміністративний позов ОСОБА_1 до Світловодської міської ради про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Світловодської міської ради щодо нерозгляду на її пленарному засіданні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, поданого ОСОБА_1 із заявою від 10.06.2019 року. Зобов`язано Світловодську міську раду не пізніше 14 днів з дня набрання цим рішенням суду законної сили розглянути на її пленарному засіданні поданий ОСОБА_1 із заявою від 10.06.2019 року проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу (код класифікації цільового призначення земель - 02.05) за рахунок земель житлової та громадської забудови, що перебувають в комунальній власності (землі запасу) Світловодської міської ради Кіровоградської області, розташованої за адресою: Кіровоградська АДРЕСА_1 , та прийняти відповідне рішення. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить повністю скасувати рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2019 р. у справі № 340/2265/19, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування апеляційної скарги позивач вказав, що обраний судом спосіб захисту не є ефективним та не відновить його порушеного права у частині отримання на безоплатній основі земельної ділянки у власність, оскільки вважає, що повторний розгляд заяви про затвердження проекту землеустрою призведе до повторної відмови відповідача та для виникнення нових правовідносин, що стануть окремим об`єктом судового захисту.

Відповідач скористався наданим правом і надіслав на адресу суду відзив на апеляційну скаргу, в якому вказав на неприпустимість застосування правил мовчазної згоди при вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність. Також зазначив, що не дотримання строків прийняття рішення за результатами розгляду заяви позивача не свідчить про протиправність такого рішення. З підстав викладеного просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, що у липні 2016 року позивач звернувся до Світловодської міської ради із заявою про передачу у власність земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 30 кв.м., кадастровий номер №:50:016:0082. Доказів розгляду заяви матеріали справи не містять.

На виконання умов договору №58/ПР-МЗ від 29.08.2016 року інженер - землевпорядник ФОП ОСОБА_2 виготовив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність шляхом безоплатної передачі громадянину ОСОБА_1 для будівництва індивідуального гаражу (код класифікації цільового призначення земель - 02.05) за рахунок земель житлової та громадської забудови, що перебувають в комунальній власності (землі запасу) Світловодської міської ради Кіровоградської області, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0030 га.

Проект землеустрою погоджений відділом архітектури та містобудування Світловодського міськвиконкому, про що складено висновок №169 від 16.12.2016 року, а також Головним управлінням Держгеокадастру у Рівненській області, за принципом екстериторіальності, про що складено висновок №446/82-17 від 09.02.2017 року. Сформована за цим проектом земельна ділянка зареєстрована у Державному земельному кадастрі за кадастровим номером :50:016:0082.

У 2017 році позивач подав розроблений проект землеустрою на затвердження до Світловодської міської ради та останньою прийнято рішення №804 від 25.04.2017 року "Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі у власність земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу гр. ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 " (далі - рішення №804 від 25.04.2017 року).

У грудні 2017 році позивач оскаржив вказане рішення в порядку цивільного судочинства, звернувшись до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області. Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.12.2017 року у справі №401/3375/17 (яка набрала законної сили) відмовлено у відкритті провадження у справі з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України (заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства).

У червні 2018 року позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення №804 від 25.04.2017 року.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.07.2018 року (яка набрала законної сили) позовну заяву ОСОБА_3 повернуто на підставі ч.2 ст.123 КАС України.

У червні 2019 року позивач повторно подав проект землеустрою на затвердження до Світловодської міської ради разом із відповідною заявою, яка зареєстрована у Світловодській міській раді 10.06.2019 року, проте отримав відмову, викладену у листі від 08.07.2019 року №Ф-0741.

Підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою з посиланням на норми Закону України «Про звернення громадян» слугували доводи відповідача щодо повторного звернення позивача з ідентичного питання, яке вже вирішено по суті. У додатках до листа від 08.07.2019 року №Ф-0741 зазначено рішення №804 від 25.04.2017 року.

Вважаючи, що вказаною відмовою відповідач порушує конституційне право на безоплатне отримання земельної ділянки у власність, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив того, що відповідачем порушено процедуру розгляду заяви позивача від 10.06.2019 року з огляду на те, що вирішення земельних питань повинно відбуватись виключно на пленарному засіданні відповідної ради із прийняттям у встановлені строки обґрунтованого рішення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду та з цього приводу зазначає про таке.

