Справа № 216/4037/19
Суддя: Бутенко М. В.
Дата ухвалення: 2020-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 216/4037/19
провадження №2-а/216/60/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2020 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Бутенко М.В.,

секретаря судового засідання - Клименко О.В.

без участі сторін та без застосування технічного запису згідно зі ст. 229 КАС України

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Кривому Розі адміністративну справу позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 2 роти Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Собулевського Володимира Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до інспектора 1 батальйону 2 роти Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Собулевського Володимира Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Свій позов обргунтовує наступним. 24.06.2019 року поліцейським ППП у м. Кривий ріг УПП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Собулевським В.Ю. разом з іншим інспектором, який не представився, відносно позивача була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1261142. Відповідно до винесеної постанови, позивач була визнана винною у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Як зазначено у постанові, 24.06.2019 року о 22:07 год. позивач проїзждала перехрестя вул. Кобилянського та вул. Тарасової на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушила п.8.7.3.е ПДР. Працівником поліції їй було винесено постанову, якою її зобов`язали сплатити штраф у розмірі 425.00 грн. З вказаною постанову позивач не згодна, так як у спірній постанові не вказаний технічний засіб, яким здійснений фото та відеозапис, вказано тільки, що справа розглядається на камеру АЕ000641, у п. 9 постанови «до постанови додається» стоїть три крапка. Вважає постанову незаконною та такою що підлягає скасуванню, а провадження закриттю на підставі ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адмінправопорушення, при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем не були з`ясовані і доведені обставини, наприклад світлофор який позивач переїзжала знаходиться на перехресті вулиць Пісочна та ОСОБА_2 , а не ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , постанова складена не на місці вчинення правопорушення, а за квартал від цього місця, , у даній постанові невірно зазначено місце вчинення правопорушення, не вказаний технічний засіб, яким здійснено відеозапис, інспектор при винесенні постанови не керувався жодними допустими доказами, які б підтверджували вину позивача у скоєнні правопорушення, у порушення ст. 258 КУпАП, протокол не складався. Просить суд визнати дії інспектора 1 батальйону 2 роти Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Собулевського Володимира Юрійовича протиправними та скасувати постанову серії ЕАВ № 1261142 від 24.06.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не а автоматичному режимі.

05.03.2020 року від позивача надійшла заява у якій вона просить суд звернути увагу на те, що до матеріалів справи разом з відзивом відповідача була долучена відеофіксація, на якій після просмотру нічого не видно, а тому незрозуміло за для яких цілей ця відеофіксація взагалі була долучена до матеріалів справи. Просить суд урахувати, що відповідач особисто в судове засідання не з*явився та винести рішення у письмовому провадженні за наявними матеріалами справи.

Відповідач Собулевський В.Ю. в судове засідання не з`явився, подавши до суду відзив на адміністративний позов, та долучивши до нього диск з відеозаписом. Адміністративний позов не визнав, вказував, що він склав постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення, не порушивши при цьому вимог закону, в зв`язку з чим у задоволенні позову позивача просив відмовити.

Згідно ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін у порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши надані докази, вважає що вимоги позивача є обґрунтовані та такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду справи, з урахуванням наданих суду доказів, судом встановлено, що згідно постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 1261142 від 24.06.2019 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за те, що вона позивач проїзждала перехрестя вул. Кобилянського та вул. Тарасової на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушила п.8.7.3.е ПДР.

Разом з тим дана постанова була винесена без урахування всіх вимог закону.

Згідно із ч. 1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених вище положеннях Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного розгляду справи, що можливо лише у разі, якщо особі буде надано достатній проміжок часу для підготовки до розгляду справи, пошуку адвоката, ознайомлення з матеріалами справи тощо.

Згідно зі ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд не може витребувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Згідно письмових заперечень відповідача, факт скоєння правопорушення підтверджується постановою про адміністративне правопорушення, відеозаписом. Однак дана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення сама по собі не є окремим доказом, адже відображає не фактичні обставини події, а думку особи, яка складає постанову, про ці події.

Під час оформлення постанови, відповідачем не були з`ясовані і доведені усі обставини, наприклад світлофор який позивач переїзжала знаходиться на перехресті вулиць Пісочна та Тарасової, а не ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , постанова складена не на місці вчинення правопорушення, а за квартал від цього місця, у даній постанові невірно зазначено місце вчинення правопорушення, не вказаний технічний засіб, яким здійснено фото та відеозапис, вказано тільки, що справа розглядається на камеру АЕ000641, у п. 9 постанови «до постанови додається» стоїть трикрапка, інспектор при винесенні постанови не керувався жодними допустими доказами, які б підтверджували вину позивача у скоєнні правопорушення, у порушення ст. 258 КУпАП, протокол не складався.

У судовому засіданні було оглянуто відеозапис від 24.06.2019 року, з якого не вбачається факту скоєння позивачем вказаного правопорушення, оскільки на записі не видно що за автомобіль їхав на заборонений червоний сигнал світлофора та хто був за рулем автомобіля.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд звертає увагу на те, що відповідачем не було надано до суду жодного належного чи допустимого доказу, який би підтверджував порушення позивачем вимог ч.2 ст. 122 КУпАП, а саме проїзд позивачем перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора.

Окрім того суд зазначає, що постанова про накладення адміністративного стягнення не є окремим доказом винності позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки відображає не фактичні обставини події, а думку особи, яка її складає, про ці події.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про протиправність оспорюваної постанови та наявності підстав для її скасування. правопорушення.

Відповідно до ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, суд не вправі визнавати дії інспектора протиправними щодо розгляду справи про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, встановлених обставин справи, системного аналізу положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. ст. 9,10., 94, 121, 243-246, 250, 251, 280, 283, 284 КУпАП, ст.ст.1, 8, 9, 20, 77, 205, 241-246, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 2 роти Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Собулевського Володимира Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 1261142 від 24.06.2019 року, винесену інспектором 1 батальйону 2 роти Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Собулевським Володимиром Юрійовичем про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В іншій частині адміністративного позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного адміністративного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого рогу Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Бутенко М.В.