Справа № 200/12316/19-а
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2020-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2020 р. Справа№200/12316/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суду складі головуючого судді Олішевської В.В., за участю секретаря судового засідання Сєрих М.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «АБЗ»

до відповідача: Головного управління ДПС у Донецькій області

про: визнання протиправним та скасування податкових повідомлень - рішень від 24.09.2019 року № 000062510 про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість Приватного підприємства «АБЗ» у сумі 411186 грн., з яких сума завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду - 211462 грн., сума завищення від'ємного значення, яку зараховано у зменшення суми податкового боргу з ПДВ - 19974 грн.; № 000063510 про збільшення суми грошового зобов'язання Приватного підприємства «АБЗ» за платежем податок на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 848688 грн., з яких: за податковими зобов'язаннями - 565792 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 282896 грн.

за участю

представників сторін:

від позивача: Питель М.В. - на підставі ордеру,

від відповідача: Ярова С.Е. - за довірен.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Приватне підприємство «АБЗ», звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень - рішень від 24.09.2019 року № 000062510 про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість Приватного підприємства «АБЗ» у сумі 411186 грн., з яких сума завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду - 211462 грн., сума завищення від'ємного значення, яку зараховано у зменшення суми податкового боргу з ПДВ - 19974 грн.; № 000063510 про збільшення суми грошового зобов'язання Приватного підприємства «АБЗ» за платежем податок на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 848688 грн., з яких: за податковими зобов'язаннями - 565792 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 282896 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у період з 20.08.2019 року по 27.08.2019 року податковим органом проведено документальну позапланову виїзну перевірку Приватного підприємства «АБЗ» за період з 01.10.2018 року по 31.12.2018 року з метою контролю за дотримання повноти декларування та своєчасності сплати податку на додану вартість по взаємодії з контрагентами - постачальниками: ТОВ «УКРТОПСНАБ» за жовтень 2018 року з урахуванням віднесених сум ПДВ до складу податкового кредиту у листопаді та грудні 2018 року; ТОВ «БК МЕЛБУД» за листопад 2018 року з урахуванням віднесення сум ПДВ до складу податкового кредиту у грудні 2018 року, за результатами якої складено акт № 7/05-99-14-10/32866224. У ході перевірки відповідачем виявлені порушення податкового законодавства на підставі яких відповідачем прийняті спірні податкові повідомлення - рішення від 24.09.2019 року № 000062510 про зменшення від'ємного значення ПДВ у сумі 411286 грн. та № 000063510 про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем ПДВ у сумі 848688 грн., з якої 565792 грн. - податкові зобов'язання, 82896 грн. - штрафні (фінансові) санкції (штрафи). Позивач вважає висновки викладені в акті перевірки та прийняті на їх підставі спірні податкові повідомлення - рішення безпідставними та необґрунтованими.

Стосовно взаємодії з контрагентом - постачальником ТОВ «УКРТОПСНАБ» позивач зазначає, що між підприємствами був укладений договір поставки нафтопродуктів № УТС-2707. На виконання вимог договору ТОВ «УКРТОПСНАБ» передано позивачу бітум нафтовий дорожній покращеної якості БНД 60/90 у загальній кількості 200 т, загальною вартістю 3138850,80 грн., у тому числі ПДВ 523141,80 грн. Позивач посилається на те, що підприємством був прийнятий товар та сплачений відповідно до умов договору. Крім того, позивач зазначає, що ТОВ «УКРТОПСНАБ» на момент виникнення податкових зобов'язань з ПДВ складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні на підставі яких позивач відніс до сум власного податкового кредиту суму ПДВ у розмірі 523141,80 грн. Позивач вважає, що відповідач безпідставно та необґрунтовано посилаючись на неналежність первинних документів, наданих на виконання умов договору поставки № УТС-2707 від 27.08.2018 року, зробив висновок що поставка товарів згідно договору не відбувалась. Позивач звертає увагу суду на те, що неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцією, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської діяльності, та містять відомості про дату складання документу, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції. Щодо зауваження відповідача до змісту видаткових накладних позивач зазначає, що не є обов'язковим для видаткової накладної реквізити про місце приймання - передачі права власності на товар. Також позивач зазначає, що відповідач у акті перевірки узагальнено зазначив, що товарно - транспортні накладні оформлені не за формою передбаченою для перевезення нафтапродуктів, без зазначення конкретних невідповідностей, суперечностей. Крім того, позивач вважає безпідставними висновки відповідача про не підтвердження наявності складських ємкостей для зберігання бітуму, вимірювальних пристроїв та приборів, матеріально - відповідальної особи, яка здійснює відпуск бітуму, оскільки з метою зберігання бітуму позивач уклав з Комунальним підприємством «Мелітопольський асфальтобетонний завод» договір оренди № 7 від 01.01.2018 року, відповідно до якого позивачу передано ємкість для зберігання бітуму, що підтверджується актом приймання - передачі ємкості, актом здачі - прийняття робіт № ОУ-000005 та рахунку - фактури № СФ-0000003 від 31.01.2019 року. Також під час перевірки контролюючому органу були наданий наказ № 7 від 05.01.2018 року про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, відповідно до якого на головного інженера Мороза Сергія Олександровича покладено повну індивідуальну відповідальність за будівельні матеріали, ППМ. Крім того позивач звертає увагу на те, що придбання вищезазначених товарів у ТОВ «УКРТОПСНАБ» підтверджується подальшим використанням цього товару в господарській діяльності позивача. Отже на думку позивача викладене обставини спростовують висновки відповідача про недостовірність придбання товару у ТОВ «УКРТОПСНАБ».

Стосовно висновків відповідача у акті перевірки про недостовірність факту передачі права власності на товари, отримання послуг від контрагента ТОВ «БК МЕЛБУД», позивач вважає безпідставними висновки відповідача, що господарські операції між позивачем та ТОВ «БК МЕЛБУД» не підтверджується належним чином оформленими первинними документами, а надані для перевірки документи мають дефекти та невідповідність в сторонах відносин, у тому числі при зазначенні вантажовідправника, при визначенні змісту господарських операцій, місяця постачання товарів/отримання послуг, відсутність підтвердження наявності у власності та/або платному користуванні складських приміщень, для зберігання будівельних матеріалів. Позивач зазначає, що 15.08.2018 року між позивачем та ТОВ «БК МЕЛБУД» укладений договір поставки № 08/18-01 та догові надання послуг № 09/18-02 від 05.09.2018 року. Крім того позивач звертає увагу на те, що перевіряючим були надані первинні документи на підтвердження реальності господарських операцій з вищезазначеним контрагентом, які на думку позивача відповідають вимогам законодавства і підтверджують дійсність вказаних господарських операцій. Щодо зауважень відповідача до змісту накладних позивач зазначає, що не є обов'язковими для накладної реквізити про місце приймання - передачі права власності на товар. Також надані накладні містять підпис директора підприємства позивача, а отже номер і дата довіреності взагалі не можуть бути наявні на цих документах. Крім того позивач зазначає, що у накладних не зазначаються ані пункт навантаження, ані пункт розвантаження товару, така інформація зазначається у товаро - транспортних накладних, проте відповідно до договору позивач не зобов'язаний перевіряти місце навантаження товарів. Позивач вказує на те, що товар та послуги за договором № 08/18-1, № 08/18-2 позивач отримував за місцем проведенням будівельних робіт. Також позивач посилається на те, що реальність придбання вищезазначених товарів підтверджується їх подальшим використання у господарській діяльності позивача. Враховуючи вищевикладене, позивач вважає висновки викладені в акт і перевірки безпідставними, а прийняті на їх підставі спірні податкові повідомлення - рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав викладені у позовній заяві обставини та просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву, відповідно до якої просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву на позовну заяву відповідач посилається на те, що контролюючим органом проведено позапланову виїзну перевірку ПП «АБЗ» за період з 01.10.2018 року по 31.12.2018 року з метою контролю за дотриманням повноти декларування та своєчасності сплати податку на додану вартість по взаємовідносинам з контрагентами - постачальниками ТОВ «УКРТОПСНАБ» та ТОВ «БК МЕЛБУД». Перевіркою документів, наданих підприємством, були встановлені порушення порядку бухгалтерського та податкового обліку, допущені Приватним підприємством «АБЗ»: ст. 1, 4, п. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV зі змінами і доповненнями в результаті документального оформлення відносин щодо придбання товарів, по яких не підтверджується реальність здійснення приймання-передачі права власності в місці, розташованому на митній території України та відсутні об'єкти оподаткування, що підпадають під визначення пп.14.1.36, пп. 14.1.185,14.1.191 п.14.1 ст.14, пп. а), б) п.185.1 ст.185, п.186.1, а) г) пп. 186.2.1, б), в) пп. 186.2.2 п. 186.2 ст.186 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями, з контрагентами ТОВ «УКРТОПСНАБ» () за жовтень 2018 року, ТОВ «БК МЕЛБУД» (код за ) за листопад 2018 року; пп. «а» п.198.1, п. 198.2, п. 198.3, ст. 198 та п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями Приватного підприємства «АБЗ» завищено податковий кредит у рядках 10.1 та 17 всього у сумі 976978 грн., у т.ч. за листопад 2018 року у сумі 372214 грн., за грудень 2018 року у сумі 602764 грн., в результаті чого: завищено від'ємне значення податку на додану вартість, яке зараховується у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість у сумі 199724 грн., у т.ч. за листопад 2018 року у сумі 199724 грн., завищено від'ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в декларації за грудень 2018 року у сумі 211462грн., з них в листопаді 2018 року у сумі 174490 грн., в грудні 2018 року у сумі 211462 грн., занижено податкове зобов'язання з податку на додану вартість всього у сумі 565792 грн., у т.ч. в декларації за грудень 2018 року у сумі 565792грн. Завищення податкового кредиту у сумі 976978 грн., у тому числі за листопад 2018 року у сумі 372214 грн., за грудень 2018 року у сумі 602764 грн. було встановлено в результаті включення позивачем до податкового кредиту ПДВ по відносинах з контрагентами ТОВ «УКРТОПСНАБ» за жовтень 2018 року, ТОВ «БК МЕЛБУД» за листопад 2018 року були складені по операціям, по якім відсутні об'єкти оподаткування, так як не підтверджується можливість здійснення постачання товарів та послуг, а саме не підтверджується можливість здійснення зазначеними контрагентами: операцій придбання - передачі права власності на товари від таких контрагентів, в місці розташованому на митній території України; у випадку зазначення в податкових накладних послуг механізм - не підтверджує факт виконання безпосередньо ТОВ «БК МЕЛБУД» послуг. Відповідач вказує на те, що зазначений висновок зроблено з урахуванням того, що наданими для перевірки документами - видатковими накладними, товарно - транспортними накладними та актами наданих послуг не спростовано наявну в Інформаційній системі ДФС України інформації, яка свідчить про те, що податкові накладні контрагентами було складено по операціям по яким відсутні об'єкти оподаткування, так як наданими для перевірки документами, якими оформлені відносини з ТОВ «УКРТОПСНАБ» за жовтень 2018 року, ТОВ «БК МЕЛБУД» за листопад 2018 року, не підтверджується реальність та можливість здійснення операцій приймання - передачі права власності на товари та факт виконання ТОВ «БК МЕЛБУД» послуг механізмів і їх використання у власній господарській діяльності ПП «АБЗ».

