Справа № 420/584/20
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2020-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/584/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку ст. 262 КАС України) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним рішення, зобов`язання призначити пенсію,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Відділу з питань перерахунків пенсій №6 Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №31 від 24 грудня 2019 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п. 3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

зобов`язати Головне управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та Відділ з питань перерахунків пенсій №6 Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити з 27 червня 2019 року ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах, як трактористу - машиністу, безпосередньо зайнятому у виробництві сільськогосподарської продукції, відповідно до п. 3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позов вмотивовано наступним.

ОСОБА_1 в період часу з 1986 по грудень 1996 року та з січня 1998 року по 27 квітня 2006 року працював у колгоспі ім. Калініна, КСП «Кубей», СВК «Кубей» Болградського району Одеської області, а з 2006 року по теперішній час працює у ТОВ «Супер Еліт Т» та «Еліт Д», діяльність яких безпосередньо пов`язана з виробництвом сільськогосподарської продукції рослинництва і тваринництва.

Загальний стаж роботи складає 37 років 3 місяця 3 дні, в тому числі на посаді тракториста-машиніста 31 рік 8 місяців, що підтверджується розрахунком стажу, архівним витягом від 11 січня 2020 року, архівними довідками, виданими 11 січня 2020 року, копіями трудових книжок.

25 вересня 2019 року позивач, звернувся до відділу з питань перерахунків пенсій №6 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах як трактористу-машиністу.

Рішенням відділу з питань перерахунків пенсій №6 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 31 від 24 грудня 2019 року ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно п. 3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю пільгового стажу.

Зазначене рішення відділу з питань перерахунків пенсій №6 Управління застосування пенсійного законодавства ГУ Пенсійного фонду України в Одеській області № 31 від 24 грудня 2019 року позивач вважає протиправним, оскільки згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно пп. 2 п. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше ЗО років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Позивач має необхідний стаж, що дає йому право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Процесуальні дії.

Ухвалою суду від 31.01.2020 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку ст. 262 КАСУ).

Відповідно ст. 162 КАС України відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалу про відкриття провадження по справі отримано представником Головного управління ПФУ в Одеській області 04.02.2020 року відповідно до розписки про отримання нарочно копії судового рішення, ухвали.

17.02.2020 року за вхід. №7027/20 через канцелярію суду від відповідача Головного управління ПФУ в Одеській області (за підписом О. Велікової) надано відзив на адміністративний позов.

Документи подані представником відповідача у строк, встановлений судом.

Відзив обґрунтовано наступним.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 25.09.2019 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. З ст. 114 розділу XIV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління ПФУ від 25.11.2005 р. №22-1 до заяви про призначення пільгової пенсії надаються документи, що підтверджують виконання роботи, яка дає право на призначення такого виду пенсії.

ОСОБА_1 період роботи в якості тракториста - машиніста в колгоспі ім. Калініна (КСП «Кубей»/ СПК «Кубей») з 1986 року по день звільнення, тобто по 27.04.2006 року не можливо зарахувати до пільгового стажу у зв`язку з тим, що протягом 3 місяців заявником не надана пільгова довідка встановленого зразка про стаж його роботи на пільгових умовах.

Також до пільгового стажу не зараховано період роботи позивача в якості тракториста - машиніста в ТОВ «СУПЕР ЕЛІТ» у зв`язку з тим, що 27.11.2019 року під час проведення зустрічної перевірки спеціаліст Головного управління не мав можливості перевірити безпосередньо зайнятість ОСОБА_1 у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного пільгового періоду в рослинництві з причин не надання підприємством первинних документів.

За результатами перевірки наданих позивачем довідок, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області рішенням №31 від 24.12.2019 року відмовлено позивачу в призначені пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ст. 114 розділу Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Виходячи із принципів загальнообов`язкового державного страхування, які передбачені Законом, а саме, заінтересованості кожної працездатної особи у власному матеріальному забезпеченні після виходу па пенсію позивач надає органу Пенсійного фонду документи, які підтверджують його право на призначення пенсії, в т.ч. підтверджують його пільговий характер роботи як того вимагає Закон.