За змістом частини 1 статті 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Статтею 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Згідно з частиною 1 статті 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Пунктом «г» частини 1 статті 121 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в містах - не більше 0,10 гектара.

Відповідно до частини 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Згідно із частинами 8, 9 статті 118 Земельного кодексу України, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відповідно до частини 10 статті 118 Земельного кодексу України зазначено, що відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Частиною 6 статті 186-1 Земельного кодексу України, передбачено, що підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається замовником або розробником до центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, або його територіального органу для здійснення такої експертизи.

Отже, системний аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що законом передбачено певний алгоритм та поетапність процесу безоплатної передачі земельних ділянок державної та комунальної власності у власність громадян, а саме:

1) подання громадянином клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо отримання земельної ділянки у власність;

2) отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивовану відмову у його наданні);

3) після розроблення проекту землеустрою такий проект погоджується, зокрема з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин у відповідності до приписів статті 186-1 ЗК України;

4) здійснення державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі;

5) подання громадянином погодженого проекту землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, про що, в свою чергу, такий орган у двотижневий строк, зобов`язаний прийняти відповідне рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або рішення про відмову передання земельної ділянки у власність чи залишення клопотання без розгляду.

При цьому з вищенаведених норм Земельного кодексу України вбачається, що єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

Жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження в порядку статті 186-1 Земельного кодексу України, норми статті 118 Земельного кодексу України не містять. При цьому перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів має здійснюватись саме на етапі погодження такого проекту.

Відповідно до пункту 107 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1051 від 17 жовтня 2012 року, державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно до пунктів 49-54 цього Порядку.

Як вже встановлено судом, позивач звертався до Світловодської міської ради 25.04.2017 року із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 30 м2 кадастровий номер №:50:016:0082 за результатами розгляду якої (заяви) відповідачем на пленарному засідання шляхом голосування прийнято рішення №804 від 25.04.2017 року.

У подальшому, позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність бажаної земельної ділянки, проте отримав відмову, викладену у листі від 08.07.2019 року №Ф-0741.

Підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою з посиланням на норми Закону України «Про звернення громадян» слугували доводи відповідача щодо повторного звернення позивача з ідентичного питання, яке вже вирішено по суті.

Колегія суддів погоджується з доводи позивача, що викладені у листі від 08.07.2019 року №Ф-0741 мотиви відмови у затвердженні проекту землеустрою не узгоджуються з вищенаведеними приписами законодавства України.

Між тим, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідачем безпідставно здійснено розгляд заяви позивача від 10.06.2019 року у порядку Закону України «Про звернення громадян», оскільки вирішення земельних питань повинно відбуватись виключно на пленарному засіданні відповідної ради із прийняттям у встановлені строки обґрунтованого рішення, як це відбулось за результатами першочергового звернення позивача із заявою про затвердження проекту землеустрою шляхом прийняття відповідачем рішення №804 від 25.04.2017 року.

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості надати правову оцінку рішенню відповідача №804 від 25.04.2017 року, оскільки вказане рішення не є об`єктом судового захисту у цій справі.

За таких обставин, враховуючи, що відповідачем не вчинено відповідних дій щодо розгляду заяви позивача від 10.06.2019 року на пленарному засіданні, у порядку, передбаченому Земельним кодексом України та Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що лист відповідача від 08.07.2019 року №Ф-0741 у силу приписів п.19 ч.1 ст. 4 КАС України не є рішенням органу місцевого самоврядування про відмову у затвердженні проекту землеустрою та передачі земельної ділянки у власність.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що належним способом захисту є зобов`язання відповідача розглянути заяву позивача від 10.06.2019 року у відповідності до вимог законодавства України, з огляду на те, що Світловодською міською радою допущено протиправну бездіяльність, що полягала у не здійсненні жодних владних управлінських функцій щодо розгляду заяви позивача від 10.06.2019 року у відповідності до вимог законодавства України.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції в повному обсязі встановлено та досліджено обставини у справі та прийнято обґрунтоване рішення про часткове задоволення позову, а тому у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2019 р. у справі № 340/2265/19 - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2019 р. у справі № 340/2265/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко