Справа № 640/811/20
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2020-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2020 року м. Київ №640/811/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Костенка Д.А., розглянув-ши у письмовому відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного прова-дження адміністративну справу за позовом Міністерства оборони України (далі Міноборо-ни) до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі Департамент ДВС), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 , про скасування постанови від 18.12.2019,

в с т а н о в и в:
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову головного державного виконавця Департаменту ДВС Кузьменка О.С. від 18.12.2019 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. у виконавчому провадженні №60530332.

Підставою позову зазначено самостійне виконання позивачем постанови Верховного Суду від 06.02.2018 №761/18099/15-а до відкриття виконавчого провадження у листопаді 2019р., тому оскаржувана постанова винесена безпідставно. Зазначає, що на виконання вка-заної постанови суду Комісією Міноборони прийнято рішення від 06.07.2018 про відмову у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги. Після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження від 07.11.2019 позивач подав державному виконавцю заяву про закінчення виконавчого провадження від 02.12.2019 №248/8515, в якій повідомив про виконання вказаної постанови суду. Також зазначає про відсутність його вини у тому, що з 03.12.2019 по 18.12.2019 працівниками управління документального забезпечення Департа-менту ДВС не було доведено дану інформацію до державного виконавця.

Відповідач подав відзив, в якому просить відмовити в позові, пославшись на те, що станом на 18.12.2019 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС не надій-шло інформації від позивача щодо виконання виконавчого документа у зв`язку з чим на нього було накладено штраф. У подальшому державному виконавцю стало відомо про прийняття позивачем рішення, у зв`язку з чим та на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" 11.01.2020 державним виконавцем винесено постанову про закін-чення виконавчого провадження.

До судового засідання учасники справи не прибули, у зв`язку з чим та згідно із ч. 9 ст. 205 КАС України суд продовжив розгляд справи у письмовому провадженні на підставі наявних у справі матеріалів.

Після судового засідання до суду надійшли письмові пояснення представника третьої особи адвоката Міхієнкова К.В., в яких він просить відмовити в позові з тих підстав, що рішення позивача від 06.07.2018 не відповідає мотивувальній частині постанови Верховного Суду від 06.02.2018 №761/18099/15-а, а також прийнято без урахування ухвали Верховного Суду від 19.04.2019 про виправлення описки у вказаній постанові; відновлення порушеного права на виплату одноразової грошової допомоги передбачено резолютивною частиною вказаної постанови Верховного Суду, однак позивач повторно та умисно вчиняє незаконні дії щодо ухилення від виконання цього рішення.

Щодо представництва органів державної влади в судах з 01.01.2020 виключно проку-рорами або адвокатами, то при вирішенні питання про відкриття провадження у справі суд дійшов висновку про малозначність цієї справи, тому на підставі ч. 4 ст. 131-2 Конституції України та ч. 2 ст. 57 КАС України суд визнав прийнятними позовну заяву, підписану представником позивача за довіреністю ОСОБА_2 , та відзив на позов, підписаний пред-ставником відповідача за довіреністю Кузьменком О.С.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідно-сини.

На виконанні в Департаменті ДВС перебувало виконавче провадження №60530332 про виконання виконавчого листа №761/18099/15-а, виданого Шевченківським районним судом міста Києва 08.07.2019, про зобов`язання Міноборони прийняти рішення з питання виплати одноразової грошової допомоги членам родини ОСОБА_3 .

Згідно з копією постанови від 07.11.2019 про відкриття виконавчого провадження державний виконавець встановив строк виконання рішення суду протягом 10 робочих днів, про що письмово повідомити державного виконавця.

Дана постанова надійшла до Юридичного департаменту Міноборони 27.11.2019, що підтверджується копією листа Департаменту ДВС від 07.12.2019 №60530332/20-1/9 з відбит-ком реєстраційного штампу.

Позивач звернувся до Департаменту ДВС із заявою від 02.12.2019 №248/8515 про закінчення виконавчого провадження, в якій повідомив, що 06.07.2018 Комісією Міноборони розглянуто заяву третьої особи та прийнято рішення про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності. До заяви додав витяг з протоколу засідання Комісії Міноборони від 06.07.2018 №70.

Згідно з копією реєстру №50/с заяву від 02.12.2019 №248/8515 прийнято Управлінням документального забезпечення Департаменту комунікації, документообігу та контролю Міністерства юстиції України 03.12.2019.

Постановою Департаменту ДВС від 18.12.2019 ВП№60530332 на підставі ст.ст. 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження" за невиконання без поважних причин рішення суду у встановлений виконавцем строк на позивача накладено штраф у розмірі 5100 грн. Постанова обґрунтована тим, що станом на 18.12.2019 рішення залишається невиконаним.

Також, як зазначив відповідач у відзиві, згідно з п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" ним винесено постанову про закінчення виконавче провадження у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Спірні правовідносини виникли у сфері примусового виконання рішень і стосуються правомірності накладення на боржника штрафу за невиконання рішення суду.

Згідно із ст. 63 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче прова-дження" (далі Закон №1404) за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчи-нити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє вико-нання рішення боржником (ч. 1). У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність (ч. 2).

Згідно з ч. 1 ст. 75 Закону №1404 у разі невиконання без поважних причин у встанов-лений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника юридичну особу 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Заперечуючи проти позову, відповідач стверджує у відзиві про те, що станом на 18.12.2019 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС не надійшло інфор-мації про виконання позивачем виконавчого листа Шевченківського районного суду міста Києва №761/18099/15-а від 08.07.2019, а також те, що про прийняття Комісією Міноборони рішення від 06.07.2018 йому стало відомо в подальшому, що стало підставою для закриття виконавчого провадження.

