Справа № 219/14834/19
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2020-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2020 року справа №219/14834/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів: Арабей Т.Г., Гайдара А.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19 лютого 2020 року у справі № 219/14834/19 (головуючий І інстанції Дубовик Р.Є. текст рішення складений у приміщенні суду за адресою: 84500, Донецька обл., м. Бахмут, вул. Миру, буд. 5) за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 6 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Харьківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Ничик Володимира Миколайовича про визнання дій протиправними та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до інспектора роти № 6 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Харьківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Ничик Володимира Миколайовича (далі - відповідач, патрульний поліцейський), в якому просив визнати дії інспектора патрульної поліції Ничика Володимира Миколайовича протиправними та скасувати постанову серії ЕАк № 1838870 від 08 грудня 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно нього, а справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю складу правопорушення. (а.с. 1-3).

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19 лютого 2020 року у задоволенні позову відмовлено (а.с. 52-55).

Позивач з вказаним рішенням суду не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19 лютого 2020 року та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позов. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що відповідач користувався приладом вимірювання швидкості TruCAM LTI 20/20 № ТС00075, не автоматичному а в ручному режимі, чим порушив ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію». Вважає, що в ручному режимі можливі маніпуляції які приводять до викривлення об`єктивної швидкості. Наголошує, що прилад TruCAM LTI 20/20 № ТС00075 на момент фіксації спірних подій 08.12.2019 року не мав пломб забезпечення втручання та мав сліди механічного втручання. Оптичний диск, наданий відповідачем в якості доказу не завірений цифровим підписом та цифровою печаткою. Також вважає недоведеним факт керування позивачем автомобіля в межах населеного пункту. Зазначив, що після складання постанови, відповідач відмовив в наданні постанови для ознайомлення (а.с. 58-60).

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Позивач надав заяву про перенесення судового засідання на іншу дату через догляд за матір`ю після операції.

Проте, вказана заява не підлягає задоволенню, оскільки ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України, яка визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбачає стислі строки розгляду даної категорії справ, зокрема, суд апеляційної інстанції розглядає справу у десятиденний строк після закінчення строку апеляційного оскарження з повідомленням учасників справи, відсутні докази обставин на які посилається позивач у своєму клопотанні, явка якого не визнавалася судом обов`язковою.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в письмовому провадженні.

Суд, заслухав суддю - доповідача, перевірив матеріали справи, обговорив доводи апеляційної скарги, встановив наступне.

Зі змісту постанови серії ЕАк № 1838870 від 08.12.2019 року, складеної інспектором роти № 6 батальйону № 4 УПП в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Ничик Володимиром Миколайовичем вбачається, що 08.12.2019 року о 12 год. 51 хв. ОСОБА_1 на 423 км н.п. Гонтів Яр керував транспортним засобом «SKODA OCTAVIA A5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 88 км/год., при цьому порушив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 38 км/год., чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху, за що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 255 грн. Швидкість вимірювалася приладом TruCAM LTI 20/20 ТС000755. До вказаної постанови додається фото з TruCAM та б/к 2365 (а.с. 4).

Вважаючи вказану постанову протиправною позивач звернувся до суду про її скасування.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч.1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч. 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно вимог пп. «б» п.12.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6, 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Відповідно до ч. 3 статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Стаття 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, відповідач зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

Відповідачем до матеріалів справи долучено оптичний диск на якому наявний відеофайл _рВ000_1208_125152 з приладу TruCAM LTI 20/20 № ТС00075 на якому зафіксовано, що автомобіль позивача з реєстраційним номером НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 88 км/год. Вказана обставина також підтверджується і відповідним фотознімком з вказаного пристрою (а.с. 25, 30).

Вказаний тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM» зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12, затверджений сертифікатом № UA-MI/1-2903-2012, виданим Міністерством економічного розвитку і торгівлі України 29 серпня 2012 року.

Можливість використання пристрою ТruСАМ виробництва Lazer Тесhnology Іnс. також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27 вересня 2018 року № 04/02/03/-3008, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування АЕS відповідно до ДСТУ ISO/ІЕС 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних (а.с. 42-43).