Відтак, приймаючи Рішення №31 від 24.12.2019 року, відповідач діяв на підставі та у межах, передбачених діючим законодавством України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , тракторист-машиніст відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 від 22.04.2005 року.

25.09.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Відділу з питань перерахунків пенсій №6 Управління Застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах, як трактористу-машиністу відповідно пункту 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

24.12.2019 року Відділом з питань перерахунків пенсій №6 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області розглянуто заяву позивача (вх. №1488) та надані до заяви документи і прийнято рішення №31 «Про відмову у призначенні пенсії», яким, зокрема, повідомлено наступне:

«Документи, які розглядались при визначенні права на пенсію:

-ксерокопія паспорту НОМЕР_3 та ідентифікаційного коду:

-ксерокопії трудових книжок НОМЕР_7 та НОМЕР_8;

-ксерокопія атестата № НОМЕР_9;

-ксерокопія військового квитка НОМЕР_4 ;

-архівні довідки про стаж роботи № 1655/05-23, № 1658/05-23 від 28.10.2019;

-архівний витяг № 1657/05-23 від 28.10.2019;

-пільгові довідки про стаж роботи № 5, № 6. № 15, № 17;

-довідки № 3, №4, №18;

-акти зустрічних перевірок № 14614 від 06.12.2019, № 14180, № 14181 від 27.11.2019;

-копія витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань від 25.09.2019 по СВК "Кубей", від 03.07.2019 по ТОВ "СУПЕР ЕЛ1Т Т", від 03.07.2019 по ТОВ "ЕЛІТ Д";

-ксерокопія посвідчення тракториста-машиніста НОМЕР_2 ;

-архівна довідка про заробітну плату № 1656/05-23 від 28.10.2019.

Таким чином, після підрахунку страховий стаж роботи гр. ОСОБА_1 становить 37 років 3 місяця 3 дня, у тому числі пільговий стаж складає 10 років 3 місяця 23 дня за період роботи в якості тракториста - машиніста в ТОВ "ЕЛІТ Д" з 14.05.2009 року та до місяця звернення за призначенням пенсії, тобто до вересня місяця 2019 року .

Період роботи в якості тракториста - машиніста в колгоспі ім. Калініна (КСП "Кубей"/СПК "Кубей") з 1986 року по день звільнення, тобто по 27.04.2006 року неможливо зарахувати до пільгового стажу у зв`язку з тим, що протягом 3 місяців заявником не надана пільгова довідка встановленого зразка про стаж його роботи на пільгових умовах.

Крім цього, до пільгового стажу не зараховано період роботи ОСОБА_1 в якості тракториста в ТОВ "СУПЕР ЕЛІТ Т" у зв`язку з тим, що 27.11.2019 року при проведенні зустрічної перевірки спеціалісти відділу контрольно-перевірочної роботи № 3 управління контрольно-перевірочної роботи головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області не мали можливості перевірити безпосередньо зайнятість його у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві з причин не надання підприємством первинних документів.

У разі незгоди з даним рішенням, воно може бути оскаржено в судовому порядку або до органу Пенсійного фонду України вищого рівня.».

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У «Науковому висновку щодо меж дискреційного повноваження суб`єкта владних повноважень та судового контролю за його реалізацією», опублікованому на офіційному сайті Верховного Суду, зазначено, що «критеріями судового контролю за реалізацією дискреційних повноважень є: критерії перевірки діяльності публічної адміністрації, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України, зокрема, мета, з якою дискреційне повноваження надано, об`єктивність дослідження доказів у справі, принцип рівності перед законом, безсторонність; публічний інтерес, задля якого дискреційне повноваження реалізується; зміст конституційних прав та свобод особи; якість викладення у дискреційному рішенні доводів, мотивів його прийняття».

Відповідно до ст. 6 Конвенції «Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Конституція України (в редакції станом на 30.09.2016 року) містить статтю 124 «…Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.», яка визначає можливість судового захисту за наявності юридичного спору.

Юридичний спір в даній справі виник у зв`язку із відмовою відповідача в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ст.22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Стаття 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року, Законом України «Про пенсійне забезпечення», Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року, Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637.

Згідно з ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року (надалі - Закон № 1058-IV), відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно пп. 2 п. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

У відповідності до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

В силу п.п. 1, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п.1). У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (п. 20).

У такій довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада: характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Додатково в довідці наводяться такі відомості: зокрема, для трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

При цьому, порядок призначення пенсій на пільгових умовах трактористам-машиністам, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства роз`яснено у листі Міністерства соціального забезпечення № 7 від 20.01.1992 року.

Так, відповідно до роз`яснення, до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції, відносяться працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідне посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах на протязі повного сезону сільськогосподарських робіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відробили повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи (на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, по ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо). Віднесення господарства до підприємств сільського господарства, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, провадиться відповідно до класифікатора галузей народного господарства.

До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії "тракторист-машиніст", запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення.

Таким чином, головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт на посаді тракториста-машиніста, безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, досягнення відповідного віку, а також наявність відповідного стажу.

Аналогічні правові висновки містяться у постановах Верховного Суду від 22.05.2018 року у справі № 683/977/17, від 08.05.2018 року у справі № 672/455/17.

Надаючи відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах відповідачем зазначено: по-перше, що період роботи в якості тракториста - машиніста в колгоспі ім. Калініна (КСП "Кубей "/ СПК "Кубей") з 1986 року по 27.04.2006 року неможливо зарахувати до пільгового стажу у зв`язку з тим, що протягом 3 місяців заявником не надана пільгова довідка встановленого зразка про стаж його роботи на пільгових умовах.

Із записів трудової книжки позивача НОМЕР_7 від 09.03.1987 року, остання містить наступні записи про трудову діяльність ОСОБА_1 , за період з 1982 року по 2006 рік, а саме:

06.06.1982 р. прийнятий в члени колгоспу ім. Калініна Болградського району;

08.01.1993 р. звільнений з колгоспу ім. Калініна переводом в КСП «Кубей». Прийнятий переводом в КСП «Кубей».

29.01.2000 р. Звільнений у зв`язку з реорганізацією ст. 40 п.1 КЗпП України.

29.01.2000 р. Прийнятий переводом в СПК «Кубей»

27.04.2006 р. Звільнений з СПК «Кубей» за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України, переведений до асоційованого СПК «Кубей».

Проте, із зазначених даних не вбачається на якій посаді працював ОСОБА_1 .

З архівної довідки №10 від 11.01.2020 року, виданої ОСОБА_1 Відділом «Об`єднаний трудовий архів територіальних громад болградського району» вбачається, що ОСОБА_1 працював у колгоспі ім. Калініна (КСП «Кубей»/ СВК «Кубей с. Червоноармійське) в період з 1982, 1985-2006 року на наступних посадах:

1982, 1985 р. - прицепщик;

1986 р. по 1996 р. - тракторист;

1997 р. - зварник;

1998,1999, 2000 р. - тракторист;

2001 р. - мех. отряд №2, тракторист;

2003, 2004, 2005 р. - тракторист;

2006 р. - тракторист.

Архівна довідка щодо турової діяльності позивача у колгоспі ім. Калініна (КСП «Кубей»/СВК «Кубей с. Червоноармійське) видана Відділом «Об`єднаний трудовий архів територіальних громад болградського району», оскільки відповідно до Архівного витягу №13/05-23 від 11.01.2020 року (СВК) «Кубей», визнано банкротом, зокрема зазначено наступне.

На підставі закону України «Про колективні сільськогосподарські підприємства» (від 14.02.1992 р. № 2114-ХІІ) та Земельного Кодексу України, згідно особистих (письмових) заяв колишніх членів колгоспу ім. Калініна, на базі пайового майнового і земельної власності з 30 травня 1992 року колгосп ім. Калініна реорганізовано в колективне сільськогосподарське підприємство (КСП) «Кубей».

Протокол № 1 від 08 січня 1993 року колгосп ім. Калініна реорганізовано в СВК «Кубей».