Однак, як вбачається із встановлених судом фактичних обставин цієї справи, позивач у строк встановлений державним виконавцем у постанові від 07.11.2019 про відкриття вико-навчого провадження подав до Управління документального забезпечення Департаменту комунікації, документообігу та контролю Міністерства юстиції України заяву від 02.12.2019 про закриття виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду та доказ на підтвердження цього.

Відповідач не спростував своєчасність подання позивачем вказаної заяви до Міністер-ства юстиції України та доводи позивача про відсутність його вини у тому, що заява не була своєчасно передана державному виконавцю на розгляд.

Оцінюючи вказані обставини, суд дійшов висновку про те, що позивач, як боржник у виконавчому провадженні, вчинив належні і залежні від нього дії, спрямовані на своєчасне повідомлення державного виконавця про виконання рішення суду, тому він не може нести негативні наслідки за несвоєчасний розгляд державним виконавцем його заяви.

Щодо фактичності виконання позивачем рішення суду, суд зазначає наступне.

Відповідач не заперечив проти фактичного виконання позивачем у повному обсязі постанови Верховного Суду від 06.02.2018 згідно з виконавчим документом, а напроти зазна-чив про врахування заяви позивача від 02.12.2019 та про закриття виконавчого провадження у зв`язку з цим відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону №1404.

Водночас представник третьої особи з цим не погоджується, з наведених у письмових поясненнях мотивів.

Постановою Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №761/18099/15-а (№К/9901/3406/18), копія якої наявна у справі, зобов`язано Київський обласний військовий комісаріат та Міноборони прийняти рішення з питання виплати одноразової грошової допо-моги членам родини загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 .

Як вбачається, резолютивна частина постанови Верховного Суду від 06.02.2018 не містить вимоги про прийняття Міноборони конкретного рішення.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону №1404 у виконавчому документі зазначається резолю-тивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень.

Виконавчий лист Шевченківського районного суду міста Києва №761/18099/15-а від 08.07.2019 зобов`язує Міноборони прийняти рішення з питання виплати одноразової грошової допомоги членам родини ОСОБА_3 , що не передбачає прийняття боржником конкретного рішення, також.

Згідно з наявним у справі витягом з протоколу засідання Комісії Міноборони з розгля-ду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та ком-пенсаційних сум від 06.07.2018 №70 на виконання постанови Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №К/9901/3406/18 відповідачем було розглянуто подані документи та прийнято рішення про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги.

Отже, протокол засідання Комісії Міноборони від 06.07.2018 №70 є належним доказом на підтвердження виконання постанови Верховного Суду від 06.02.2018.

Пояснення третьої особи про те, що рішення Міноборони від 06.07.2018 прийнято без урахування ухвали Верховного Суду від 19.04.2019, електронна копія якого міститься в ЄДРСР (http://reyestr.court.gov.ua/Review/81286191), якою виключено з 4-го абзацу резолю-тивної частини постанови Верховного Суду від 06.02.2018 слова "загиблого військовослуж-бовця", а також посилання третьої особи на те, що виконавчий лист видано після прийняття Міноборони рішення від 06.07.2018, не спростовують факт виконання вказаної постанови суду, оскільки виконавчий лист не передбачає інших заходів виконання, ніж ті, які вчинені боржником.

Міркування третьої особи про те, що рішення Міноборони від 06.07.2018 суперечить мотивувальній частині постанови Верховного Суду від 06.02.2018, суд відхиляє, оскільки у державного виконавця відсутні повноваження змінювати резолютивну частину рішення, яка підлягає виконанню; здійснювати заходи примусового виконання рішення державний вико-навець зобов`язаний у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону №1404), тому відповідач не може самостійно визначати, яке рішення слід прийняти боржнику, якщо це не визначено у виконавчому документі.

Отже, пояснення представника третьої особи не спростовують фактичність виконання Міноборони постанови Верховного Суду від 06.02.2018.

Підсумовуючи вищевикладене, суд, враховуючи фактичність виконання позивачем постанови Верховного Суду від 06.02.2018 і своєчасність повідомлення ним про дану обста-вину орган державної виконавчої служби, вважає обґрунтованими доводи позивача про без-підставність накладення на нього штрафу. Заперечення відповідача і пояснення третьої особи на стороні відповідача не спростовують доводів позивача і наданих ним доказів та не доводять правомірність оскаржуваної постанови.

Зважаючи на встановлені обставини і наведені мотиви, суд дійшов висновку про наяв-ність підстав для скасування спірної постанови, тому позов слід задовольнити повністю.

З огляду на задоволення позову та згідно із ст. 139 КАС України сплачений позивачем згідно з платіжним дорученням від 09.01.2020 №248/12 судовий збір у сумі 2102 грн. підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 90, 241-246, 250, 269, 287 КАС України, суд

в и р і ш и в:
1. Задовольнити позов Міністерства оборони України повністю.

2. Скасувати постанову Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 18.12.2019 ВП№60530332.

3. Стягнути з Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на користь Міністерства оборони України судовий збір у сумі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок).

Позивач: Міністерство оборони України;

просп. Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168; .

Відповідач: Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України;

вул. Городецького, 13, м. Київ, 01001; код ЄДРПОУ відсутній;

( суб`єкта владних повноважень Міністерства юстиції Украї-ни, структурним підрозділом якого є орган державної виконавчої служби відповідач).

Третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:

ОСОБА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ;

АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.
Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому ст.ст. 287, 293-297 КАС України. Апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня складення повного тексту рішення.
Дата рішення є днем складення його у повному обсязі.

Суддя Д.А. Костенко