Справа № 140/4263/20
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2020-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

23 березня 2020 року ЛуцькСправа № 140/4263/20
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ковальчука В.Д.,

розглянувши заяву позивача про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Державного підприємства "Луцький комбінат хлібопродуктів № 2" до Луцького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Державне агентство резерву України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Державне підприємство "СЕТАМ", Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Львів), про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Луцький комбінат хлібопродуктів № 2" звернулося із позовом до Луцького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Державне агентство резерву України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Державне підприємство "СЕТАМ", Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Львів), про визнання незаконними дій державного виконавця по зверненню стягнення на майно Державного підприємства "Луцький комбінат хлібопродуктів № 2", а саме: будівель виробничого цеху № 1 /літА-1/, заг. пл. 2056,0 кв. м. та виробничого цеху № 2 /літ. Б1/, заг. пл. 1509,5 кв. м., які знаходяться за адресою: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Івана Франка, 46, зобов`язання виключити зазначене майно позивача з акта опису та арешту майна, визнання дій Луцького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) щодо реалізації цього майна, проведення електронних торгів на вказане майно, та зобов`язання зняти це майно з реалізації, а також визнання бездіяльності протиправною щодо невжиття всіх передбачених чинним законодавством заходів щодо зупинення незаконної реалізації майна державного підприємства, що призвело до нанесення державі значних збитків.

Одночасно з пред`явленням позову позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, у якій просив заборонити Державному підприємству "СЕТАМ" та Луцькому районному відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) вчиняти дії, направлені на реалізацію нерухомого майна Державного підприємства "Луцький комбінат хлібопродуктів № 2", а саме: будівель виробничого цеху № 1 /літА-1/, заг. пл. 2056,0 кв. м. та виробничого цеху № 2 /літ. Б1/, заг. пл. 1509,5 кв. м., які знаходяться за адресою: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Івана Франка, 46, через систему прилюдних (електронних) торгів Державним підприємством "СЕТАМ", призначених на 12.03.2020 року, а також дії щодо оформлення результатів електронних торгів, переходу права власності на зазначене вище майно.

Заява обґрунтована тим, що на засіданні Кабінету Міністрів України 16.01.2019 прийнято розпорядження №134-р "Прo передачу цілісного майнового комплексу державного

підприємства "Луцький комбінат хлібопродуктів № 2" до сфери управління державного агентства резерву", що тягне за собою зміну органу управління боржника та відповідно зміну правового режиму регулювання, в тому числі під час здійснення виконавчих дій.

У зв`язку з цим майно Державного підприємства "Луцький комбінат хлібопродуктів № 2", яке знаходиться у його господарському віданні, має спеціальний статус і призначене для виконання державою функцій щодо накопичення та зберігання матеріальних цінностей державного резерву, а тому не може бути приватизоване чи іншим чином відчужене. Відтак, майно позивача, як підприємства системи державного резерву, не може бути описаним та реалізованим в рахунок погашення заборгованостей по рішенням судів.

Позивач вважає, що вищенаведене майно на момент пред`явлення позову може змінити власника, а в подальшому, дії нового власника можуть призвести до поділу, виділу часток, зміни опису, технічних характеристик, в тому числі площі, щодо зазначеного нерухомого майна, що унеможливить виконання судового рішення, а також призведе до подання додаткових позовних заяв, що в свою чергу створить надмірну судову тяганину.

Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відтак, розгляд заяви про забезпечення позову розглянуто судом без повідомлення учасників справи.

Заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Відповідно до частин першої, другої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно із частиною четвертою статті 150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Як передбачено частиною першою, другою статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

З системного аналізу вказаних правових норм слідує, що вжиття заходів забезпечення позову спрямоване на запобігання ускладненню чи унеможливленню виконання рішення суду або ефективного захисту, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся. Існування таких обставин повинно бути доведене належними доказами.

Таким чином, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Позивачем не надано суду належних доказів, що реалізація вищевказаного майна Державного підприємства "Луцький комбінат хлібопродуктів № 2" проводиться в рамках виконавчого провадження та майно передано на реалізацію Луцьким районним відділом державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів),

Отже, позивачем станом на час розгляду заяви про забезпечення позову не доведені та документально не підтверджені обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди його правам, свободам та інтересам до вирішення справи по суті.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази та підтвердження того, що невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання ймовірного рішення суду.

Крім того, висновки щодо протиправності дій (бездіяльності), вчинених суб`єктом владних повноважень, можуть бути зроблені лише на підставі дослідження наданих сторонами доказів у справі в судовому засіданні при розгляді позову по суті.

Таким чином, дослідивши встановленні обставини, проаналізувавши вищенаведені правові норми, суд вважає, що позивачем не доведено наявності фактів, які б могли слугувати правовими підставами для вжиття адміністративним судом заходів забезпечення позову.

Враховуючи наведене, заява позивача про забезпечення позову не підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 150-151, 154, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Державного підприємства "Луцький комбінат хлібопродуктів № 2" про забезпечення позову відмовити.

Копію ухвали направити особі, яка подала заяву про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.Д. Ковальчук