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав викладені у відзиві на позовну заяву обставини та просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання на 11 грудня 2019 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2019 року продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 15 січня 2020 року.

15 січня 2020 року підготовче засідання відкладено на 10 лютого 2020 року, в зв'язку з необхідністю витребування додаткових доказів.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10 березня 2020 року.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Приватне підприємство «АБЗ» зареєстровано в якості юридичної особи 23.02.2004 року № 0002397, включено до ЄДРПОУ за № 32866224, та перебуває на обліку як платник податків у Головному управлінні ДПС у Донецькій області (т. 1 а.с. 75-81).

03 вересня 2019 року Головним управлінням ДПС у Донецькій області проведено документальну позапланову виїзну перевірку Приватного підприємства «АБЗ» () за період діяльності з 01.10.2018 року по 31.12.2018 року з метою контролю за дотриманням повноти декларування та своєчасності сплати податку на додану вартість по взаємовідносинам з контрагентами - постачальниками ТОВ «УКРТОПСНАБ» () за жовтень 2018 року з урахуванням віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту у листопаді та грудні 2018 року, ТОВ «МЕЛБУД» () за листопад 2018 року з урахуванням віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту у грудні 2018 року, за результатами якої складено акт № 7/03-99-14-10/32866224 (т. 1 а.с. 21-64).

Перевіркою з питань дотримання повноти декларування та своєчасності сплати податку на додану вартість за період з 01.10.2018 по 31.12.2018 по взаємовідносинам з контрагентами - постачальниками: ТОВ «УКРТОПСНАБ» (код за ) за жовтень 2018 року з урахуванням віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту у листопаді та грудні 2018 року, ТОВ «БК МЕЛБУД» (код за ) за листопад 2018 року з урахуванням віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту у грудні 2018 року, встановлено порушення Приватного підприємства «АБЗ»:

1. ст. 1, 4 , п. 1, 2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV зі змінами і доповненнями в результаті документального оформлення відносин щодо придбання товарів, по яких не підтверджується реальність здійснення приймання - передачі права власності в місці, розташованому на митній території України та відсутні об'єкти оподаткування, що підпадають під визначення пп.14.1.36, пп. 14.1.185, 14.1.191 п.14.1 ст.14, пп. а), б) п.185.1 ст.185, п.186.1, а) г) пп. 186.2.1, б), в) пп. 186.2.2 п. 186.2 ст.186 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями, з контрагентами ТОВ «УКРТОПСНАБ» () за жовтень 2018 року, ТОВ «БК МЕЛБУД» (код за ) за листопад 2018 року.

2. пп. «а» п.198.1, п.198.2, п.198.3, ст.198 та п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями Приватного підприємства «АБЗ» завищено податковий кредит у рядках 10.1 та 17 всього у сумі 976978 грн., у т.ч. за листопад 2018 року у сумі 372214 грн., за грудень 2018 року у сумі 602764 грн., в результаті чого:

- завищено від'ємне значення податку на додану вартість, яке зараховується у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість у сумі 199724 грн., у т.ч. за листопад 2018 року у сумі 199724 грн.

- завищено від'ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в декларації за грудень 2018 року у сумі 211462 грн., з них в листопаді 2018 року у сумі 174490 грн., в грудні 2018 року у сумі 211462 грн.

- занижено податкове зобов'язання з податку на додану вартість всього у сумі 565792 грн., у т.ч. в декларації за грудень 2018 року у сумі 565792 грн.

На підставі акту перевірки Головним управлінням ДПС у Донецькій області прийняті:

- податкове повідомлення - рішення форми «В4» від 24 вересня 2019 року № 000062510 про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість Приватного підприємства «АБЗ» у сумі 411186 грн., з яких сума завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду - 211462 грн., сума завищення від'ємного значення, яку зараховано у зменшення суми податкового боргу з ПДВ - 19974 грн. (т. 1 а.с. 69);

- податкове повідомлення - рішення форми «Р» від 24 вересня 2019 року № 000063510 про збільшення суми грошового зобов'язання Приватного підприємства «АБЗ» за платежем податок на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 848688 грн., з яких: за податковими зобов'язаннями - 565792 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 282896 грн. (т. 1 а.с. 71).

Не погодився із вказаним податковими повідомленнями - рішеннями, позивач звернувся до суду з позовом про визнання їх протиправними та скасування.

Суд зазначає, що відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються нормами Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 ПК України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 41.1 статті 41 ПК України, контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Згідно з пунктом 41.3 статті 41 ПК України повноваження і функції контролюючих органів визначаються цим Кодексом, Митним кодексом України та законами України.

Згідно з пунктом 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, зокрема, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Пунктом 58.1 статті 58 ПК України визначено, що контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу(крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження або завищення суми податкових зобов'язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

До податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов'язання (за наявності) та штрафних (фінансових) санкцій.

Форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення і розрахунку грошового зобов'язання визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пункту 75.1. статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Пунктом 78.4 статті 78 ПК України визначено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Порядок оформлення результатів документальної позапланової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу (п. 78.8 ПК України).

Відповідно до п. 86.1 ст. 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Згідно п. 86.3 ст. 86 ПК України акт (довідка) документальної виїзної перевірки, що визначено статтями 77 і 78цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п'яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів).

Пунктом 86.7 статті 86 Податкового кодексу України передбачено, що у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом п'яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв'язку з необхідністю з'ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків (п. 86.8 ст. 86 ПК України).

Проаналізувавши матеріали справу судом встановлено, що відповідач мав підстави для проведення перевірки Приватного підприємства «АБЗ».

Щодо порушень виявлених під час перевірки, суд вказує наступне.

Перевіркою зроблено висновок щодо: відсутності на дату складання цього акту перевірки документального підтвердження факту приймання-передачі у власність бітуму, реальність постачання якого не підтверджується реальним джерелом його походження, який оприбуткований від контрагента ТОВ «УКРТОПСНАБ», з урахуванням податкової інформації по ланцюгу постачання від продавців попередньої ланки ТОВ «НАФТІНВЕСТГРУП ПЛЮС» (код за ), ТОВ «НАФТІНВЕСТГРУП» (код за ), та відповідно, від продавця ТОВ «УКРТОПСНАБ» за жовтень 2018 року, відсутності на дату складання цього акту перевірки документального підтвердження факту приймання-передачі у власність товарів, реальність постачання якого не підтверджується реальним джерелом їх походження з урахуванням податкової інформації по ланцюгу постачання від продавців попередньої ланки, які оприбутковані від контрагента від ТОВ «БК МЕЛБУД» за листопад 2018 року, відсутності на дату складання цього акту перевірки документального факту приймання-передачі результатів наданих послуг механізмів та придбання їх для використання у власній господарській діяльності покупцем Приватне підприємство «АБЗ за листопад 2018 року від контрагента ТОВ «БК МЕЛБУД».

Зазначені порушення на думку відповідача призвели до завищення податкового кредиту в деклараціях з податку на додану вартість у загальній сумі 976978 грн., грн., у т.ч. за листопад 2018 року у сумі 374214 грн., за грудень 2018 року у загальній сумі грн. на 602764 грн. і встановлено в результаті встановлення цією перевіркою порушення платником податку вимог пп. «а» п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 та п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI зі змінами і доповненнями.

Щодо висновку повноти декларування податку на додану вартість, правомірності декларування від'ємного значення та сум податку, що підлягають бюджетному відшкодуванню.

За періоди з 01.10.2018 по 31.12.2018 Приватне підприємство «АБЗ» задекларовано (з урахуванням вартість (з урахуванням уточнюючих розрахунках податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку із виправленням самостійно виявлених помилок): позитивне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету (рядок 18 декларацій) за період, що перевіряється, у сумі 35025 грн., у т.ч. за жовтень 2018 року у сумі 35025 грн.; податок на додану вартість, що зараховується у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість (рядок 20.1 декларацій) - у сумі 1395121грн., у т.ч. за листопад 2018 року у сумі 1395121грн.; податок на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню (рядок 20.2) - у сумі 0грн.; залишок від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду у рядках 21 декларацій за період, що перевіряється, у сумі 385952 грн., у т.ч. за жовтень 2018 року у сумі 0 грн., за листопад 2018 року у сумі 174490 грн., за грудень 2018 року у сумі 211462 грн.

Перевіркою повноти нарахування податку на додану вартість за період з 01.10.2018 по 31.12.2018 встановлено його заниження всього у сумі 565 792 грн., у т.ч. за грудень 2018 року у сумі 565792 грн., яке відбулось в результаті допущених порушень податкового законодавства, що відображено в п.3.1.2.2 розділу ІІІ цього акту перевірки.

Перевіркою правильності нарахування податку на додану вартість, що зараховується у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість (рядок 20.1 декларацій) за період з 01.10.2018 по 31.12.2018 встановлено його завищення у сумі 199724 грн., у т.ч. за листопад 2018 року у сумі 199724 грн.

Перевіркою правильності нарахування від'ємного значення податку на додану вартість, що підлягає включенню до податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за період з 01.10.2018 по 31.12.2018 встановлено його завищення за грудень 2018 року у сумі 211462грн., з них в листопаді 2018 року у сумі 174490 грн., в грудні 2018 року у сумі 211462 грн.

Розглядаючи справу по суті суд виходив з наступного.

Згідно п. 185.1 ст. 185 ПК України об'єктом оподаткування є операції платників податку, зокрема, з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Пунктом 187.1 ст. 187 ПК України визначено, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку (пункт 187.1 ст. 187 ПК України)

Статтею 198 ПК України визначено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України. (п. 198.1)

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. (п. 198.2)

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду. (п. 198.3)

Відповідно до п. 198.6. ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу перебіг зазначеного строку переривається на період зупинення їх реєстрації та відновлюється з дня припинення процедури зупинення їх реєстрації згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу перебіг зазначеного строку переривається на період зупинення їх реєстрації та відновлюється з дня припинення процедури зупинення їх реєстрації згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п. 200.1. ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу; б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду. (п. 200.4. ст. 200 ПК України)

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що господарська діяльність це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту відповідної статті Кодексу.

