Справа № 742/171/20
Суддя: Коваленко А. В.
Дата ухвалення: 2020-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/742/10/20
Єдиний унікальний № 742/171/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2020 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області: в складі головуючого судді Коваленка А.В., за участю секретаря судового засідання Риндя Л.А., , розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Херсонській області Василенко Олександра Юрійовича про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін.

У січні 2020 року позивач звертаючись до суду з заявою просить суд, скасувати постанову серії ЕАК № 1875295 від 18.12.2019 року про накладення на нього адміністративного стягнення за ст.132-1 КУпАп у виді штрафу розміром 510 гривень , а справу закрити.

Аргументує свої вимоги тим, постановою серія ЕАК № 1875295 від 18.12.2019 року на нього накладено стягнення у виді штрафу 510 гривень, за те що 18.12.2019 року приблизно о 10.25 годин вантажним транспортним засобом ТЗ «MAN TGX 18400», д.н.з. НОМЕР_1 , причіп «ALI RIZA USTA TANKER» д.н.з. НОМЕР_2 на автошляху М-14 203 км водій ОСОБА_1 перевозив вантаж навантаження якого на вісь тягача становила 11750 кг, чим порушив п. 22.5 ПДР України, перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових ТЗ автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

З даною постановою він не погоджується в зв`язку з тим, що здійснення габаритно-вагового контролю регламентовано Порядком №879. Відповідно до вимог підпункту 2 пункту 2 Порядку № 879 від 27 червня 2007 року передбачено, що зважування - процес визначення за допомогою зважувального обладнання габаритно -вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь(осі) транспортного засобу, що проводиться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом влади.

В зв`язку з відсутністю методики вимірювання по осьового навантаження та маси вантажних транспортних засобів не можливо встановити достовірного та точного показника навантаження на кожну вісь транспортного засобу, а отже результати зважування є незаконними, а постанова підлягає скасуванню.

Відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду від 22 січня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження .

Протокольною ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 04.02.2020 відкладено розгляд справи в зв`язку з відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи.

ІІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Розгляд справи здійснювався без участі сторін.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

Відповідно до товарно-транспортної накладної від 16.12.2019 вбачається, що ОСОБА_1 здійснював перевезення дизельне пальне кукурудзи на автомобілі «MAN TGX 18400», д.н.з. НОМЕР_1 , причіп «ALI RIZA USTA TANKER» д.н.з. НОМЕР_2 , загальна маса якого 29995кг. (а.с.12).

Постановою серія ЕАК № 1875295 від 18.12.2019 року на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу 510 гривень, за те що 18.12.2019 року приблизно о 10.25 годин вантажним транспортним засобом ТЗ «MAN TGX 18400», д.н.з. НОМЕР_1 , причіп «ALI RIZA USTA TANKER» д.н.з. НОМЕР_2 на автошляху М-14 203 км водій ОСОБА_1 перевозив вантаж навантаження якого на вісь тягача становила 11750 кг, чим порушив п. 22.5 ПДР України, перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових ТЗ автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.що ( а.п.8-9).

Відповідно до квитанції № 67591 від 18.12.2019 року, у автомобіля Man TGX 18.400, д.н.з НОМЕР_1 , який буксирував причіп Ali Riza Usta Tanker, днз НОМЕР_3 осьові навантаження у кілограмах складали: Ось 1 - 6850, Ось 2 - 11750, Ось 3 - 6800, Ось 4 - 6800, Ось 5 - 6800, загальна маса 3900 кг.( а.п.13);

V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Відповідно до вимог статті 19 Конституція України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження( стаття 19 КАСУ).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів( стаття 77 КАСУ)

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності(стаття 245КУпАП).

Ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності (стаття 7 КУпАП).

Відповідно до ч.2 ст.29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються вантажні перевезення.

Крім того, ст.48 цього Закону встановлено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень, обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Ст.33 Закону України "Про автомобільні дороги" передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №103 від 11.02.2015 року затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, відповідно до пункту 1 якого Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Підпунктами 2, 15, 27, 54, 58, 62 пункту 5 даного Положення передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті; здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю; проводить перевірки за додержанням суб`єктами господарювання, фізичними особами та юридичними особами вимог законодавства про транспорт; здійснює контроль наявності, видачу дозвільних документів на здійснення перевезень та контроль відповідності виду перевезення, що фактично здійснюється; здійснює інші повноваження, визначені законом.

Згідно з пунктом 8 вказаного Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням суб`єктами господарювання ліцензійних умов, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, а також диспетчерського контролю за роботою автомобільних перевізників визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року №1567 (далі - Порядок № 1567).

Відповідно до пункту 3 вказаного Порядку органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансінспекція, її територіальні органи - управління в Автономній Республіці Крим, обласні, Київське та Севастопольське міські, районні управління.

