Справа № 948/110/20
Суддя: Кравець С. В.
Дата ухвалення: 2020-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 948/110/20
Провадження № 2-а/948/2/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2020 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Кравець С.В.,

за участю: секретаря Порохні І.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача Тарасенка В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП №3 Машівського ВП Карлівського ВП ГУНП у Полтавській області Тарасенка Владислава Анатолійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

на підставі частини 3 статті 243 КАС України в судовому засіданні 19 березня 2020 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення

в с т а н о в и в :

у лютому 2020 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 15.02.2020 р. близько 20 год. 00 хв. він керував автомобілем ВАЗ-21013 днз 84-62 ОЕВ та був зупинений працівникам поліції, у зв`язку з тим, що в автомобілі не горів задній габаритний ліхтар, в результаті чого було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП. Вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки перед початком руху перевірив технічну справність основних елементів автомобіля, в тому числі і світлових приладів, все було у робочому стані, що і повідомив працівнику поліції, але останній не взяв до уваги його пояснення і виніс вищевказану постанову. Також зазначив, що фізичної змоги бачити перегорілу лампочку не мав в процесі руху, несправність міг усунути після зупинки, але інспектор поліції часу для усунення несправностей не надав, а відразу показав відео з відеореєстратора про зафіксоване порушення, після чого виніс постанову. Крім цього, зазначає, що не експлуатував транспорт з порушенням п. 31.4. ПДР, а тому відповідальність за ч.1 ст. 121 КУпАП виключається.

На підставі викладеного, позивач просить скасувати постанову від 15.02.2020р. про притягнення його до адміністративної відповідальності.

26.02.2020р. за ухвалою суду відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 13).

В судовому засіданні позивач підтримав вимоги з підстав викладених у позовній заяві та показав, що в даному випадку відбулася підміна понять, щодо експлуатації та подальшого руху транспортного засобу, що визначено п. 34.4, 34.5 ПДР, а тому він міг усунути це порушення на місці. Зазначає, що при виїзді з дому все працювало, а тому він не мав фізичної можливості виявити поломку, і вважає, що в даному випадку інспектор мав обмежитись попередженням. Крім цього, не горів лише один габаритний ліхтар, в той час, як п.31.6 передбачає множинність.

Відповідач проти позову заперечив та зазначив, що якби позивач керував автомобілем за умови даної несправності з включеною аварійною світловою сигналізацією, в цьому випадку він міг би бути попередженим.

Суд, заслухавши пояснення сторін та, дослідивши надані докази, дійшов такого висновку.

Судом установлено, що 15.02.2020р. інспектором СРПП №3 Машівського ВП Карлівського ВП ГУНП у Полтавській області Тарасенком Владиславом Анатолійовичем винесена постанова серії БАА № 315702 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення, у зв`язку з порушення ним п. 31.6.б. ПДР, оскільки він цього ж дня керував автомобілем ВАЗ-21013 днз 84-62 ОЕВ по вулиці незалежності в смт Машівка в темну пору доби в якого не працював задній габаритний ліхтар (а.с.12).

Даючи оцінку доводам позивача про незаконність постанови про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.

Згідно з пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

В розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Згідно п.2.3. (а), для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

Відповідно до п. 31.6. (б), забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

Як убачається зі змісту відеозапису, зазначеного як доказ в оспорюваній постанові, на ньому зафіксовано рух автомобіля ВАЗ-21013 днз 84-62 ОЕВ в темну пору доби з непрацюючою лампою лівого заднього габаритного ліхтаря.

Частиною 1 ст. 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

За нормами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Отже, відповідач, виявивши факт керування позивачем автомобілем в темну пору доби з несправним лівим габаритним ліхтарем з порушенням п. 31.6 (б), що підтверджено доказом - засобом відеофіксації, відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» та КУпАП правомірно прийняв постанову про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП.

Водночас суд вважає за необхідне підкреслити на помилковості посилання позивача на приписи п. 31.4 та пп. 31.5. ПДР України в якості твердження про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КпАП України, з підстав, що вказана несправність не забороняє експлуатацію транспортного засобу. Так, у даному випадку кваліфікуючою ознакою, що утворює склад правопорушення, є несправність зовнішніх світлових приладів (темної пори доби). При цьому, в силу п. 31.6 ПДР України, така несправність тягне за собою заборону подальшого руху транспортного засобу, а не заборону його експлуатації взагалі.

Викладене свідчить про обґрунтованість твердження відповідача про те, що керування транспортним засобом з непрацюючою лампою заднього габаритного ліхтаря в умовах недостатньої видимості (у темну пору доби) є порушенням пп. «б» п. 31.6 ПДР України, за що положеннями ч. 1 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність.

Щодо доводів позивача про те, що п. 31.6. (б) передбачає множинність, зокрема повинен не горіти не один, а всі ліхтарі, суд вважає таке трактування помилковим, оскільки законодавець використав таку мовну конструкцію з огляду на те, що автомобіль має кілька фар та габаритних ліхтарів.

Стосоно посилання позивача на те, що ліхтар зламався по ходу руху автомобіля, суд зазначає, що таких доказів матеріали справи не містять, в той час як відповідачем підтверджено протилежне, що вбачається з наданого відео, що в автомобілі позивача не працює задній лівий габаритний ліхтар.

Зі змісту Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й нараді та ч. 3 ст. 2 КАС України, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень адміністративний суд не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, передбаченими ч. 2 ст. 2 КАС України.

У постанові від 31.10.2019 року у справі №266/3228/16-а Верховний Суд зазначив, що адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Даючи оцінку доказам у справі, суд дійшов висновку, що оспорювана постанова винесена з дотриманням вимог чинного законодавства, є законною, а відтак у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 77, 242-246, 255, 286, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора СРПП №3 Машівського ВП Карлівського ВП ГУНП у Полтавській області Тарасенка Владислава Анатолійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду через Машівський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: інспектор СРПП №3 Машівського ВП Карлівського ВП ГУНП у Полтавській області Тарасенко Владислав Анатолійович, службова адреса: смт Машівка, вул. Незалежності,154, Полтавської області, , інші відомості невідомі.

Повний текст Рішення виготовлено 20.03.2020р.

Суддя С.В. Кравець