Пунктом 44.2 статті 44 ПК України передбачено, що для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України від 16.07.1999 року №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (із змінами і доповненнями) (далі також - Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Згідно абзацу 3 статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік - це процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень.

Згідно з абзацом 5 статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Відповідно до абзацу 11 статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку (ч. 2 ст. 3 Закону № 996).

Згідно частини 1 статті 9 цього Закону № 996 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 статті 9 Закону № 996 визначено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Пунктом 1.1 розділу 1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 24.05.1995 № 88, передбачено, що положення встановлює порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи).

Згідно пунктом 1.2 розділу 1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 24.05.1995 року № 88 (далі - Положення), господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Пунктом 2.1 розділу 2 Положення встановлено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Пунктом 2.2 розділу 2 Положення передбачено, що первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо.

Первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (п. 2.4 Положення № 88).

Згідно п. 2.5 Положень № 88 документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Електронний підпис накладається відповідно до законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Відповідно до п. 2.13, 2.14 Положень № 88 Керівник підприємства, установи забезпечує фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій, що були проведені, у первинних документах та виконання всіма підрозділами, службами і працівниками правомірних вимог головного бухгалтера або особи, яка забезпечує ведення бухгалтерського обліку підприємства, щодо порядку оформлення та подання для обліку відомостей і документів.

Керівником підприємства, установи затверджується перелік осіб, які мають право давати дозвіл (підписувати первинні документи) на здійснення господарської операції, пов'язаної з відпуском (витрачанням) грошових коштів і документів, товарно-матеріальних цінностей, нематеріальних активів та іншого майна. Кількість осіб, які мають право підписувати документи на здійснення операцій з видачі особливо дефіцитних товарів і цінностей, бланків суворої звітності, повинно бути обмежено.

Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці первинні документи.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Аналізуючи норми податкового законодавства України, ознайомившись із доводами контролюючого органу, на підставі яких здійснено висновки акту перевірки, суд зазначає, що в межах даного спору слід встановити саме факт здійснення (реальність) господарських операцій між позивачем та його контрагентом з урахуванням умов спірних правовідносин.

Спірним питанням по даній справі є завищення позивачем суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість по взаємовідносинам з контрагентами - постачальниками: ТОВ «УКРТОПСНАБ», ТОВ «БК МЕЛБУД».

Судом з матеріалів справи встановлено, що між Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРТОПСНАБ» (далі - Постачальник) та Приватним підприємством «АБЗ» (далі - Покупець) укладено договір поставки нафтопродуктів № УТС-2707 від 27 липня 2018 року, відповідно до якого постачальник зобов'язується передати в погоджені строки, а покупець прийняти і оплатити на умовах, встановлених в Договорі, бітум нафтовий дорожній БНД 60/90, іменовані далі за текстом - «Товар», найменування, кількість, ціна, яких вказується в накладних документах на товар, які оформлюються на кожну окрему партію товару (т. 1 а.с. 84-85).

Відповідно до п. 1.2 договору номенклатура товару, його кількість, ціна встановлюються і зазначаються в розрахункових документах (рахунках - фактури) та/або в відвантажувальних документах (видаткових накладних) на товар, котрі є специфікацією в розумінні ст. 266 Господарського кодексу України та складають невід'ємну частину цього договору.

Якість товару, який поставляється, повинен відповідати діючим ДСТУ і у випадках, передбачених діючим законодавством, супроводжуватися паспортами якості та/або сертифікатами відповідності зводу-виробника (п. 1.4. Договору № УТС-2707 від 27.07.2018 року).

Відповідно до розділу 2 «Умови і строки поставки, порядок прийомки» Договору № УТС - 2707 від 27.07.2018 року визначено, що товар поставляється погодженими партіями. Постачання товару підтверджується накладними документами на товар (видатковими накладними та/або актами приймання-передачі), які підписані представниками обох сторін.

Постачання товару автомобільним транспортом здійснюється в рамках наступних базисів постачання: СРТ - пункт призначення, вказаний покупцем в заявці на відвантаження товару, постачання транспортом і за рахунок постачальника (п. 2.2 договору).

Умови постачання товару залізничним транспортом вказуються в додаткових угодах, які є невід'ємною частиною Договору (п. 2.3 Договору).

В тлумаченні базисів постачання товару за цим Договором мають силу міжнародні правила тлумачення комерційних термінів «ІНКОТЕРМС» в редакції 2010 року, в частині, яка не суперечить цьому Договору (п. 2.4 Договору).

Згідно п. 2.5 Договору товар вважається переданий постачальником і прийнятий покупцем по якості - відповідно до технічних умов та інших нормативно - технічних актів (паспорт та/або сертифікат заводу - виробника) з урахуванням умов «Інструкції з контролювання якості нафти і нафтопродуктів на підставах і організаціях України», по кількості - відповідно до накладних документів (накладна та/або акт приймання - передачі) на товар, у відповідності з виробленим базисом поставки товару.

Відповідно до п. 3.2 Договору № УТС-2707 покупець зобов'язується оплатити повну вартість (в розмірі 100%) товару (в т.ч. ПДВ) відображену в рахунок - фактури, до моменту поставки товару. Платіжні документи за цим договором оформлюються згідно умов чинного законодавства України, з дотримання усіх вимог, які зазвичай ставляться до змісту та форми таких документів, з обов'язковим зазначенням номеру та дати укладання договору згідно з яким здійснюється проплата грошових коштів, а також номер та дату відповідного рахунку - фактури.

Пунктом 3.3 зазначеного договору визначено, що право власності на товар переходить до покупця з дати поставки товару, що вказана в видаткових накладних та/або актах приймання передачі.

Згідно п. 3.5 Договору датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів банківською установою на банківський рахунок постачальника .

Пунктом 6.1. Договору № УТС-2707 визначено, що цей договір набуває чинності з дати його укладання та діє до 31.12.2020 року, а в частоті розрахунків до їх повного проведення. У разі відсутності письмової заяви жодної із сторін про припинення дії цього Договору, поданої до моменту припинення дії Договору, останній вважається продовженим на один календарний рік, кількість разів продовження дії цього договору є необмеженою.

Відповідно до Договору № УТС-2707 ТОВ «УКРТОПСНАБ» передало позивачу бітум нафтовий дорожній покращеної якості БНД 60/90 у загальній кількості 200т, загальною вартістю 3138850,80 грн., у тому числі податку на додану вартість 523141,80 грн.

Також, позивачем надано до суду протоколу № 1/33-17 випробувань матеріалів Випробувальної лабораторії кафедри будівництва і експлуатації автомобільних доріг Харківського національного автомобільно - дорожнього університету, відповідно до якого бітум нафтовий дорожній в'язкий за показниками властивостей відповідає вимогамДСТУ 4044-2001 щодо марки БНД 60/90

Передача вищезазначеного товару здійснювалася на підставі складених ТОВ «УКРТОПСНАБ» та підписаних уповноваженими представниками сторін видаткових накладних № УТС-29102 від 29.10.2018 року, № УТС-30101 від 30.10.2018 року, № УТС-31101 від 31.10.2018 року, товарно - транспортних накладних на відпуск нафтопродуктів від 29.10.2018 року № 102918/1, № 102918/2, № 102918/3, від 30.10.2018 року № 103018/1, № 103018/2, № 103018/3, від 31.10.2018 року № 103118, № 103118/2, № 103118/3, податкових накладних від 29.10.2018 року № 29102, від 30.10.2018 року № 30101, від 31.10.2018 року № 31101, які зареєстровані ТОВ «УКРТОПСНАБ» в ЄРПН (т. 1 а.с. 86-97, т. 5 а.с. 186-192).

Оплата за поставлений товар позивачем була проведена в безготівковій формі в повному обсязі, що підтверджується долученими до матеріалів справи платіжними дорученнями № 3820 від 13.11.2018 року, № 3912 від 05.12.2018 року, № 3964 від 18.12.2018 року, № 4003 від 20.12.2018 року (т. 6 а.с. 6, 7, 23, 24).

З матеріалів справи встановлено, що між Приватним підприємством «АБЗ» (далі - Орендар) та Комунальне підприємство «Мелітопольський асфальтобетонний завод» (далі - Орендодавець) укладено договір оренди № 7, відповідно до якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне використання наступне майно, що належить орендодавцю на праві власності або іншого майнового права (т. 1 а.с. 102-105).

Відповідно до п. 1.1. найменування обладнання: ємкість для зберігання бітуму.

На виконання вимог договору позивачем надано до суду : акт приймання - передачі майна за договором № 7 від 01.01.2018 року, акт № ОУ-0000005 здачі - приймання робіт (надання послуг), рахунок - фактури № СФ-0000003 від 31.01.2018 року (т. 1 а.с. 106-108).

Отже, суд звертає увагу, що наявність у позивача ємкостей для зберігання бітуму/, які передані йому відповідно до договору № 7 від 01.01.2018 року, спростовують висновок відповідача викладений у акті стосовно не підтвердження наявності складських ємностей для зберігання бітуму.

Щодо подальшого використання спірного товару в господарській діяльності, судом відповідно до відомостей бухгалтерського обліку запасів на бухгалтерському рахунку 205 «Будівельні матеріали» за жовтень, листопад та грудень 2018 року, а також відповідно до додатків до актів виконаних робіт за формою КБ-2а, актів списання матеріалів позивачем відображено:

- станом на 01.11.2018 року залишок в загальній кількості 200 т «Бітум дорожній покращеної якості БНД 60/90», який оприбуткований в жовтні по відносинах з ТОВ «УКРТОПСНАБ» (т. 2 а.с. 161-191);

- списання в листопаді та грудні 2018 року бітуму, оприбуткованого в жовтні 2018 року по відносинах з ТОВ «УКРТОПСНАБ» в Дт рахунка 23 «Виробництво» у загальній кількості 95,533 т на суму 126421,91 грн. (т. 2 а.с. 87-126)

- станом на 31.12.2018 року залишок в загальній кількості 101,467 т «Бітум дорожній покращеної якості БНД 60/90» на суму 1346467,09 грн. (т. 2 а.с. 161-191).

Також, судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія МЕЛБУД» (далі - постачальник) та Приватним підприємством «АБЗ» (далі - покупець) укладеного договір поставки № 08/18-01 від 15.08.2018 року, відповідно до якого постачальник зобов'язується поставити у зумовлені строки у власність покупця за його заявкою товар, згідно специфікації до цього договору, що є невід'ємною частиною договору, а покупець зобов'язується оплачувати на умовах договору (т. 1 а.с. 111-112).