У 2000 році, згідно рішення загальних зборів (протокол № 1 від 29.01.2000 року) колективне сільськогосподарське підприємство (КСП) «Кубей» було реорганізовано у сільськогосподарський виробничий кооператив (СВК) «Кубей».

Сільськогосподарський виробничий кооператив «Кубей» є правонаступником усіх прав та зобов`язань КСП «Кубей» (колгоспу ім. Калініна), нова редакція Статуту СВК «Кубей» - затверджено загальними зборами СВК «Кубей» протокол № 1 від 12.02.2005 року.

Постановою господарського суду Одеської області від 02.02.2018 року у справі №916/2181/17) сільськогосподарський виробничий кооператив (СВК) «Кубей» (68702, Одеська область, Болградський район, с. Кубей, вул. Радянської армії, буд. 18, ) визнано банкрутом.

Відповідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, (СВК) «Кубей», з 26.02.2018 року перебуває в стані припинення.

Крім того, на підтвердження стажу роботи на посаді тракториста-машиніста у колгоспі ім. Калініна (КСП «Кубей»/СВК «Кубей в період з 1986 по 2006 року Головним управлінням пенсійного фонду України в Одеській області сформована Довідка №14614 від 06.12.2019 року про результати перевірки обґрунтованості видачі довідки для призначення (перерахунку) пенсії шляхом ознайомлення з архівними документами.

Зокрема, перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 значився у тракторних бригадах №2,№3 трактористом, за період з 1993-по 2006 роки працював на тракторах марки: Т-150, ЮМЗ-6, інвентарний номер 9 (відповідно до розрахункових документів трактористів-машиністів).

При перевірці розрахунково-платіжних відомостей членів колгоспу ім. Калініна (КСП «Кубей»/СПК «Кубей» встановлено, що ОСОБА_1 значився у тракторних бригадах №2, №3, посада «тракторист» (крім періоду 1997 р. посада не визначена), заробітна плат нараховувалась з січня 1987 року по січень 2006 року.

В таблиці №1 Довідка №14614, наведені періоди роботи позивача, посада, яку він обіймав та кількість фактично відпрацьованих днів, так за періоди 1986 по 1996 та з 1998 по 2006 роки (загальний період 20 років).

По-друге: щодо стажу ОСОБА_1 в якості тракториста в ТОВ «СУПЕР ЕЛІТ Т».

ТОВ «СУПЕР ЕЛІТ Т», , виконує наступні види діяльності: Код КВЕД 01.21 Вирощування винограду (основний); Код КВЕД 01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві; Код КВЕД 46.31 Оптова торгівля фруктами й овочами; Код КВЕД 47.89 Роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами; Код КВЕД 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами.

З трудової книжки позивача НОМЕР_7 від 09.03.1987 року вбачається наступне:

03.05.2006 року прийнятий на посаду тракториста ТОВ «СУПЕР ЕЛІТ Т».

18.09.2007 року звільнений з ТОВ «СУПЕР ЕЛІТ Т» за згодою сторін.

01.04.2008 року прийнятий на посаду тракториста (на виноградники) ТОВ «СУПЕР ЕЛІТ Т».

12.11.2008 року звільнений з посади за згодою сторін.

Аналогічна інформація зазначена і в Акті Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №14181 від 27.11.2019 року «Про результати перевірки достовірності та обґрунтованості відомостей, зазначених у довідці «Про підтвердження» наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» громадянина ОСОБА_1 .

За наявними даними загальний стаж ОСОБА_1 на посаді тракториста у ТОВ «СУПЕР ЕЛІТ Т» становить 1 рік 4 місяці 17 днів.

Твердження відповідача, що 27.11.2019 року при проведенні зустрічної перевірки спеціалісти відділу контрольно-перевірочної роботи №3 управління контрольно-перевірочної роботи головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області не мали можливості перевірити безпосередньо зайнятість його у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві з причин не надання підприємством первинних документів, судом не приймається, оскільки інформація про зайнятість позивача підтверджується даними трудової книжки.

Щодо стажу ОСОБА_1 в якості тракториста в ТОВ «ЕЛІТ Д».

ТОВ «ЕЛІТ Д», , виконує наступні види економічної діяльності: Код КВЕД 01.21 Вирощування винограду (основний); Код КВЕД 01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві; Код КВЕД 46.31 Оптова торгівля фруктами й овочами; Код КВЕД 47.21 Роздрібна торгівля фруктами й овочами в спеціалізованих магазинах; Код КВЕД 49.39 Інший пасажирський наземний транспорт, н. в. і. у.; Код КВЕД 55.20 Діяльність засобів розміщування на період відпустки та іншого тимчасового проживання.

14.05.2009 року ОСОБА_1 прийнятий на роботу сезонну тракториста для сільськогосподарських робіт (запис №15 у трудовій книжці позивача НОМЕР_7 від 09.03.1987 року).

Актом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №14180 від 27.11.2019 року «Про результати перевірки достовірності та обґрунтованості відомостей, зазначених у довідці «Про підтвердження» наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» громадянина ОСОБА_1 встановлено, що з 2009 по 2019 роки позивач працював на тракторі: марки МТЗ-80, інвентарний номер 2 та виконував такі види робіт: обприскування культивація, ремонт трактора, згрібання лози, орання, перевезення винограду та води, внесення мінеральних добрив, дискування, боронування

ОСОБА_1 значився на тракторі сам.

Довідкою №15 від 02.12.2019 року виданою ТОВ «ЕЛІТ Д» підтверджено, що ОСОБА_1 дійсно працює трактористом підприємства з 14.05.2009 року по теперішній час.

Зазначена довідка видана на підставі начислення заробітної плати за 2009-2019 рр. та облікових листів тракториста за 2009-2019 рр., книг наказів за 2009-2019 рр.

З наявної інформації, можливо дійти висновку, що загальний стаж ОСОБА_1 на посаді тракториста у ТОВ «ЕЛІТ Д» становить 10 років 3 місяці 23 дні (на момент звернення з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах), що не заперечується і відповідачем.

Так, судом встановлено, що позивач виконував трудові функції за професією тракториста, зайнятому у виробництві сільськогосподарської продукції, що підтверджується трудовою книжкою позивача та відповідними записами у ній та довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, посвідченням тракториста-машиніста.

Верховний Суд у Постанові від 27.02.2018 року у справі № 172/718/17 дійшов наступного правового висновку:

«Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників».

Згідно Рішення №31 від 24.12.2019 року загальний страховий стаж роботи ОСОБА_1 становить 37 років 3 місяця 3 дні, у тому числі пільговий стаж складає 10 років 3 місяця 23 дні.

Суд зазначає, що стаж роботи позивача, який дає йому право на пільгову пенсію становить більше 20 років, а саме 31 рік 8 місяців 10 днів, якого достатньо для призначення пенсії на пільгових умовах.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку про підтвердження інформації про роботу позивача на посаді тракториста, а тому наявні підстави для його зарахування пільгового стажу.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання призначити пенсію на пільгових умовах згідно поданої ним заяви, то суд зважає на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 44 Закону № 1058-IV, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною 1 статті 45 Закону № 1058-IV встановлено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Частиною 5 цієї статті передбачено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за №1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

Пунктом 4.3. Порядку № 22-1 встановлено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25 листопада 2005 року, (надалі Порядок № 22-1) при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно норм пункту 4.7 Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Згідно положень ст.9 Конституції України та ст.17, ч.5 ст.19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Суд вважає належним і ефективним способом захисту порушеного права позивача, враховуючи ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 245 КАС України, є саме зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, направлені на усунення порушеного права позивача виходячи із наданих повноважень адміністративного суду, встановлених ст. 245 КАС України.

