Справа № 214/6994/19(2-а/214/58/20)
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2020-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 березня 2020 року м. Дніпросправа № 214/6994/19(2-а/214/58/20)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дурасової Ю.В.,

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу сержанта поліції 2 батальйону 1 роти полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Найди Володимира Олександровича

на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.01.2020 (головуючий суддя Ткаченко А.В.)

у справі за позовом ОСОБА_1 до сержанта поліції 2 батальйону 1 роти полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Найди Володимира Олександровича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача сержанта поліції 2 батальйону 1 роти полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Найди Володимира Олександровича про визнання дій протиправними та скасувати постанову у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1482062 від 03.09.2019 року.

Позов обґрунтовано тим, що 03 вересня 2019 року сержантом поліції 2 батальйону 1 роти полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Найдою В.О. було винесено постанову серії ЕАВ № 1482062 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі передбаченому ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. Відповідно до постанови. З вищезазначеною постановою позивач не згоден, стверджує, що правопорушення не вчиняв, а в матеріалах справи відсутні будь які докази, що свідчать про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Крім того, позивач в позові зазначає, що 03.09.2019 року о 00 годині 22 хвилин 04 секунди не керував жодним транспортним засобом у м. Кривому Розі на мікрорайоні Сонячному, 50, взагалі відпочивав разом зі своєю сім`єю у себе вдома за адресою АДРЕСА_1 , поки до нього додому не увірвалися поліцейські. Приблизно о 23 годині 20 хвилин 02 вересня 2019 року до нього додому за адресою АДРЕСА_1, увірвалися поліцейські, серед яких був відповідач, та змусили його разом з ними проїхати на службовому патрульному автомобілі, до місця знаходження належного йому автомобіля АЗЛК реєстраційний номер НОМЕР_1 , для проведення огляду автомобіля на предмет встановлення на ньому пошкоджень пов`язаних з дорожньо-транспортною пригодою, яка нібито сталася на передодні. На автомобілі не було виявлено жодних пошкоджень, пов`язаних з ДТП, і відповідач почав вимагати від нього надання йому посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, якого він при собі не мав, оскільки не керував автомобілем та не збирався цього робити після. Проте відповідач, достеменно знаючи, що позивач не керував автомобілем, діючи протиправно з надуманих причин, виніс відносно нього оскаржувану постанову адміністративного стягнення у вигляду штрафу, у розмірі 425 гривень. Але вказані у постанові правила дорожнього руху він не порушував, а тому в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. Крім того, іншим поліцейським цього ж екіпажу Ванкевичем Д.С. на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Позивач вважає дану постанову незаконною, тому просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Крім того надав до суду постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 18 грудня 2019 року про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.01.2020 позов задоволено частково.

Постанову серії ЕАВ № 1482062 від 03.09.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - скасовано. Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрито. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що доказів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1ст. 126 КУпАП відповідач суду не надав.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та винести нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Посилається на те, що 02.09.2019 року під час патрулювання в м. Кривому Розі від громадян було отримано інформацію у якій зазначалося про можливе ДТП за участю т/з АЗЛК 21412 н.з. НОМЕР_1 після чого було виявлено безпосередньо водія вказаного транспортного засобу при спілкуванні з ким було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння після чого останньому було надано вимогу пред`явити водійське посвідчення, реєстраційний документ на т/з та поліс обов`язкового страхування наземних т/з. вказані документи надані не були. Зазначає, що після того як було отримано інформацію, що позивач керував т/з АЗЛК 21412 н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, виникли підстави вважати, що позивачем було скоєно правопорушення, передбачене ст. 130 КУПАП. А саме, перебування у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів. Вважає, що в даному випадку були підстави вважати, що позивачем скоєно правопорушення, передбачене ст. 130 КУПАП.

На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу не надходив, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до постанови серії ЕАВ 1482062 від 03.09.2019 року, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. В зазначеній постанові вказано, що водій, ОСОБА_1 03.09.2019 року о 00-22-04 годині в м. Кривий Ріг, мкрн. Сонячний, 50 керував т/з та не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії (а.с. 5).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції до даних правовідносин правильно застосував норми Конституції України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV, Закону України "Про Національну поліцію", Закону України «Про дорожній рух», норми Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306 та норми КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. При цьому, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19).

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Так, частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено, що „Керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 25-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що водій повинен пред`явити страховий поліс у випадках передбачених законодавством.

Пунктом 2.1 (ґ) Правил дорожнього руху передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 2.4 ПДР України встановлено, що на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1.