Відповідно до пункту 4 Порядку №1567 державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно з пунктом 14 Порядку №1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Пунктом 15 Порядку №1567 передбачено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється, серед іншого: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Пунктом 16 Порядку №1567 передбачено, зокрема, що під час проведення рейдової перевірки можливе здійснення габаритно-вагового контролю.

Відповідно до пункту 21 Порядку №1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені в Законі України «Про автомобільний транспорт» №2344-III від 05.04.2001 року, з змінами і доповненнями (далі - Закон № 2344-III).

В розумінні статті 1 Закону №2344-III автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями.

Відповідно до вимог частини першої та другої статті 48 Закону №2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків (частина четверта статті 48 Закону №2344-III).

Здійснення габаритно-вагового контролю регламентовано Порядком №879.

Згідно з пунктами 3, 4 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху; робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку.

Процедуру взаємодії посадових осіб Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів (далі - посадові особи Укртрансінспекції), працівників відповідних підрозділів Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху (далі - відповідні підрозділи МВС), а також служб автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі та підприємств, визначених у встановленому законодавством порядку (далі - служби автомобільних доріг), під час організації та проведення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - транспортні засоби) під час проїзду автомобільними дорогами загального користування визначає Порядок №1007/1207.

Пунктами 16, 18, 19 Порядку №879 визначено, що габаритно-ваговий контроль на стаціонарних пунктах включає документальний, попередній та/або точний контроль, на пересувних - документальний, точний контроль. За результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення. Під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансбезпека або її територіальні органи керуються методикою, затвердженою Мінекономрозвитку.

Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №30 від 18.01.2001 року, транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, передбачено що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Судом, встановлено, що за результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу Man TGX 18.400, днз НОМЕР_1 , який буксирував причіп Ali Riza Usta Tanker, днз НОМЕР_3 осьові навантаження у кілограмах складали: Ось 1 - 6850, Ось 2 - 11750, Ось 3 - 6800, Ось 4 - 6800, Ось 5 - 6800, загальна маса 3900 кг. .

Результати вимірювання вагових параметрів автомобіля марки Man TGX 18.400, днз НОМЕР_1 , який буксирував причіп Ali Riza Usta Tanker, днз НОМЕР_3 , наведені у квитанцією № 67591.

В позовній заяві позивачем не заперечуючи результатів контрольного зважування, зазначено, що результати зважування є недійсними, оскільки відсутня затверджена методика на підставі якої проводиться процес вимірювання (зважування) габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісі (осі) транспортного засобу .

Суд констатує, що на даний час методика у відповідності до пункту 19 Порядку № 879, на підставі якої проводиться процес вимірювання (зважування) габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісі (осі) транспортного засобу Мінекономрозвитку не затверджена.

Проте, відсутність методики, затвердженої Мінекономрозвитку, не звільняє перевізників від відповідальності за перевищення вагових та габаритних параметрів транспортного засобу, у зв`язку з чим відповідні посилання позивача не можуть бути підставою для скасування постанови.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суд від 03 липня 2019 року в справі №819/1381/16, провадження №К/9901/24562/18.

Суд не приймає до уваги товарно-транспортну накладну від 16.12.2019 відповідно до якої ОСОБА_1 здійснював перевезення дизельне пальне на автомобілі «MAN TGX 18400», д.н.з. НОМЕР_1 , причіп «ALI RIZA USTA TANKER» д.н.з. НОМЕР_2 , загальна маса якого 29995кг, оскільки дана товарно- транспортна накладна датована 16.12.2019 року, а порушення за яке притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності виявлено 18.12.2019 року, а отже дана накладна є неналежним доказом.

Таким чином, суд вважає встановленим, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Man TGX 18.400, днз НОМЕР_1 , який буксирував причіп Ali Riza Usta Tanker, днз НОМЕР_3 , осьове навантаження на вісь 2, якого складало 11750 кг, при максимально допустимому навантаженні 11000 кг, що є порушенням п.22.5 ПДР.

Отже, наявні в справі докази в сукупності повністю підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог пункту 22.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ст.132-1 КУпАП.

Таким чином, викладені позивачем у позовній заяви обставини, не відповідають дійсності, оскільки в судовому засіданні були повністю спростовані наявними в праві доказами, а тому суд не знаходить правових підстав для скасування постанови відповідача.

Згідно ст.139 КАС України судові витрати в частині судового збору компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 77, 241, 242, 243, 245, 246,250, 251,271, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до інспектора Управління патрульної поліції в Херсонській області Василенко Олександра Юрійовича про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду через Прилуцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення, з одночасним надісланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі прийняття постанови в письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Коваленко А.В.