Відповідно до п. 1.2 цього договору, покупець зобов'язується прийняти і своєчасно оплатити товар, що поставляється в його власність згідно з умовами цього договору.

Пунктом 1.3 Договору № 08/18-01 передбачено, що найменування товару, що є предметом поставки, її часткове співвідношення (асортимент, номенклатура) за видами, марками, визначаються у Специфікації, яка є невід'ємною частиною цього договору.

Згідно п. 2.1. Договору № 08/18-01 постачальник відвантажує товар за цінами, що погоджені сторонами в специфікації.

У разі зміни ціни товару постачальник зобов'язується надати покупцю на узгодження нову специфікацію з інформацією про цінові зміни не пізніше 7 банківських днів до набрання новими цінами чинності. Недотримання даної умови є підставою для здійснення розрахунків за раніше узгодженими цінами (п. 2.2. Договору).

Загальна ціна договору визначається сумою всіх видаткових накладних (п. 2.3 Договору).

Поставка товару покупцеві здійснюється на умовах безперервного та ритмічного характеру такого постачання (п. 2.4 Договору).

Згідно п. 3.1, 3.2, 3.3 розділу 3 Договору № 08/18-01 від 15.08.2018 року, асортимент товару, що є предметом поставки за Договором, зазначається в Специфікації.

Якість товару, що поставляється за договором, має відповідати стандартам та технічним умовам. Що діють на території України.

Постачальник зобов'язаний на кожну партію товару, що є предметом поставки, видати: паспорт якості, який посвідчує відповідність товару вимогам відповідних стандартів або технічних умов (на вимогу сторони), рахунок - фактури, видаткову накладну.

Пунктом 4.1 Договору № 08/18-01 передбачено, що покупець направляє заявку на придбання товару за 2 дні до дати поставки будь - яким зручним для сторони способом: усно, за телефоном, або на електронну адресу постачальника.

Згідно п. 5.1 вищезазначеного договору, розрахунок за кожну поставлену партію товару здійснюється у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок.

Пунктом 5.2 Договору передбачено, що при безперервному або ритмічному характері поставок замовнику буде виписана зведена податкова накладна один раз на місяць не пізніше останнього числа місяця. При цьому до зведеної податкової накладної обов'язково надається реєстр документів, згідно яких здійснено відвантаження товару (видаткова накладна).

Відповідно до п. 11.2 Договору № 08/18-01 від 15.08.2018 року, договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2018 року але в будь - якому разі до повного виконання сторонами всіх зобов'язань.

Відповідно до специфікації № 1 від 15.08.2018 року постачальник - ТОВ «БК МЕЛБУД» зобов'язується виготовити та поставити покупцю - ПП «АБЗ»: плитку тротуарну кольорову 45 мм 20 см*20 см, плитку тротуарну сіру 45 мм 20 см*20см, плитку тротуарну «Старе місто» сіра 45 мм, плитка тротуарна «Старе місто» червона 45 мм, бордюр тротуарний (поребрик) 500*200*50 сірий, бордюр тротуарний (поребрик) 500*200*60 сірий, бордюр дорожній 750*300*150 мм сірий, урну (т. 1 а.с. 113).

На виконання умов договору № 08/18-01 від 15.08.2018 року ТОВ «БК МЕЛБУД» позивачу був поставлений товар згідно накладних б/н від 01.11.2018 року на суму 142668,50 грн. (ПДВ-28533,70 грн., всього з ПДВ - 171202,20 грн.), б/н від 01.11.2018 року на суму 42327,43 грн. (ПДВ-8465,49 грн., всього з ПДВ - 50792,92 грн.), б/н від 01.11.2018 року на суму 178660,29 грн. ( ПДВ - 35732,06 грн.. всього з ПДВ 214392,35 грн.), б/н від 01.11.2018 року на суму 15465,57 грн. (ПДВ- 3093,11, всього з ПДВ - 18558,68 грн.), б/н від 01.11.2018 року на суму 99463,33 грн. (ПДВ - 19892,67 грн., всього з ПДВ - 119356 грн.), б/н від 01.11.2018 року на суму 487080,15 грн. (ПДВ - 97416,03, всього з ПДВ - 584496,18 грн.), б/н від 01.11.2018 року на суму 136524 грн. (ПДВ - 27304,80 грн., всього з ПДВ - 163828,80 грн.), б/н від 01.11.2018 року на суму 42902,61 грн. (ПДВ - 8580,52 грн., всього з ПДВ - 51483,13 грн.), б/н від 01.11.2018 року на суму 19691,25 грн. (ПДВ - 3938,25 грн., всього з ПДВ -23629.50 грн.), б/н від 19.11.2018 року на суму 253855,15 грн. (ПДВ - 50771,03 грн., всього з ПДВ - 304626,18 грн.), б/н від 19.11.2018 року на суму 91501,51 грн. (ПДВ - 18300,30 грн., всього з ПДВ - 109801,81 грн.), б/н від 19.11.2018 року на суму 179355 грн. (ПДВ - 35871 грн., всього з ПДВ - 215226 грн.), б/н від 19.11.2018 року на суму 222521,51 грн. (ПДВ - 44504,30 грн., всього з ПДВ - 267025,81 грн.), б/н від 20.11.2018 року на суму 130680 грн. (ПДВ - 26136 грн., всього з ПДВ -156816 грн.), б/н від 21.11.2018 року на суму 60500 грн. (ПДВ - 12100, всього з ПДВ 72600 грн.), б/н від 21.11.2018 року на суму 90024,99 грн. (ПДВ - 18005 грн., всього з ПДВ - 108029,99 грн.) (т. 1, а.с. 114-129).

Факт поставки товару за договором № 08/18-01 від 15.08.2018 року підтверджується долученими до матеріалів справи товарно - транспортними накладними № 01-91 від 01.11.2018 року, № 01-92 від 01.11.2018 року, № 01-89 від 01.11.2018 року, № 01-90 від 01.11.2018 року, № 01-93 від 01.11.2018 року, № 01-94 від 01.11.2018 року, № 01-95 від 01.11.2018 року, № 01-96 від 01.11.2018 року, № 01-10 від 01.11.2018 року, № 01-11 від 01.11.2018 року, № 01-62 від 01.11.2018 року, № 01-63 від 01.11.2018 року, № 01-64 від 01.11.2018 року, № 01-65 від 01.11.2018 року, № 01-66 від 01.11.2018 року, № 01-67 від 01.11.2018 року, № 01-68 від 01.11.2018 року, № 01-69 від 01.11.2018 року, №01-70 від 01.11.2018 року, № 01-71 від 01.11.2018 року, № 01-72 від 01.11.2018 року, № 01-73 від 01.11.2018 року, № 01-74 від 01.11.2018 року, № 01-75 від 01.11.2018 року, № 01-76 від 01.11.2018 року, № 01-77 від 01.11.2018 року, № 01-78 від 01.11.2018 року, № 01-79 від 01.11.2018 року, № 01-80 від 01.11.2018 року, № 01-81 від 01.11.2018 року, № 01-82 від 01.11.2018 року, № 01-83 від 01.11.2018 року, № 01-42 від 01.11.2018 року, № 01-43 від 01.11.2018 року, № 01-44 від 01.11.2018 року, № 01-45 від 01.11.2018 року, № 01-46 від 01.11.2018 року, № 01-47 від 01.11.2018 року, № 01-48 від 01.11.2018 року, № 01-50 від 01.11.2018 року, № 01-49 від 01.11.2018 року, № 01-51 від 01.11.2018 року, № 01-52 від 01.11.2018 року, № 01-53 від 01.11.2018 року, № 01-54 від 01.11.2018 року, № 01-55 від 01.11.2018 року, № 01-56 від 01.11.2018 року, № 01-57 від 01.11.2018 року, № 01-58 від 01.11.2018 року, № 01-59 від 01.11.2018 року, № 01-60 від 01.11.2018 року, № 01-61 від 01.11.2018 року, № 01-41 від 01.11.2018 року, № 01-40 від 01.11.2018 року, № 01-39 від 01.11.2018 року, № 01-38 від 01.11.2018 року, № 01-37 від 01.11.2018 року, № 01-33 від 01.11.2018 року, № 01-34 від 01.11.2018 року, № 01-35 від 01.112018 року, № 01-36 від 01.11.2018 року, № 01-06 від 01.11.2018 року, № 01-07 від 01.11.2018 року, № 01-08 від 01.11.2018 року, № 01-09 від 01.11.2018 року, №01-12 від 01.11.2018 року, № 01-13 від 01.11.2018 року, № 01-14 від 01.11.2018 року, № 01-15 від 01.11.2018 року, № 01-16 від 01.11.2018 року, № 01-17 від 01.11.2018 року, № 01-18 від 01.11.2018 року, № 01-19 від 01.11.2018 року , № 01-20 від 01.11.2018 року, № 01-21 від 01.11.2018 року, № 01-22 від 01.11.2018 року, № 01-23 від 01.11.2018 року, № 01-24 від 01.11.2018 року, № 01-25 від 01.11.2018 року, № 01-26 від 01.11.2018 року, № 01-27 від 01.11.2018 року, № 01-29 від 01.11.2018 року, № 01-30 від 01.11.2018 року, № 01-31 від 01.11.2018 року, № 01-28 від 01.11.2018 року, № 01-01 від 01.11.2018 року, № 01-02 від 01.11.2018 року. № 01-03 від 01.11.2018 року, № 01-04 від 01.11.2018 року, № 01-05 від 01.11.2018 № 01-99 від 01.11.2018 року, № 01-98 від 01.11.2018 року, № 01-97 від 01.11.2018 року, № 01/84 від 01.11.2018 року, № 01-85 від 01.11.2018 року, № 01-86 від 01.11.2018 року, № 01-87 від 01.11.2018 року, № 01-88 від 01.11.2018 року, № 19-56 від 19.11.2018 року, № 19-57 від 19.11.2018 року, № 19-58 від 19.11.2018 року, № 19-59 від 19.11.2018 року, № 19-60 від 19.11.2018 року, № 19-61 від 19.11.2018 року, № 19-62 від 19.11.2018 року, № 19-63 від 19.11.2018 року, № 19-64 від 19.11.2018 року, № 19-65 від 19.11.2018 року, № 19-66 від 19.11.2018 року, № 19-67 від 19.11.2018 року, № 19-68 від 19.11.2018 року, № 19-69 від 19.11.2019 року, № 19-70 від 19.11.2018 року, № 19-71 від 19.11.2018 року, № 19-72 від 19.11.2018 року, № 19-73 від 19.11.2018 року, № 19-74 від 19.11.2018 року, № 19-38 від 19.11.2018 року, № 19-39 від 19.11.2018 року, № 19-40 від 19.11.2018 року, № 19-41 від 19.11.2018 року, № 19-42 від 19.11.2018 року, № 19-43 від 19.11.2018 року, № 19-44 від 19.11.2018 року, № 1-45 від 19.11.2018 року, № 19-46 від 19.11.2018 року, № 19-47 від 19.11.2018 року, № 19-48 від 19.11.2018 року, № 19-49 від 19.11.208 року, № 19-50 від 19.11.2018 року, № 19-51 від 19.11.2018 року, № 19-52 від 19.11.2018 року, № 19-53 від 19.11.2018 року. № 19-54 від 19.11.2018 року, № 19-55 від 19.11.2018 року, № 19-32 від 19.11.2018 року, № 19-33 від 19.11.2018 року, № 19-34 від 19.11.2018 року, № 19-35 від 19.11.2018 року, № 19-36 від 19.11.2018 року, № 19-37 від 19.11.2018 року, № 19-27 від 19.11.2018 року, № 19-28 від 19.11.2018 року, № 19-29 від 19.11.2018 року, № 19-30 від 19.11.2018 року, № 19-31 від 19.11.2018 року, № 19-19 від 19.11.2018 року, № 19-20 від 19.11.2018 року, № 19-21 від 19.11.2018 року, № 19-22 від 19.11.2018 року, № 19-23 від 19.11.2018 року, № 19-24 від 19.11.2018 року, № 1-25 від 19.11.2018 року, № 19-26 від 19.11.2018 року, № 19-10 від 19.11.2018 року, № 19-11 від 19.11.2018 року, № 19-12 від 19.11.2018 року, № 19-13 від 19.11.2018 року, № 19-14 від 19.11.2018 року, № 19-15 від 19.11.2018 року, № 19-16 від 19.11.2018 року, № 19-17 від 19.11.2018 року, № 19-18 від 19.11.2018 року, № 21-01 від 21.11.2018 року, № 21-02 від 21.11.2018 року , № 21-03 від 21.11.2018 року , № 21-04 від 21.11.2018 року , № 21-05 від 21.11.2018 року , № 21-06 від 21.11.2018 року , № 21-07 від 21.11.2018 року , № 21-08 від 21.11.2018 року , № 21-09 від 21.11.2018 року , № 21-10 від 21.11.2018 року , № 21-11 від 21.11.2018 року , № 19-06 від 19.11.2018 року, № 19-07 від 19.11.2018 року, № 19-08 від 19.11.2018 року, № 19-09 від 19.11.2018 року, № 19-01 від 19.11.2018 року, № 1902 від 19.11.2018 року, № 19-03 від 19.11.2018 року, № 19-04 від 19.11.2018 року, № 19-05 від 19.11.2018 року, № 19-75 від 19.11.2018 року, № 19-76 від 19.11.2018 року, № 19-77 від 19.11.2018 року, № 19-78 від 19.11.2018 року, № 19-79 від 19.11.2018 року, № 19-80 від 19.11.2018 року, № 19-81 від 19.11.2018 року, № 1-82 від 19.11.2018 року, № 21-14 від 21.11.2018 року, № 21-12 від 21.11.2018 року, № 21-13 від 21.11.2018 року, № 20-01 від 20.11.2018 року, № 20-02 від 20.11.2018 року, № 20-03 від 20.11.2018 року, № 20-04 від 20.11.2018 року, № 20-05 від 20.11.2018 року (т. 1, а.с. 130-250, т. 2 а.с. 1-78).