Отже вказані вище норми передбачають обов`язкову наявність у водія транспортного засобу полісу (сертифікату) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та обов`язок його пред`явлення на вимогу поліцейського.

Оскільки частиною 1 статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки, зокрема, реєстраційного документа на транспортний засіб, поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то в силу зазначеної норми на порушника може бути накладено адміністративне стягнення.

Згідно пояснень позивача, вбачається, що 02 вересня 2019 року о 23 годині 20 хвилин до нього у квартиру АДРЕСА_1 , увірвалися поліцейські, серед яких був відповідач, та змусили його разом з ними проїхати на службовому патрульному автомобілі, до місця знаходження його автомобіля АЗЛК реєстраційний номер НОМЕР_1 , для проведення огляду автомобіля на предмет встановлення на ньому пошкоджень пов`язаних з дорожньо-транспортною пригодою, яка нібито сталася напередодні. Автомобіль знаходився на парковці поблизу будинку 50 на мкрн. Сонячний, 50. 03.09.2019 року о 00 годині 22 хвилин 04 секунди біля будинку 50 на мкрн. Сонячний він перебував лише завдяки діям поліцейських. Він як до зазначеного в постанові часу та і після не керував транспортним засобом.

Колегією суддів апеляційної інстанції досліджено відеозапис, що міститься в матеріалах справи.

Згідно матеріалів справи відеозапис долучений відповідачем у суді першої інстанції.

При цьому, вказаний відеозапис не дозволяє встановити, що керування транспортним засобом - автомобілем АЗЛК, реєстраційний номер НОМЕР_1 здійснював безпосередньо ОСОБА_1 .

Вказаний відеозапис також не підтверджує факту наявності або відсутності у позивача документів: посвідчення водія на право керування ТЗ, відповідної категорії, реєстраційного документа на ТЗ, а також поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відеозапис також не дозволяє ідентифікувати особу, якій роз`яснюються права, оскільки відеозапис фіксує лише нижню частину обличчя особи.

Згідно відеозапису підтверджується факт роз`яснення прав особі, якій інкримінується вчинення адміністративного правопорушення.

Натомість, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, такий відеозапис не може бути покладений в основу рішення суб`єкта владних повноважень про притягнення особи до адміністративної відповідальності, оскільки такий доказ не є достатнім.

Так, в силу ст. 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Однак, в силу в силу зазначеного, наданий суду відеозапис як доказ дає змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (не дає змоги встановити факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 ).

Відповідно до ст. 251 КУПАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Однак, матеріали справи не містять доказів, які б підтвердили правопорушення, про яке зазначає відповідач.

Разом з тим, матеріали справи містять постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 18 грудня 2019 року, щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки 02 вересня 2019 року о 22 годині 40 року ОСОБА_1 не керував транспортним засобом марки АЗЛК 21412, р.н. НОМЕР_1 .

Статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення (КУПАП).

Згідно ч.ч.1, 2 ст.7 КУПАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності; при цьому, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУПАП).

В силу п.п. 2.1а ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії і талон, що додається до посвідчення.

Частина 1 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Водночас, за правилами ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 1 ст.77 КАС України).

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач довів правомірності своїх дій/рішень, оскільки не надав доказів вчинення позивачем 03.09.2019 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП.

Оскільки законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, то з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинуватості особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з критичним ставленням суду першої інстанції до вказаного відеозапису, як до доказу, з огляду також на те, що такий запис не є додатком постанови про адміністративне правопорушення, та не підтверджує безпосередньо факту вчинення правопорушення.

Отже, суб`єктом владних повноважень не підтверджено факту вчинення позивачем правопорушення.

Бездоганне виконання суб`єктом владних повноважень процесуальних/процедурних норм є запорукою притягнення винної особи до відповідальності. Однак порушення таких приписів може бути покладено в основу скасування постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що матеріали справи також не містять клопотань про допит свідків, які могли бути допитані в судовому засіданні (з приведенням до присяги), для отримання відповідних доказів здійснення позивачем правопорушення.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції рішенням суду права, свободи та інтереси позивача захищені, а права та інтереси відповідача не порушені.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

В силу ч. 3 ст. 272 КАС України справи, визначені статтею 286 КАС не підлягають оскарженню в касаційному порядку.

З огляду на характер спірних правовідносин, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу сержанта поліції 2 батальйону 1 роти полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Найди Володимира Олександровича - залишити без задоволення.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.01.2020 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повний текст постанови виготовлено 13.03.2020.

Головуючий суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова