Справа № 378/222/20
Суддя: Скороход Т. Н.
Дата ухвалення: 2020-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер: 378/222/20
Провадження № 2-а/378/4/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.03.2020 року Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Скороход Т. Н.,

за участю секретаря: Соколової О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора поліції батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква Канівця Олега Ігоровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що 3 березня 2020 року відповідачем відносно нього винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.121 КУпАП за порушення ним п. 31.4.7 ПДР України, відповідно до якої він 3 березня 2020 року на автодорозі Житомир-Сквира-Ставище керував автомобілем ВАЗ 21099, номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом, номерний знак НОМЕР_2 , на якому був відсутній грязезахисний бризковик. Вийшовши з автомобіля, він дійсно побачив, що даний бризковик на напівпричепі відсутній, хоч при виїзді з м. Біла Церква він був наявний, про що повідомив відповідача, сказавши, що надалі буде рухатися якомога коротшим шляхом до місця ремонту, ввімкнувши аварійну сигналізацію на автомобілі відповідно до п. п. 9.9, 9.11 ПДР України. Проте, інспектор наполіг на тому, що з його боку є порушення і виніс вищевказану постанову. Вважає, що відповідач не повно з`ясував обставини справи, не встановив його вину, обставини, які обтяжують та пом`якшують відповідальність, не надав йому можливості скористатися правом вжиття заходів для усунення несправності, яка виникла в дорозі відповідно до п. 31.4 ПДР України.

Позивач просить суд скасувати вищевказану постанову та закрити провадження по справі.

Позивач в судове засідання не прибув, до суду подав письмову заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, справу просить розглядати у його відсутність (а. с. 22).

В судове засідання відповідач не прибув, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений у відповідності з вимогами ч. 1 ч. 2 ст. 268 КАС України шляхом направлення тексту повістки та копії ухвали про відкриття провадження на офіційну електронну адресу (а. с. 15, 19).

Суд керуючись положеннями ч. 5 ст. 77 КАС України приймає рішення на підставі доказів наявних у справі.

Суд, з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи встановлено, що 03.03.2020 старшим лейтенантом поліції батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква Канівцем О.І. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2190994, якою позивача було притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 340 грн. за порушення п.31.4.7 (е) ПДР України - керування автомобілем з напівпричепом, у якому відсутній грязезахисний фартух та бризговик.

За п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч.1 ст.121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності вказується на порушення ним п.31.4.7 (е) ПДР України.

Відповідно до п. 31.4, п. 31.4.7 (е) ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей: відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач заперечує свою вину та підстави для притягнення його до відповідальності. Позивач у позовній заяві вказує на те, що при його виїзді перед початком руху в м. Біла Церква він перевірив в технічному стані транспортного засобу та напівпричепа, грязезахисні фартухи та бризговики на напівпричепі були наявні. Погоджується з тим, що на момент зупинки вищевказаний грязезахисний фартух та бризговик був відсутній, та про його відсутність йому повідомив відповідач, на що він йому пояснив, що цього не бачив, оскільки в бокові дзеркала заднього огляду напівпричепа не видно (ширина автомобіля більша ніж ширина напівпричипа) та повідомив інспектора, що надалі буде рухатися якомога коротшим шляхом до місця ремонту, найповільніше та увімкне аварійну сигналізацію на автомобілі відповідно до вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил, та усуне вказаний недолік, про що написав йому письмове пояснення та передав його відповідачу. Позивач посилається на п. 31.5 ПДР, де зазначено, що у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Як передбачено ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити:найменування органу (прізвище, імя та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, імя та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайта в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ст. 285 КУпАП особливості вручення постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, визначаються статтями 279-1 і 279-2 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч.4 ст.159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Позивач зазначив, що виявлення факту відсутності грязезахисного бризговика напівпричепа не є підставою для заборони подальшого руху, а навпаки є підставою для прослідування найкоротшим шляхом до місця усунення недоліку.

Суд погоджується з таким твердженням позивача, оскільки п. 31.5. ПДР України передбачено, що у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Тобто, рух транспортного засобу заборонено лише у разі наявності певного вичерпного переліку несправностей, які в даному випадку не мали місця, в той час як несправність, наявна у транспортного засобу позивача не просто дозволяла, а зобов`язувала його до руху до місця ремонту задля її усунення.

Як зазначає позивач, порушення працівником поліції було виявлено в на автодорозі Р18 Житомир - Сквира - Ставище, тому у позивача відсутня була можливість усунути правопорушення самостійно, про що він і повідомив відповідачу, зазначивши, що відразу прослідує до найближчого місця ремонту.

Суд зважає на пояснення позивача, що на момент виїзду грязезахисний фартух і бризговик був наявний на напівпричепі, а пошкодження ймовірно сталося в дорозі, оскільки дорожнє покриття було з пошкодженнями (ями та бугри). Дійсно, на погляд суду, розглядувана несправність цілком могла виникнути під час руху транспортного засобу. Протилежного відповідачем доведено не було.

Відповідно до статті 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Отже, суд вважає, що в порушення вимог ст. 280 КУпАП інспектор поліції не повно з`ясував обставини справи, чи винний позивач у вчиненні правопорушення, чи підлягає він адміністративній відповідальності, та чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Дійсно, в силу п. 31.5 ПДР України у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення. Позивач зазначив, що мав вчинити саме так, як передбачено вказаним пунктом ПДР, і відповідач не заперечив даного факту.

Пунктом 1 ч.3 ст. 124 КАС України передбачено, що судовий виклик або судове повідомлення учасників справи, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється за наявності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки на офіційну електронну адресу.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч.3 ст.126 КАС України повістка повинна бути вручена не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, крім випадку, коли повістка вручається безпосередньо в суді. Якщо для розгляду окремих категорій справ, заяв або клопотань учасників справи цим Кодексом встановлено строк розгляду менше десяти днів, повістка має бути вручена у строк, достатній для прибуття особи до суду для участі в судовому засіданні.

Частиною 5 ст.162 КАС України передбачено, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.

Положеннями ст.286 КАС України встановлено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності та відповідно до ч.1 наведеної статті адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Таким чином, враховуючи, що до даної категорії справ процесуальним законодавством встановлено скорочені терміни розгляду, судом у відповідності до положень КАС України скорочено строк для подання відзиву на позов.

Крім того, ухвалу про відкриття провадження та призначення розгляду даної справи до розгляду у судовому засіданні о 10 год. 15 хв. 20 березня 2020 року отримано відповідачем 12 березня 2020 року (а.с.13), тобто про судове засідання його повідомлено у строк, достатній для прибуття особи до суду для участі в судовому засіданні і надання належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення позивачем передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП правопорушення та правомірність винесення оскаржуваної постанови від 3 березня 2020 року серії ЕАК № 2190994.

На підставі вищенаведеного, суд вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ч.1 ст.121, ст. ст. 280, 283, 284, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 19, 77, 78, 159, 242-246, 250, 268, 286, 293 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2190994 від 03 березня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Шостого апеляційного адміністративного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Т. Н. Скороход