Відповідно до Інструкції виробника Laser Technologe Inc, США, використання лазерного вимірювача TruCam LTІ 20/20 передбачає можливість використання даного приладу в автоматичному режимі, вказаний режим дозволяє автоматично фіксувати номерний знак та швидкість руху транспортного засобу. Слід зазначити, що відповідно до наведеної інструкції лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 може використовуватись як в мобільному так і в статичному положенні. Тобто поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Під час фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад автоматично здійснює фотографування транспортного засобу порушника.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Крім того, у наданому відповідачем листі ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» (ДП «Укрметртестстандарт») від 01 жовтня 2019 року за № 22-38/49 зазначено, що лазерний вимірювач ТruСАМ відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач ТruСАМ також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортних засобів в автоматичному режимі (а.с. 44-45).

Отже, з аналізу викладеного вбачається, що використання приладу ТruСАМ відбувається у автоматичному режимі як у мобільному, так і у статичному положенні, тому суд не бере до уваги доводи апелянта з приводу того, що користування приладом у ручному режимі є порушенням ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію».

Колегія суддів вважає помилковим твердження позивача про те, що він не рухався через населений пункт, оскільки відповідно до сервису Google maps ділянка 423 км траси М03 пролягає саме через населений пункт Гонтів Яр.

Крім того, в матеріалах справи наявний лист з додатками Служби автомобільних доріг у Харківський області від 14.06.2019 року № 1290/05 з яких вбачається, що 422-424 км. автомобільної дороги М-03 «Київ - Харків - Довжанський припадає селище Гонтів Яр (а.с. 27-28).

Стосовно доводів апелянта про не надання йому патрульним поліцейським оскаржуваної постанови для ознайомлення, колегія суддів зазначає наступне.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за № 1408/27853 (далі - Інструкція).

Відповідно до Розділу IV вказаної Інструкції Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

По справі про адміністративне правопорушення виноситься одна з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також за наявності обставин, передбачених статтею 247 КУпАП.

Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІV цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції. Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено. Копія постанови в той самий строк вручається або надсилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під підпис. У разі якщо копія постанови надсилається, про це робиться відповідна відмітка у справі (стаття 285 КУпАП).

У випадках, передбачених статтею 258 КУпАП, копія постанови у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення (стаття 285 КУпАП).

Постанова набирає законної сили після її вручення особі, або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні.

Стаття 268 КУпАП визначає права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Нормами вказаної статті передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, 173-2, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

Законами України може бути передбачено й інші випадки, коли явка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в орган (до посадової особи), який вирішує справу, є обов`язковою.

З аналізу викладених норм, вбачається, що у патрульного поліцейського наявний обов`язок стосовно ознайомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності з прийнятою поліцейським постановою про адміністративне правопорушення. В подальшому, вказана постанова, зокрема вручається під підпис. Тобто, копія постанови особі вручається після проставляння нею підпису про її вручення.

Разом з тим, позивачем до апеляційної скарги приєднано оптичний диск з відеофайлами подій, з якого вбачається бажання позивача отримати та ознайомитись з оскаржуваною постановою, проте позивач відмовляється ставити підпис про отримання копії постанови. В самій постанові наявний запис про відмову позивача в отриманні постанови. Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідачем у зазначеній частині виконані приписи законодавства.

Колегія суддів зазначає, що заперечуючи проти рішення суду першої інстанції, та обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги протиправністю складеної постанови відносно позивача про притягнення його до адміністративної відповідальності, що в дійсності не відповідає встановленим обставинам справи, апелянт таким чином намагається уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.

Щодо доводів апелянта з приводу упередженості судді, то колегія суддів його не приймає до уваги, оскільки в ході відкритого судового засідання позивачем не заявлено відводів складу суду та не надано доказів обставин на які посилається позивач щодо висловлювання заздалегідь результату розгляду справи.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволені позовних вимог, оскільки відповідач діяв в межах своїх повноважень та правомірно виніс постанову про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Доводи, викладені апелянтом в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи, оскільки вони суперечать чинному законодавству та не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Рішення суду першої інстанції прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для залишення без змін рішення суду першої інстанції і відмови в задоволенні апеляційної скарги.

Керуючись статтями 250, 272, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19 лютого 2020 року у справі № 219/14834/19 за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 6 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Харьківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Ничик Володимира Миколайовича про визнання дій протиправними та скасування постанови - залишити без задоволення.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19 лютого 2020 року - залишити без змін.

Повний текст постанови складено та підписано 18 березня 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України оскарженню не підлягає.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Арабей

А.В. Гайдар