Справа № 520/11384/19
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2020-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 р.Справа № 520/11384/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Калиновського В.А. , Сіренко О.І. ,

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

представника позивача Карелова К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ровер Ост" на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 15.01.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Єгупенко В.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 15.01.20 року по справі № 520/11384/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ровер Ост"

до Сектору державної реєстрації Кегичівської районної державної адміністрації третя особа ОСОБА_1

про скасування запису та внесення змін до реєстру,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Ровер Ост» звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Сектору державної реєстрації Кегичівської районної державної адміністрації, третя особа ОСОБА_1 , в якому просив суд внести зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 з реєстраційним номером 1, номер запису про право власності 1305725 від 14.06.2013.

В обгрунтування позовних вимог, позивач зазначав, що державний реєстратор реєстраційної служби Кегичівського районного управління юстиції Харківської області Рогач М.М. під час здійснення реєстрації права власності на нерухоме майно за ТОВ «КЕГИЧІВСЬКИЙ МОЛОЧНИЙ ЗАВОД» не вніс до Державного реєстру відомості про зміну власника нерухомого майна, а створив новий реєстраційний номер для об`єкту нерухомого майна, чим, на думку позивача, допустив помилку, не виключив відомості про ОСОБА_1 як власника нерухомого майна, натомість присвоїв нерухомому майну новий реєстраційній номер.

Ухвалою Харківськкого окружного адміністративного суду від 15.01.2020 року провадження у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ровер Ост» до Сектору державної реєстрації Кегичівської районної державної адміністрації, третя особа ОСОБА_1 про скасування запису та внесення змін до реєстру - закрито.

Роз`яснено позивачу, що розгляд заявлених позовних вимог належить до юрисдикції місцевого господарського суду.

Позивач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так, позивач в апеляційній скарзі зазначає, що предметом позову є дотримання встановленого законом порядку прийняття суб`єктом владних повноважень рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме неправомірного присвоєння реєстраційного номеру на один об`єкт нерухомого майна в реєстрі речових прав.

Питання правомірності або неправомірності набуття права власності на об`єкт нерухомого майна позивачем перед судом не було порушено, як і питання щодо відмови у внесенні змін та скасуванні запису в реєстрі речових прав.

Позивач зазначає, що за результатами проведення державної реєстрації права власності за ТОВ «Кегичівський молочний завод» державним реєстратором було присвоєно реєстраційний номер вже зареєстрованому об`єкту нерухомого майна за новим власником у порядку виникнення права власності вперше на об`єкт нерухомого майна, однак в даному випадку мала відбутись реєстрація переходу права у вже відкритому розділі.

Отже, вирішальним для віднесення до цивільної або господарської юрисдикції спору є наявність між сторонами спору щодо майна або майнових прав.

Водночас, на думку позивача, у справі між сторонами є спір з приводу законності дій суб`єкта владних повноважень щодо вчинення реєстраційних дій, які призвели до відкриття розділу та присвоєння реєстраційного номеру нерухомому майну, яке вже зареєстроване в реєстрі речових прав. Ані до, ані після прийняття державним реєстратором рішення будь-яких спорів між позивачем та третьою особою з приводу прав на нерухоме майно не виникало.

Позивач вважає, що суд першої інстанції помилково прийшов до висновку про наявність цивільно-правового спору в правовідносинах учасників справи, адже предмет позову не пов`язаний із визнанням або оспорювання права власності на об`єкт нерухомого майна, а стосується виключно питання дотримання державним реєстратором як суб`єктом владних повноважень під час виконання покладених на нього законом публічно-владних управлінських функцій встановленого законом порядку прийняття рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача, не з`явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ТОВ «РОВЕР ОСТ» є власником рухомого майна, що знаходиться за адресою Харківська обл., Кегичівський район, смт. Кегичівка, провулок Волошина, будинок 1, загальною площею 2614,4 кв.м.

11 вересня 2018 року представник ТОВ «РОВЕР ОСТ» звернувся до державно державного реєстратора Зміївської районної державної адміністації із заявою про внесення змін до запису про право власності у Державному реєстрі речові прав на нерухоме майно, відкритого на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номере 31.

За результатами розгляду заяви державним реєстратором 11.09.2018 було встановлено, що нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 2614,4 кв.м., з реєстраційним номером 1 на праві власності за ОСОБА_1 суперечить праву власності ТОВ «РОВЕР ОСТ» на об`єкт нерухомого майна 31, загальною площею 2614,4 кв.м., розташованого з адресою АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим відмовлено у внесенні змін до державного реєстру речових прав н нерухоме майно за рішенням №42934557 від 11.09.2018.

Позивач вказує, що дійсно, нерухоме майно загальною площею 2614,4 кв.м., розташоване за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер з реєстраційним номером 1 належало на праві власності ОСОБА_1 .

Згідно із актом прийому-передачі майна від 09.07.2013, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «КЕГИЧІВСЬКИЙ МОЛОЧНИЙ ЗАВОД», нерухоме майне було передано до статутного капіталу ТОВ «КЕГИЧІВСЬКИЙ МОЛОЧНИЙ ЗАВОД».

Державна реєстрація права власності на нерухоме майно за ТОВ «КЕГИЧІВСЬКИЙ МОЛОЧНИЙ ЗАВОД» була проведена 29.08.2013 державним реєстратором реєстраційної служби Кегичівського районного управління юстиції Харківської області, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.08.2013, індексний номер 8648848.

Згідно із вказаним витягом, нерухоме майно, загальною площею 2614,4 кв.м., розташоване за адресою АДРЕСА_1, реєстраційний номер з реєстраційним номером 31 належить на праві власності ТОВ «КЕГИЧІВСЬКИЙ МОЛОЧНИЙ ЗАВОД».

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції дійшов висновку про те, що дана справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про закриття провадження у справі з наступних підстав.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Публічно-правовим, вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018р. по справі № 914/2006/17.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Отже, до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що спірні правовідносини виникли між учасниками справи у зв`язку із відмовою відповідача внести зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 з реєстраційним номером 1, а отже, існує спір про право, що виключає можливість розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства. Такий спір має вирішуватися судами за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Критеріями відмежування справ цивільної (господарської) юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають з будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору.

Відповідно до п.п.1, 6, 13 ч.1 ст.20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами.

Отже, оскільки позовні вимоги ТОВ «Ровер Ост» заявлено на захист порушеного, на його думку, права власності на об`єкт нерухомого майна за адресою Харківська обл., Кегичівський район, смт, Кегичівка, провулок Волошина, будинок 1, даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має вирішуватися судами за правилами ГПК України.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що у даній справі спір не обмежується оскарженням рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, оскільки в його основі лежить спір щодо права власності на об`єкт нерухомості, який з урахуванням особливості справи не може бути вирішений в адміністративному суді, що обмежений при вирішенні таких спорів вимогами процесуального закону.

Отже, намагання позивача вирішити спір про речове право на об`єкти нерухомості, використовуючи систему адміністративних судів, або розгляд адміністративними судами такого спору в порядку КАС України є помилковим.

За практикою Європейського суду з прав людини (наприклад рішення у справі «Сокуренко і Стригун проти України») суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про закриття провадження по справі.

Колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, вимоги скаржника про прийняття рішення щодо судових витрат не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю " Ровер Ост" залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 15.01.2020 року по справі № 520/11384/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) В.А. Калиновський О.І. Сіренко
Повний текст постанови складено 18.03.2020 року