З матеріалів справи встановлено, що ТОВ «БК МЕЛБУД» виписані податкові накладні від 01.11.2018 року № 1, № 2, № 3, № 4, № 6, № 7, № 8, № 10, від 19.11.2018 року № 18, № 19, № 20, № 21, від 21.11.2018 року № 24, № 27 (т. 5 а.с. 192-232).

Суд зазначає, що вищезазначені податкові накладні зареєстровані в установленому порядку в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується долученими до матеріалів справи квитанціями.

Судом встановлено, що розрахунок по зазначеному договору здійснено в безготівковій формі, що підтверджується платіжними дорученнями № 3898 від 20.11.2018 року, № 3840 від 20.11.2018 року, № 3841 від 20.11.2018 року, № 3838 від 20.11.2018 року, № 3925 від 07.12.2018 року, № 3924 від 07.12.2018 року, № 3923 від 07.12.2018 року, 33922 від 07.12.2018 року, № 3930 від 10.12.2018 року, № 3932 від 10.12.2018 року, № 3931 від 10.12.2018 року, № 3929 від 07.12.2018 року, № 3928 від 10.12.2018 року, № 3936 від 11.12.2018 року, № 3935 від 11.12.2018 року, № 3947 від 12.12.2018 року, № 3954 від 14.12.2018 року, № 4007 від 21.12.2018 року (т. 6 а.с. 1-5, 8-21).

Також, з матеріалів справи встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія МЕЛБУД» (далі - виконавець) та Приватним підприємством «АБЗ» (далі - замовник) укладено договір надання послуг № 09/18-02 від 05 вересня 2018 року , відповідно до якого виконавець зобов'язується надати у зумовлені строки замовнику за його заявкою послуги, згідно специфікації до цього договору, що є невід'ємною частиною договору, а замовник зобов'язується оплатити на умовах договору (т. 2, а.с. 79-81).

Пунктом 1.3 зазначеного договору визначено, що найменування послуг , що надаються визначаються у специфікації , яка є невід'ємною частиною договору.

Відповідно до п. 2.1 Договору виконавець надає Послуги за цінами , що погоджені Сторонами в специфікації.

Загальна ціна договору визначається сумою всіх актів надання послуг (п. 2.3 Договору № 09/18-02 від 05.09.2018 року).

Згідно п. 4.1 договору замовник направляє замовлення на отримання послуг за 2 дні до дати виконання будь яким зручним для Сторін способом

Пунктом 4.2 договору визначено, що виконавець у разі неможливості надати послуги у строки передбачені п.4.1. Договору повинен повідомити замовника за допомогою телефонограми, факсу тощо.

П. 4.3 Представник Замовника при прийняті Послуг повинен розписатися в АКТ надання послуг

Відповідно до п. 5.1 розрахунки за кожну надану послугу здійснюються у безготівковій формі, шляхом перерахування грошей на розрахунковий рахунок виконавця.

Замовник за даним Договором несе наступну відповідальність : у разі порушення строків оплати замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі облікової ставки НБУ від суми заборгованості , за кожен день просрочення (п. 7.2 Договору).

Виконавець за даним договором несе наступну відповідальність за несвоєчасне надання послуги Виконавець сплачує Покупцю пеню в розмірі облікової ставки НБУ від вартості просроченого зобов'язання , за кожен день просрочення (п. 7.3 Договору).

Згідно п. 11.2 договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та Діє до 31.12.2018 року.

Відповідно до специфікації № 1 від 05.09.2018 року ТОВ «БК МЕЛБУД» зобов'язується надати ПП «АБЗ» наступні послуги: послуги крана - маніпулятора, послуги з доставки бетонних виробів, послуги з доставки бетонних виробів (т. 2 а.с. 82).

Згідно специфікації № 2 від 01.11.2018 року ТОВ «БК МЕЛБУД» зобов'язується надати ПП «АБЗ» наступні послуги: послуги бетонозмішувачав, послуги екскаватора одноковшевого дизельного JCB (т. 2 а.с. 83).

На виконання умов договору позивачем надано до суду: акт надання послуг від 01.11.2018 року, акт надання послуг від 19.11.2018 року, акт надання послуг від 21 листопада 2018 року (т. 2 а.с. 84-86), податкові накладні № 22 від 19.11.2018 року, № 23 від 21.11.2018 року, № 9 від 01.11.2018 року, які зареєстровані у встановленому законом порядку (т. 5 а.с. 233-240), платіжні доручення щодо сплати послуг за договором № 3935 від 11.12.2018 року, № 3932 від 10.12.2018 року, № 3925 від 07.12.2018 року (т. 6 а.с. 8, 13, 18).

Відповідно до відомостей бухгалтерського обліку запасів на бухгалтерському рахунку 205 «Будівельні матеріали» за жовтень, листопад та грудень 2018 року встановлено, що станом на 31.12.2018 року у ПП «АБЗ» значиться залишок товару поставленого ТОВ «БК МЕЛБУД» по договору № 08/18-01 від 15.08.2018 року, а саме: плитка тротуарна фігурна сіра 45 мм 8788 шт., плитка тротуарна «Старе місто» сіра 45 мм. (т. 2 а.с. 161 - 191).

Крім того, позивачем до матеріалів справи долучені договори підряду на виконання робіт, що підтверджують використання позивачем товарів поставлених ТОВ «УКТОПСНАБ» за договором № УТС-2707 від 27.07.2018 року, ТОВ «БК МЕЛБУД» за договором № 08/18-01 від 15.08.2018 року, та послуг наданих ТОВ «БК МЕЛБУД» за довогором № 009/18-02 від 05.09.2018 року, що підтверджують факт подальшого використання позивачем товарів та послуг у своїй господарській діяльності.

Так, між Управлінням житлово - комунального господарства Мелітопольської міської ради Запорізької області (далі - Замовник) та Приватним підприємством «АБЗ» (далі - підрядник) укладено договір № 131/17 про закупівлю робіт за державні кошти (договір підряду) від 18.09.2017 року, відповідно до якого замовник в межах асигнувань доручає, а підрядник забезпечує на свій ризик, з використанням власних ресурсів (матеріалів, устаткування, робочої сили) відповідно до проектно - кошторисної документації та умов договору виконання протягом 2017-2018 років по об'єкту, а замовник обов'язується на умовах цього договору прийняти ці роботи та оплатити їх. Предмет закупівлі: капітальний ремонт просп. Б.Хмельницького (від вул. Гетьмана Сагайдачного до вул. Героїв України) в м. Мелітополі ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 (45233000-9 Будівництво, влаштування фундаменту та покриття шосе, доріг). Найменування робіт: «капітальний ремонт просп. Б.Хмельницького (від вул. Гетьмана Сагайдачного до вул. Героїв України) в м. Мелітополі» (т. 3 а.с.65-71).