У справах «Стек та інші проти Сполученого Королівства», «Пічкур проти України» Європейський Суд з прав людини зазначив, якщо у державі є чинне законодавство, яким передбачено право на соціальні виплати, це законодавство має вважатися таким, що породжує майновий інтерес, який підпадає під дію статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Якщо держава вирішує створити механізм соціальних виплат, вона повинна зробити це у спосіб, що відповідає статті 14 Конвенції щодо заборони дискримінації. Дискримінація означає поводження з особами у різний спосіб, без об`єктивного та розумного обґрунтування, у відносно схожих ситуаціях. У практиці ЄСПЛ напрацьовані також три головні критерії, що їх слід оцінювати з тим, щоб зробити висновок чи відповідає певний захід втручання у право власності принципу правомірного і допустимого втручання, сумісного з гарантіями ст.1 Першого протоколу, а саме чи є такий захід законним; чи переслідує втручання в право власності «суспільний інтерес»; чи є такий захід пропорційним переслідуваним цілям. За оцінкою ЄСПЛ не буде вважатись пропорційним втручання, яке становить «особистий та надмірний тягар» для особи.

Право на виплати зі сфери соціального забезпечення було включено до змісту статті 1 Першого протоколу до Конвенції вперше у рішенні від 16 грудня 1974 року у справі «Міллер проти Австрії», де Суд встановив принцип, згідно з яким обов`язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і в рішенні «Гайгузус проти Австрії» від 16 вересня 1996 року, якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, у свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно зі ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАСУ, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та ст. 6 КАСУ, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії», заява №34884/97, п. 30).

З урахуванням як національного законодавства, так і практики ЄСПЛ суд вважає правомірним стягнення з Головного управління ПФУ в Одеській області за рахунок державних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму судового збору за подання адміністративного позову, оскільки вона була фактично сплачена, зарахована на відповідний рахунок і була «неминучою», так як сплата судового збору є умовою для відкриття провадження по справі.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. (ч.2 ст.132 КАС України).

Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики (ч.5 ст.7 Закону України «Про судовий збір»).

Питання щодо повернення сплаченої суми судового збору у разі надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів коштів регулюється Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року №787.

Згідно абз.1 п.5 Розділу І «Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів», затвердженого 03.09.2013 наказом Міністерства фінансів України №787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за №1650/24182, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Відповідно до абз.4, абз.5 п.5 Розділу І «Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів» у разі потреби в поверненні помилково або надміру зарахованих коштів у готівковій формі фізичним особам, які не мають рахунків у банках (більше ніж одному одержувачу), органом, що контролює справляння надходжень бюджету, в доповнення до подання до відповідного органу Казначейства подається реєстр одержувачів коштів, в якому зазначаються: прізвище, ім`я та по батькові одержувача, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума, що підлягає поверненню, у двох примірниках. Подання за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Як зазначено у абз.7 п.5 Розділу І «Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів» ухвала суду подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету (у разі знаходження оригіналу документа на переказ, який підтверджує зарахування судового збору до бюджету, в матеріалах судової справи та зазначення про це в ухвалі суду).

Заява та подання або ухвала суду подається до відповідного органу Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету (абз. 1 п. 10 Розділу І «Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів»).

З урахуванням наведених норм суд приходить до висновку, про наявність підстав для прийняття процесуального рішення щодо вирішення питання про повернення судового збору, оскільки заявлено 2 (дві) вимоги, які є пов`язаними то позивач повинен був сплати 840,80 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 12, 139, 242, 246, 250, 251, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним рішення, зобов`язання призначити пенсію - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Відділу з питань перерахунків пенсій №6 Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 31 від 24 грудня 2019 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області призначити з 27 червня 2019 року ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах, як трактористу - машиністу, безпосередньо зайнятому у виробництві сільськогосподарської продукції, відповідно до п. 3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок державних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму судового збору за подання адміністративного позову за:

квитанцією про сплату № 47317408 від 21.01.2020 року у сумі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 коп.).

Повернути надмірно сплачений судовий збір шляхом стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області на користь ОСОБА_1 за квитанцією про сплату №47317381 від 21.01.2020 року у сумі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 15.5 розділу VII Перехідні положення КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , телефон: НОМЕР_6

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, , адреса:65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83, факс: 728-36-53, ,

Головуючий суддя Потоцька Н.В.

.