Справа № 676/8274/19
Суддя: Швець О. Д.
Дата ухвалення: 2020-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 676/8274/19
Номер провадження 2-а/676/21/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі : головуючої судді Швець О.Д.,

з участю секретаря Чекашкіної О.Л.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янець-Подільському цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області, інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області сержаната поліції Гайдука Іллі Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області, інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області сержаната поліції Гайдука Іллі Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 16.12.2019 р. близько 12 год 23 хв. рухався на належному йому автомобілі марки Volkswagen Golf д.н.з. « НОМЕР_1 » в напрямку м. Хмельницького. За кермом автомобіля знаходився водій. На 226 км а/д НОМЕР_2 на автомобіль був зупинений працівниками поліції за перевищення дозволеної швидкості руху. Оскільки спілкування водія та працівника поліції було тривалим, він пересів за кермо і від`їхав до найближчої заправки в туалет. Після цього повернувся на місце зупинки. На вимогу працівника поліції він пред`явив посвідчення водія та документи на транспортний засіб. Поліцейський ознайомившись з його документами, повідомив, що розгляд адміністративної справи переноситься по місцю проживання позивача. Однак через день він отримав постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу. З постановою не погоджується, оскільки жодних доказів винуватості у скоєнні адміністратвиного правопорушення не було, розгляд адміністративної справи відбувся у його відстуності. Просить скасувати постанову ЕАК № 1868372 від 16 грудня 2019 року, винесену сержантом поліції роти № 2 батальйону УПП в Хмельницькій області Гайдуком І.О. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, провадження у справі закрити.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 24 грудня 2019 року відкрито провадження у справі та призначений розгляд в спрощеному провадженні.

Позивач в судовому засіданні позов та його обгрунтування підтримав, просить задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені своєчасно належним чином, подали відзив на позов. Заперечення на позов мотивуть тим, що 16.12.2019 р. під час виконання службових обов`язків на а/д Н-03 «Житомир-Чернівці» - 226 км. за допомогою лазерного вимірювача швидкості «TruCam LTI» серійний номер ТСО000682, зафіксував порушення ПДР водієм (позивачем) транспортного засобу Volkswagen Golf д.н.з. « НОМЕР_1 », який рухався зі швидкістю 97 км/год при дозволеній швидкості 50 км/год в населеному пункті, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 20 км/год, чим порушив п.12.4. ПДР України, внаслідок чого скоїв адміністративне правопорушення,передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. У відповідності до організації дорожнього руху на автомобільній дорозі Н-03 в межах ділянки 224 км + 778 по 227 кв + 800 м знаходиться населений пункт с.Солобківці, що позначено дорожнім знаком 5.45 «Початок населеного пункту» ПДР України. В матеріалах справи наявних фотознімок та відеозапис, що здійснені сертифікованим приладом «TruCam LTI» серійний номер ТСО000682, на яких зафіксовано, що автомобіль під керуванням позивача рухався зі швидкістю 97 км/год на 226 км а/д Н-03 «Житомир-Чернівці», тобто в населеному пункті. Позивач не спростовує інкриміноване йому правопорушення, відеозаписами з місця події спростовується твердження позивача, що за кермом зазначеного транспортного засобу була інша особа, а не позивач. Постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1868372 від 16.12.2019 р. відповідає вимогам КУпАП, при її винесенні поліцейський діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України. Обставини, зазначені позивачем в адміністративному позові не відповідають дійсності, та є намаганням останнього уникнути від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху. Просять відмовити в задоволенні позову.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відстуності відповідачів на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши позивача, свідків, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що інспектором роти № 2 батальйону УПП в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Гайдуком І.О. прийнято постанову серії ЕАК № 1868372 від 16.12.2019 р про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. у справі про адміністративне правоопрушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП за те, що 16.12.2019 р. о 12 год. 28 хв. на а/д Н-03 «Житомир Чернівці», 226 км. ОСОБА_1 керуючи ТЗ Volkswagen Golf д.н.з. «КСР871», перевищив швидкість більше ніж на 20 км/год. Рухався із швидкістю 97 км/год , у зв`язку з чим до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень.

Не погоджуючись з даною постановою, позивач звернувся до суду.

Положеннями ч. 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП) адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (частини перша, друга і третя статті 122).

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За змістом статті 31 вказаного Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Згідно зі ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Загальні вимоги до водіїв транспортних засобів визначені Правилами дорожнього руху (далі - ПДР), які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 "Про Правила дорожнього руху".

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 1 ст. 122 КУПАП вказано, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно з п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП.

Відповідно до частини другої та третьої статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Крім того, у постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Із постанови Серія ЕАК № 1868372 від 16.12.2019 р. вбачається, що доказом у адміністративній справі є відео 6893 з приладу ТСО000682.

З долученого до матеріалів справи фото № 86893 з приладу « TruCam LTI» серійний номер ТСО000682, вбачається, що автомобіль Volkswagen д.н.з. « НОМЕР_1 », рухався зі швидкістю 97 км/год на 226 км а/д Н-03 «Житомир-Чернівці» в с.Солобківці.

З даного фото не вбачається, що за кермом зазначеного транспортного засобу був саме позивач.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 показали, що ОСОБА_1 не був за кермом транспортного засобу, а є його власником, на що позивач звертав увагу поліцейського. Оскільки водій транспортного засобу не надав поліцейському для огляду посвідчення водія, позивач на вимогу поліцейського такі документи надав, тому до адміністративної відповідальності притягнутий саме позивач.

Із дослідженого відеозапису подій, що відбувалися під час притягнення до відповідальності позивача та долученого відповідачем до матеріалів справи, об`єктивно не можливо встановити факт, що саме позивач керував транспортним засобом. Крім того з данного відеозапису не можливо встановити дотримання поліцейським порядку розгляду адміністративної справи.

Натомість, суд не може вважати зазначений диск належним та допустимим доказом вини позивача, оскільки він був виготовлений після розгляду справи про адміністративне правопорушення, а тому не враховувався і не міг бути врахований відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у самій постанові відсутнє посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис.

До такого висновку дійшов Верховний Суд у справі № 524/1284/17 від 19.02.2020 р.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Таке провадження спрямоване, зокрема, на своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідач як представник державного органу, наділеного повноваженнями щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності у своїй діяльності має керуватися виключно законом та діяти відповідно до нього.

Таким чином, судом встановлено, що доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП, відповідачем не надано. За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Частиною пунктом 1 частини 3 статті 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати постанову суб`єкта влданих повноважень, провадження у справі закрити

Відповідно до ч.5. ст. 139 КАС України, якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 5, 9, 19, 72-77, 241-245, 286 КАС України, ст. 122, 251, 276, 283, 284, 287-289 КУпАП України, ЗУ "Про національну поліцію", суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області, інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області сержаната поліції Гайдука Іллі Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Скасувати постанову ЕАК № 1868372 від 16 грудня 2019 року винесену сержанатом поліції роти № 2 батальйону УПП в Хмельницькій області Гайдуком Іллею Олександровичем про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, провадження у справі закрити.

Судові витрати між сторонами не розподіляються.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Швець О.Д.