На виконання умов договору позивачем надано до суду: календарний графік виконання робіт на 2018 рік по об'єкту капітальний ремонт просп. Б.Хмельницького (від вул. Гетьмана Сагайдачного до вул. Героїв України) в м. Мелітополі, план фінансування на капітальний ремонт просп. Б.Хмельницького (від вул. Гетьмана Сагайдачного до вул. Героїв України) в м. Мелітополі, протокол узгодження договірної ціни на виконання робіт за договором від 18.09.2017 року та договірну ціну на капітальний ремонт просп. Б.Хмельницького (від вул. Гетьмана Сагайдачного до вул. Героїв України) в м. Мелітополі, що здійснюється у 2018 році, локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-1 на капітальний ремонт просп. Б.Хмельницького (від вул. Гетьмана Сагайдачного до вул. Героїв України) в м. Мелітополі, підсумкова відомість ресурсів, розрахунок загальновиробничих витрат до локального кошторису № 2-1-1 на капітальний ремонт просп. Б.Хмельницького (від вул. Гетьмана Сагайдачного до вул. Героїв України) в м. Мелітополі, пояснювальна записка, розрахунки № 1-4 Прямі витрати і загальновиробничі витрати: будівельні роботи/монтажні роботи, об'єктний кошторис № 2-1, відомості трудомісткості і заробітної плати до об'єктного кошторису № 2-1, капітальний графік виконання робіт на 2017-2018 роки, довідка про вартість виконаних будівельних робіт № 1 за грудень 2018 року, акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2018 року (т. 3 а.с. 72-143, т. 2 а.с. 127-157).

12.07.2018 року між КП «Мелітопольський міський парк культури і відпочинку ім. Горького» (далі - замовник) та Приватним підприємством «АБЗ» (далі - підрядник) укладено договір № 18/18 про закупівлю послуг за державні кошти (договір підряду), відповідно до якого підрядник зобов'язується надати замовникові послуги з благоустрою території, а поточного ремонту кварталу № 12 КП «Мелітопольський міський парк культури і відпочинку ім. Горького» Мелітопольської міської ради Запорізької області (45230000-8 Будівництво трубопроводів, ліній зв'язку та електропередач, шосе. Доріг, аеродромів і залізничних доріг, вирівнювання поверхонь), а замовник прийняти і оплатити такі послуги на умовах, визначених цим договором (т. 3, а.с. 144-145).

На виконання умов договору позивачем надано до суду: протокол узгодження договірної ціни на виконання послуг за договором, календарний графік виконання робіт, договірна ціна на послуги з благоустрою території, а поточного ремонту кварталу № 12 КП «Мелітопольський міський парк культури і відпочинку ім. Горького» Мелітопольської міської ради Запорізької області, локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-1 на послуги з благоустрою території, а поточного ремонту кварталу № 12 КП «Мелітопольський міський парк культури і відпочинку ім. Горького» Мелітопольської міської ради Запорізької області, підсумкова відомість ресурсів, розрахунок загальних витрат до локального кошторису № 2-1-1, розрахунок № 1-4 Прямі витрати і загальновиробничих витрат: будівельні роботи і монтажні роботи, довідка про вартість виконаних робіт та витрат № 3 за листопад 2018 року, акт № 36 приймання виконаних будівельних робіт (т. 3, а.с. 146-172).

Між Управлінням житлово - комунального господарства Мелітопольської міської ради Запорізької області (далі - Замовник) та Приватним підприємством «АБЗ» (далі - підрядник) укладено договір підряду № 135/18 від 13.08.2018 року, відповідно до якого замовник в межах асигнувань доручає, а підрядник забезпечує на свій ризик, з використанням власних ресурсів (матеріалів, устаткування, робочої сили) відповідно до проектно - кошторисної документації та умов договору виконання протягом 2018 року робіт по об'єкту, а замовник обов'язується на умовах цього договору прийняти ці роботи та оплатити їх. Найменування робіт: «капітальний ремонт пішохідної зони по просп. 50-річчя Перемоги (від просп. 50-річчя Перемоги, 39 до вул. Гризодубової) в м. Мелітополі» (т. 3 а.с. 173-178).

На виконання умов договору позивачем надано до суду: план фінансування на капітальний ремонт пішохідної зони по просп. 50-річчя Перемоги (від просп. 50-річчя Перемоги, 39 до вул. Гризодубової) в м. Мелітополі, протокол узгодження договірної ціни на виконання робіт за договором, календарний графік виконання робіт на 2018 рік по об'єкту капітальний ремонт пішохідної зони по просп. 50-річчя Перемоги (від просп. 50-річчя Перемоги, 39 до вул. Гризодубової) в м. Мелітополі, договірна ціна на капітальний ремонт пішохідної зони по просп. 50-річчя Перемоги (від просп. 50-річчя Перемоги, 39 до вул. Гризодубової) в м. Мелітополі, пояснювальна записка на капітальний ремонт пішохідної зони по просп. 50-річчя Перемоги (від просп. 50-річчя Перемоги, 39 до вул. Гризодубової) в м. Мелітополі, об'єктний кошторис № 2-1, розрахунки №1-4 Прямі витрати і загальновиробничі витрати: будівельні роботи і монтажні роботи,, розрахунок загальновиробничих витрат до локального кошторису № 2-1-1 на капітальний ремонт пішохідної зони по просп. 50-річчя Перемоги (від просп. 50-річчя Перемоги, 39 до вул. Гризодубової) в м. Мелітополі, локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-1 на капітальний ремонт пішохідної зони по просп. 50-річчя Перемоги (від просп. 50-річчя Перемоги, 39 до вул. Гризодубової) в м. Мелітополі, підсумкова відомість ресурсів, дефектний акт на капітальний ремонт пішохідної зони по просп. 50-річчя Перемоги (від просп. 50-річчя Перемоги, 39 до вул. Гризодубової) в м. Мелітополі, довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат № 1за листопад 2018 року, акт № 1 приймання виконання будівельних робіт за листопад 2018 року, підсумкова відомість ресурсів на капітальний ремонт пішохідної зони по просп. 50-річчя Перемоги (від просп. 50-річчя Перемоги, 39 до вул. Гризодубової) в м. Мелітополі (т. 3 а.с. 179-217).

Між Управлінням житлово - комунального господарства Мелітопольської міської ради Запорізької області (далі - Замовник) та Приватним підприємством «АБЗ» (далі - підрядник) укладено договір підряду № 137/18 від 17.08.2018 року, відповідно до якого замовник в межах асигнувань доручає, а підрядник забезпечує на свій ризик, з використанням власних ресурсів (матеріалів, устаткування, робочої сили) відповідно до проектно - кошторисної документації та умов договору виконання протягом 2018 року робіт по об'єкту, а замовник обов'язується на умовах цього договору прийняти ці роботи та оплатити їх. Найменування робіт: «капітальний ремонт дорожнього покриття по вул. Чернишевського (від вул. Університетської до вул. Інтеркультурної) в м. Мелітополі» (т. 3 а.с. 218-223).

На виконання умов договору позивачем надано до суду: план фінансування на капітальний ремонт дорожнього покриття по вул. Чернишевського (від вул. Університетської до вул. Інтеркультурної) в м. Мелітополі, протокол узгодження договірної ціни на виконання робіт за договором, календарний графік виконання робіт на 2018 рік по об'єкту капітальний ремонт дорожнього покриття по вул. Чернишевського (від вул. Університетської до вул. Інтеркультурної) в м. Мелітополі, договірна ціна на капітальний ремонт дорожнього покриття по вул. Чернишевського (від вул. Університетської до вул. Інтеркультурної) в м. Мелітополі, пояснювальна записка капітальний ремонт дорожнього покриття по вул. Чернишевського (від вул. Університетської до вул. Інтеркультурної) в м. Мелітополі, об'єктний кошторис № 2-1, розрахунки №1-4 Прямі витрати і загальновиробничі витрати: будівельні роботи і монтажні роботи, розрахунок загальновиробничих витрат до локального кошторису № 2-1-1 на капітальний ремонт дорожнього покриття по вул. Чернишевського (від вул. Університетської до вул. Інтеркультурної) в м. Мелітополі, локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-1 на капітальний ремонт дорожнього покриття по вул. Чернишевського (від вул. Університетської до вул. Інтеркультурної) в м. Мелітополі, підсумкова відомість ресурсів, дефектний акт на капітальний ремонт дорожнього покриття по вул. Чернишевського (від вул. Університетської до вул. Інтеркультурної) в м. Мелітополі, довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за листопад 2018 року, акт приймання виконання будівельних робіт за листопад 2018 року, підсумкова відомість ресурсів на капітальний ремонт пішохідної зони по просп. 50-річчя Перемоги (від просп. 50-річчя Перемоги, 39 до вул. Гризодубової) в м. Мелітополі (т. 3 а.с. 224-250, т. 4 а.с. 1-11).

Між Управлінням житлово - комунального господарства Мелітопольської міської ради Запорізької області (далі - Замовник) та Приватним підприємством «АБЗ» (далі - підрядник) укладено договір № 175/18 про закупівлю послуг за державні кошти (договір підряду) від 11.10.2018 року, відповідно до якого замовник в межах асигнувань доручає, а підрядник забезпечує на свій ризик, з використанням власних ресурсів (матеріалів, устаткування, робочої сили) у 2018 році надати замовникові послуги зазначені в предметі закупівлі, а замовник - прийняти і оплатити такі послуги на умовах, визначених цим договором. Конкретна назва предмету закупівлі: поточний ремонт дорожнього одягу та покриття доріг, тротуарів вулично - дорожньої мережі, прибудинкових територій та внутрішньо квартальних проїздів м. Мелітополь. Коди відповідних класифікаторів предмета закупівлі (за наявності): 45230000-8 Будівництво трубопроводів, ліній зв'язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг, вирівнювання поверхонь (т. 4 а.с. 12-15).

На виконання умов договору позивачем надано до суду: протокол узгодження договірної ціни на виконання робіт за договором на поточний ремонт дорожнього одягу та покриття доріг, тротуарів вулично - дорожньої мережі, прибудинкових територій та внутрішньо квартальних проїздів м. Мелітополь, договірна ціна на поточний ремонт дорожнього одягу та покриття доріг, тротуарів вулично - дорожньої мережі, прибудинкових територій та внутрішньо квартальних проїздів м. Мелітополь, локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-1 на поточний ремонт дорожнього одягу та покриття доріг, тротуарів вулично - дорожньої мережі, прибудинкових територій та внутрішньо квартальних проїздів м. Мелітополь, розрахунок загальновиробничих витрат до локального кошторису № 2-1-1 на поточний ремонт дорожнього одягу та покриття доріг, тротуарів вулично - дорожньої мережі, прибудинкових територій та внутрішньо квартальних проїздів м. Мелітополь, локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-2 на поточний ремонт дорожнього одягу та покриття доріг, тротуарів вулично - дорожньої мережі, прибудинкових територій та внутрішньо квартальних проїздів м. Мелітополь, розрахунок загальновиробничих витрат до локального кошторису № 2-1-1 на поточний ремонт дорожнього одягу та покриття доріг, тротуарів вулично - дорожньої мережі, прибудинкових територій та внутрішньо квартальних проїздів м. Мелітополь, підсумкова відомість ресурсів, пояснювальна записка на поточний ремонт дорожнього одягу та покриття доріг, тротуарів вулично - дорожньої мережі, прибудинкових територій та внутрішньо квартальних проїздів м. Мелітополь, розрахунки № 1-4 Прямі витрати і загальновиробничі витрати: будівельні роботи / монтажні роботи, об'єктний кошторис № 2-1 на поточний ремонт дорожнього одягу та покриття доріг, тротуарів вулично - дорожньої мережі, прибудинкових територій та внутрішньо квартальних проїздів м. Мелітополь, дефектний акт на поточний ремонт дорожнього одягу та покриття доріг, тротуарів вулично - дорожньої мережі, прибудинкових територій та внутрішньо квартальних проїздів м. Мелітополь, додаткова угода № 1 про закупівлю послуг за державні кошти (договору підряду) від 11.10.2018 року № 175/18, протокол узгодження договірної ціни на надання послуг за договором, календарний графік на поточний ремонт дорожнього одягу та покриття доріг, тротуарів вулично - дорожньої мережі, прибудинкових територій та внутрішньо квартальних проїздів м. Мелітополь, локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-1 на поточний ремонт дорожнього одягу та покриття доріг, тротуарів вулично - дорожньої мережі, прибудинкових територій та внутрішньо квартальних проїздів м. Мелітополь, розрахунок загальновиробничих витрат до локального кошторису № 2-1-1 на поточний ремонт дорожнього одягу та покриття доріг, тротуарів вулично - дорожньої мережі, прибудинкових територій та внутрішньо квартальних проїздів м. Мелітополь, локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-2 на поточний ремонт дорожнього одягу та покриття доріг, тротуарів вулично - дорожньої мережі, прибудинкових територій та внутрішньо квартальних проїздів м. Мелітополь, розрахунок загальновиробничих витрат до локального кошторису № 2-1-1 на поточний ремонт дорожнього одягу та покриття доріг, тротуарів вулично - дорожньої мережі, прибудинкових територій та внутрішньо квартальних проїздів м. Мелітополь, підсумкова відомість ресурсів, розрахунки № 1-4 Прямі витрати і загальновиробничі витрати: будівельні роботи/монтажні роботи, пояснювальна записка на поточний ремонт дорожнього одягу та покриття доріг, тротуарів вулично - дорожньої мережі, прибудинкових територій та внутрішньо квартальних проїздів м. Мелітополь, об'єктний кошторис № 2-1 на поточний ремонт дорожнього одягу та покриття доріг, тротуарів вулично - дорожньої мережі, прибудинкових територій та внутрішньо квартальних проїздів м. Мелітополь, дефектний акт на поточний ремонт дорожнього одягу та покриття доріг, тротуарів вулично - дорожньої мережі, прибудинкових територій та внутрішньо квартальних проїздів м. Мелітополь, довідка про вартість виконаних будівельних робіт № 2 за листопад 2018 року, акт № 2 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2018 року, підсумкова відомість ресурсів на поточний ремонт дорожнього одягу та покриття доріг, тротуарів вулично - дорожньої мережі, прибудинкових територій та внутрішньо квартальних проїздів м. Мелітополь, розрахунок загальновиробничих витрат до локального кошторису № 2-1-2 на поточний ремонт прибудинкових територій та внутрішньо квартальних проїздів м. Мелітополь, довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати № 3 за грудень 2018 року, акт № 3 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2018 року, підсумкова відомість ресурсів на поточний ремонт дорожнього одягу та покриття доріг, тротуарів вулично - дорожньої мережі, прибудинкових територій та внутрішньо квартальних проїздів м. Мелітополь, розрахунок загальновиробничих витрат до локального кошторису № 2-1-1 на поточний ремонт покриття доріг і тротуарів вулично - дорожньої мережі, акт № 4 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2018 року, підсумкова відомість ресурсів на поточний ремонт дорожнього одягу та покриття доріг, тротуарів вулично - дорожньої мережі, прибудинкових територій та внутрішньо квартальних проїздів м. Мелітополь, розрахунок загальновиробничих витрат до локального кошторису № 2-1-1 на поточний ремонт прибудинкових територій та внутрішньо квартальних проїздів (т. 4 а.с. 16-250, т. 5 а.с. 1-31).

Між Управлінням житлово - комунального господарства Мелітопольської міської ради Запорізької області (далі - Замовник) та Приватним підприємством «АБЗ» (далі - підрядник) укладено договір підряду № 205/18 від 08.11.2018 року, відповідно до якого замовник в межах асигнувань доручає, а підрядник забезпечує на свій ризик, з використанням власних ресурсів (матеріалів, устаткування, робочої сили) відповідно до проектно - кошторисної документації та умов договору виконання протягом 2018 року робіт по об'єкту, а замовник обов'язується на умовах цього договору прийняти ці роботи та оплатити їх. Найменування робіт: «капітальний ремонт внутрішньо квартальної проїзної дороги за адресою вул. Інтеркультурна, 398 в м. Мелітополі» (т. 5 а.с. 32-37).

На виконання умов договору позивачем надано до суду: план фінансування на капітальний ремонт внутрішньо квартальної проїзної дороги за адресою вул. Інтеркультурна, 398 в м. Мелітополі, календарний графік виконання робіт на 2018 рік по об'єкту капітальний ремонт внутрішньо квартальної проїзної дороги за адресою вул. Інтеркультурна, 398 в м. Мелітополі, протокол узгодження ціни на виконання робіт за договором, договірна ціна на капітальний ремонт внутрішньо квартальної проїзної дороги за адресою вул. Інтеркультурна, 398 в м. Мелітополі, локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-1 на капітальний ремонт внутрішньо квартальної проїзної дороги за адресою вул. Інтеркультурна, 398 в м. Мелітополі, підсумкова відомість ресурсів, розрахунок загальновиробничих витрат до локального кошторису № 2-1-1 на капітальний ремонт внутрішньо квартальної проїзної дороги за адресою вул. Інтеркультурна, 398 в м. Мелітополі, об'єктний кошторис № 2-1, довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за листопад 2018 року, акт № 1 приймання виконання будівельних робіт за листопад 2018 року, підсумкова відомість ресурсів на капітальний ремонт внутрішньо квартальної проїзної дороги за адресою вул. Інтеркультурна, 398 в м. Мелітополі (т. 5 а.с. 38-75).

Між Управлінням житлово - комунального господарства Мелітопольської міської ради Запорізької області (далі - Замовник) та Приватним підприємством «АБЗ» (далі - підрядник) укладено договір підряду № 206/18 від 08.11.2018 року, відповідно до якого замовник в межах асигнувань доручає, а підрядник забезпечує на свій ризик, з використанням власних ресурсів (матеріалів, устаткування, робочої сили) відповідно до проектно - кошторисної документації та умов договору виконання протягом 2018 року робіт по об'єкту, а замовник обов'язується на умовах цього договору прийняти ці роботи та оплатити їх. Найменування робіт: «капітальний ремонт внутрішньо квартальної проїзної дороги за адресою вул. Монастирська, 20 в м. Мелітополі» (т. 5 а.с. 76-81).

На виконання умов договору позивачем надано до суду: план фінансування на капітальний ремонт внутрішньо квартальної проїзної дороги за адресою вул. Монастирська, 20 в м. Мелітополі, календарний графік виконання робіт на 2018 рік по об'єкту капітальний ремонт внутрішньо квартальної проїзної дороги за адресою вул. Монастирська, 20 в м. Мелітополі, протокол узгодження ціни на виконання робіт за договором, договірна ціна на капітальний ремонт внутрішньо квартальної проїзної дороги за адресою вул. Монастирська, 20 в м. Мелітополі, локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-1 на капітальний ремонт внутрішньо квартальної проїзної дороги за адресою вул. Монастирська, 20 в м. Мелітополі, підсумкова відомість ресурсів, розрахунок загальновиробничих витрат до локального кошторису № 2-1-1 на капітальний ремонт внутрішньо квартальної проїзної дороги за адресою вул. Монастирська, 20 в м. Мелітополі, пояснювальна записка на капітальний ремонт внутрішньо квартальної проїзної дороги за адресою вул. Монастирська, 20 в м. Мелітополі, розрахунки № 1-4 Прямі витрати і загальновиробничі витрати: будівельні роботи/монтажні роботи, об'єктний кошторис № 2-1, довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат № 1 за листопад 2018 року, акт № 1 приймання виконання будівельних робіт за листопад 2018 року, підсумкова відомість ресурсів на капітальний ремонт внутрішньо квартальної проїзної дороги за адресою вул. Монастирська, 20 в м. Мелітополі, розрахунок загальновиробничих витрат до локального кошторису № 2-1-1 на ремонтно - будівельні роботи (т. 5 а.с. 82-125).

Між Управлінням житлово - комунального господарства Мелітопольської міської ради Запорізької області (далі - Замовник) та Приватним підприємством «АБЗ» (далі - підрядник) укладено договір підряду № 207/18 від 08.11.2018 року, відповідно до якого замовник в межах асигнувань доручає, а підрядник забезпечує на свій ризик, з використанням власних ресурсів (матеріалів, устаткування, робочої сили) відповідно до проектно - кошторисної документації та умов договору виконання протягом 2018 року робіт по об'єкту, а замовник обов'язується на умовах цього договору прийняти ці роботи та оплатити їх. Найменування робіт: «капітальний ремонт внутрішньо квартальної проїзної дороги за адресою бул. 30-річчя Перемоги, 40/2 в м. Мелітополі» (т. 5 а.с. 126-131).

На виконання умов договору позивачем надано до суду: план фінансування на капітальний ремонт внутрішньо квартальної проїзної дороги за адресою бул. 30-річчя Перемоги, 40/2 в м. Мелітополі, календарний графік виконання робіт на 2018 рік по об'єкту капітальний ремонт внутрішньо квартальної проїзної дороги за адресою бул. 30-річчя Перемоги, 40/2 в м. Мелітополі, протокол узгодження ціни на виконання робіт за договором, договірна ціна на капітальний ремонт внутрішньо квартальної проїзної дороги за адресою бул. 30-річчя Перемоги, 40/2 в м. Мелітополі, локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-1 на капітальний ремонт внутрішньо квартальної проїзної дороги за адресою бул. 30-річчя Перемоги, 40/2 в м. Мелітополі, підсумкова відомість ресурсів, розрахунок загальновиробничих витрат до локального кошторису № 2-1-1 на ремонтно - будівельні роботи, пояснювальна записка на капітальний ремонт внутрішньо квартальної проїзної дороги за адресою бул. 30-річчя Перемоги, 40/2 в м. Мелітополі, розрахунки № 1-4 Прямі витрати і загальновиробничі витрати: будівельні роботи/монтажні роботи, об'єктний кошторис № 2-1, довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат № 1 за листопад 2018 року, акт № 1 приймання виконання будівельних робіт за листопад 2018 року, підсумкова відомість ресурсів на капітальний ремонт внутрішньо квартальної проїзної дороги за адресою бул. 30-річчя Перемоги, 40/2 в м. Мелітополі, розрахунок загальновиробничих витрат до локального кошторису № 2-1-1 на ремонтно - будівельні роботи (т. 5 а.с. 132-172).

Проаналізувавши надані позивачем первинні документи судом встановлено, що вказані документи не мають дефектів щодо форми, змісту або пошкодження, які б зумовили втрату ними юридичної сили і доказовості, тобто оформлені відповідно до чинного законодавства України, містять необхідні для цілей оподаткування відомості про зміст та обсяг розглядуваних операцій та засвідчують фактичний рух активів між задекларованими учасниками.

Суд вказує на те, що Податковий кодекс України встановлює перелік документів (податкова накладна, митна декларація, товарний чек, інший платіжний чи розрахунковий документ), на підставі яких у платника податків вникає право на включення відповідних сум до податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на прибуток.

Суд зазначає, що пп. 201.10 ПК України визначено, що підставою для нарахування податкового кредиту є податкова накладна, яка засвідчує факт придбання платником податків товару.

Відповідно позивачем під час перевірки податковому органу були надані податкові накладні, які на думку суду є належним документом, який підтверджує право платника податку на податковий кредит є належним чином оформлені податкові накладні. Податкові накладні надані позивачу його контрагентами оформлені відповідно до вимог законодавства і тому підстав для виключення із складу податкового кредиту зазначених в них сум ПДВ немає.

При цьому, суд враховує, що на момент здійснення спірних господарських операцій позивач та його контрагент були належним чином зареєстровані як юридичні особи та платники податку на додану вартість, установчі документи недійсними в судовому порядку не визнавалися.

Суд зазначає, що чинне законодавство не ставить умовою виникнення податкових зобов'язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагента, фактичного знаходження його за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів або спеціальних дозволів у останнього. Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентом своїх зобов'язань, адже, поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов'язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме, платника не наділено повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов'язань.

За умови не встановлення контролюючим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальника для одержання позивачем незаконної податкової вигоди, останній не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 27.01.2016 року у справі № 4842/11/2670.

Також, у пункті 13 постанови від 24.04.2018 року по справі № 813/8500/13-а Верховним Судом викладено правову позицію, відповідно до якої, норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними».

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17.04.2018 року у справі № 808/1543/17 та від 07.03.2018 року у справі № 804/3420/16.

Відповідно до статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальних характер, тому позивач не може нести відповідальності за можливі протиправні дії інших юридичних осіб, оскільки вони перебувають поза межами його впливу.

Неприпустимість притягнення до відповідальності однієї компанії, за неправомірні дії іншої компанії підтверджується практикою Європейського суду з прав людини.

Так, в рішенні Європейського суду з прав людини від 22.01.2009 року у справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії» (заява № 3991/03) зазначено, що у разі якщо національні органи за відсутності будь-яких вказівок на безпосередню участь фізичної або юридичної особи у зловживанні, пов'язаним зі сплатою ПДВ, який нараховується у ланцюгу поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все ж таки застосовують негативні наслідки до отримувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов'язання, за дії або бездіяльність постачальника, який перебував поза межами контролю отримувача і у відношенні якого у нього не засобів перевірки та забезпечення його виконання, то такі владні органи порушують справедливий баланс, який має підтримуватися між вимогами суспільних інтересів та вимогами захисту права власності.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 09.01.2007 у справі «Інтерсплав проти України», якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку.

Отже, Європейський суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагентом.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Частиною другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Більше того, суд зазначає, що контролюючим органом в акті перевірки не наведено жодних обставин та доказів, які б свідчили про невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про не пов'язаність операцій з господарською діяльністю позивача, фіктивність вчинених операцій, а також про те, що вчинення зазначених операцій не обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру).

Посилання відповідача на те, що нереальність господарських операцій позивача підтверджена дослідженням ланцюга постачання між контрагентом позивача та його контрагентами, які не є контрагентами позивача, є неприйнятними, оскільки при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні оцінюватися відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку, внаслідок чого не є обов'язковою передумовою для визначення податковим органом грошових зобов'язань по господарським операціям, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. Відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Суд визнає, що у будь-якому випадку реалізуючи господарську компетенцію при укладенні та виконанні господарських договорів, сторони цього договору можуть вимагати від контрагента дотримання умов цих договорів, тією мірою якою дозволяють його (їх) умови. Перекладати на сторону договору обов'язки контролю свого контрагента за межами взаємовідносин, як того вимагає податковий орган, знаходиться за межами господарської компетенції суб'єкта господарювання та не входить до прав та обов'язків платника податку, зокрема на додану вартість. Це в свою чергу у межах спірних відносин позивача як платника податку покладає додаткове не передбачене законом обтяження, що є недопустимим.

Аналогічні висновки щодо застосування норм викладені, зокрема в постановах Верховного Суду від 11.12.2018 року у справі № 803/2094/15, від 20.12.2018 року у справі № 815/4992/16.

Стосовно посилання відповідача у акті перевірки на те, що видаткові накладні надані для перевірки оформлені з порушенням вимог ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», суд зазначає, що відповідні податкові накладні оформлювались контрагентами позивача, а не позивачем.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до абз. 9 ч. 2 ст. 9 Закону № 996 неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Отже, виявлені недоліки щодо оформлення видаткових накладних не є підставою для невизнання господарських операцій.

Крім того, суд зазначає, що вказані видаткові накладні містять підписи осіб постачальника та покупця, які засвідчені печатками підприємств.

Стосовно посилання відповідача у акті перевірки на належне оформлення товаросупроводжувальної документації за договорами поставки з контрагентами ТОВ «УКРТОПСНАБ» та ТОВ «БК МЕЛБУД», суд вказує наступне.

Відповідно до розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Мінтранспорту від 14.10.1997 р. №363, товаротранспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюється облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу, товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Згідно пунктів 11.1 вказаних правил, основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна.

Таким чином, товарно-транспортна накладна є обов'язковим первинним документом на підтвердження реальності господарських операцій з послуг перевезення.

Така правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 13.11.2018 року у справі №822/6312/15.

В той же час, відповідно до постанови Верховного Суду від 11.12.2018 року у справі №807/143/16, товарно-транспортна накладна не є документом, що підтверджує факт придбання або продажу товарно-матеріальних цінностей, наявність або відсутність товарно-транспортних накладних та недоліки у їх оформленні не є підставою для висновків про безтоварність господарської операції, якщо з інших даних вбачається фактичний рух активів або зміни у зобов'язаннях платника податків.

Суд зазначає, що обставини справи свідчать про те, що спірні господарські операції позивача з його контрагентами є реальними, факт їх вчинення та наявність ділової мети їх вчинення підтверджується належними доказами.

З урахуванням вищенаведеного висновки Акту перевірки щодо завищено від'ємне значення податку на додану вартість, яке зараховується у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість у сумі 199724 грн., у т.ч. за листопад 2018 року у сумі 199724 грн., завищено від'ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в декларації за грудень 2018 року у сумі 211462грн., з них в листопаді 2018 року у сумі 174490 грн., в грудні 2018 року у сумі 211462 грн., занижено податкове зобов'язання з податку на додану вартість всього у сумі 565792 грн., у т.ч. в декларації за грудень 2018 року у сумі 565792 грн. є безпідставними.

Таким чином, суд зазначає, що відповідачем не доведено відсутність фінансово - господарських відносин між ТОВ «УКРТОПСНАБ» та ТОВ «БК МЕЛБУД», а прийняті відповідачем спірні податкові повідомлення - рішення від 24.09.2019 року № 000062510 та № 000063510 ґрунтуються лише на припущеннях відповідача, у зв'язку з чим є протиправним та такими, що підлягають скасуванню.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до вимог ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В Рішенні від 10 лютого 2010 року у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Крім цього, згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України", заява № 4909/04, рішення від 10 лютого 2010 року, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

У відповідності до вимог ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

На підставі вищевикладеного, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог Приватного підприємства «АБЗ» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень - рішень від 24.09.2019 року № 000062510 про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість Приватного підприємства «АБЗ» у сумі 411186 грн., з яких сума завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду - 211462 грн., сума завищення від'ємного значення, яку зараховано у зменшення суми податкового боргу з ПДВ - 19974 грн.; № 000063510 про збільшення суми грошового зобов'язання Приватного підприємства «АБЗ» за платежем податок на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 848688 грн., з яких: за податковими зобов'язаннями - 565792 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 282896 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Приватного підприємства «АБЗ» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень - рішень від 24.09.2019 року № 000062510 про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість Приватного підприємства «АБЗ» у сумі 411186 грн., з яких сума завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду - 211462 грн., сума завищення від'ємного значення, яку зараховано у зменшення суми податкового боргу з ПДВ - 19974 грн.; № 000063510 про збільшення суми грошового зобов'язання Приватного підприємства «АБЗ» за платежем податок на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 848688 грн., з яких: за податковими зобов'язаннями - 565792 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 282896 грн. - задоволенню.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 24.09.2019 року № 000062510 про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість Приватного підприємства «АБЗ» у сумі 411186 грн., з яких сума завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду - 211462 грн., сума завищення від'ємного значення, яку зараховано у зменшення суми податкового боргу з ПДВ - 19974 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 24.09.2019 року № 000063510 про збільшення суми грошового зобов'язання Приватного підприємства «АБЗ» за платежем податок на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 848688 грн., з яких: за податковими зобов'язаннями - 565792 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 282896 грн.

Стягнути на користь Приватного підприємства «АБЗ» (, 85108, Донецька область, м. Дружківка, вул. Енгельса Ф., буд. 110) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області (87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59, ) судовий збір в розмірі 18898 (вісімнадцять тисяч вісімсот дев'яносто вісім) гривень 11 копійок.

Рішення прийнято у нарадчій кімнаті та проголошена вступна та резолютивна частини у судовому засіданні 10 березня 2020 року в присутності представників позивача та відповідача.

Повний текст рішення складено та підписано 20 березня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15-5 п. 15 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.В. Олішевська