Справа № 950/256/20
Суддя: Бакланов Р. В.
Дата ухвалення: 2020-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Лебединський районний суд Сумської області
Справа № 950/256/20
Номер провадження 2-а/950/6/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2020 р. Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді - Бакланова Р. В.

за участю секретаря Ткаченко Я.О.

розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора Сектору реагування патрульної поліції Лебединського відділення поліції Сумського районного відділу Головного управління поліції в Сумській області Діденка Олексія Сергійовича, Головного управління Національної поліції в Сумській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати дії Інспектора Сектору реагування патрульної поліції Лебединського відділення поліції Сумського районного відділу Головного управління поліції в Сумській області Діденка Олексія Сергійовича щодо винесення постанови серії БАА №365376 від 4 лютого 2020 року протиправними та визнати постанову серії БАА №365376 від 4 лютого 2020 року про накладення адміністративного стягнення за вчинення на ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 121 КУпАП протиправною та скасувати, а справу закрити. Свої вимоги мотивує тим, що інспектором сектору реагування патрульної поліції Лебединського ВП Сумського РВП ГУНП в Сумській області Діденком О.С. неправомірно винесено відносно нього постанову про адміністративне правопорушення від 04.02.2020 серії БАА №365376 за ч.З ст.121 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. В гр.6 оскаржуваної постанови зазначено, що нібито він «керував транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, чим порушив п. 31.3.Б ПДР». При цьому, в постанові інспектором зроблено висновок, що зазначеними діями він нібито скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.121 КУпАП - «Керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов», яке тягне за собою накладення штрафу в розмірі 340 грн. Оскаржувана постанова винесена без законних підстав зупинки автомобіля, без наявності адміністративного проступку, з порушенням встановленої процедури розгляду справи та без дотримання прав особи, яка притягається до відповідальності, а саме: 04.02.2020 орієнтовно в 13:00 год. позивач здійснював рух на транспортному засобі ГАЗ 2705-414 д.н.з. НОМЕР_1 . Жодних порушень ПДР, які могли б стати підставою зупинки, він не вчиняв. Незважаючи на це, під час руху його було безпідставно зупинено інспектором поліції. При перевірці документів інспектор висловив вимогу пред`явлення йому протоколу технічного огляду. На зазначене він повідомив інспектора про безпідставність зупинки автомобіля та відповів: «Зазначений автомобіль не є автомобілем категорії Cl, С, а тому не є вантажним автомобілем. Він відноситься до категорії В, тобто є легковим автомобілем, а тому не підлягає обов`язковому технічному контролю». Одночасно він пред`явив інспектору для візуального ознайомлення свідоцтво про реєстрацію авто, в якому було вказано категорію автомобіля В. При цьому він попросив інспектора спільно прочитати Закон «Про автомобільний рух», щоб довести інспектору відсутність обов`язку проходити технічний огляд для цього автомобіля. Проте інспектор вирішив, що детально розбиратись у цій ситуації немає необхідності. Після цього інспектор відлучився до свого службового автомобіля і там зачинився. Через декілька хвилин інспектор повернувся і надав мені вже складену постанову в справі про адміністративне правопорушення з проханням підписатись про отримання зазначеного документа. Аргументи щодо відсутності жодного правопорушення з його боку інспектор до уваги не взяв та виніс незаконне рішення про накладення стягнення без наявності складу адміністративного правопорушення. На місці зупинки інспектор не повідомляв про розгляд адміністративної справи, не сповіщав про дату, час, розгляду, про особу, яка буде розглядати, не повідомляв про його права, постанову не оголошував. Весь процес оголошення постанови звівся до тощо, що інспектор надав копію постанови з проханням підписатись про її отримання. При цьому інспектор повідомив розмір штрафу - 340 грн. Тому він просить суд скасувати постанову про адміністративне правпорушення та закрити провадження у справі.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з`явився надіслав відзив на позов у якому не визнав позовні вимоги з насткпних підстав: відповідно до вимог ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті. Обов`язковому технічному контролю не підлягають: 1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) к (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення ирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, зляски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від у експлуатації; 2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від и власності вантажопідйомністю до 3,5 тони, причепи до них - із строком уатації до двох років. 3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом ли "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового лексу України". Тобто ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» встановлює виключний перелік транспортних засобів що не підлягають обов`язковому технічному контролю, п. 2 ч. 2, передбачено, що вантажні автомобілі незалежно від форми власності і вантажопідйомністю до 3.5 тони зі строком експлуатації більше ніж 2 років підлягають обов`язковому контролю. Терміни та визначення основних понять дорожніх транспортних засобів, ризначені для перевезення людей та (чи) вантажів, а також спеціального гкування установлені ДСТУ 2984-95 «Засоби транспортні дорожні. Типи. Терміни та визначення», що затверджено і введено в дію наказом Держстандарту України № 31 від 25.01.1995. Так, відповідно до визначення наведеного в розділі 3 ДСТУ 2984-95 вантажний автомобіль це автомобіль, який за своєю конструкцією та днанням призначений для перевезення вантажів. Як вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а також граційної картки транспортного засобу автомобіль, яким керував Позивач є вантажним. Перша реєстрація автомобіля Позивача, 02.11.2007. Враховуючи що вперше на території України автомобіль було єстровано 02.11.2007, а зупинено та складено постанову на Позивача 04.02.2020, можна стверджувати, що строк експлуатації автомобіля становить більше ніж два роки. То ж враховуючи, що автомобіль ГАЗ 2705-414, номерний знак НОМЕР_2 , згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 є вантажним, строк його експлуатації на території України згідно з тим і свідоцтвом про реєстрацію становить більше ніж 2 роки, зазначений автомобіль підлягає обов`язковому технічному контролю.

Представник другого відповідача надіслав суду клопотання про виключення із складу відповідачів ГУНП в Сумській області, мотивуючи його тим, що як вбачається з позову, громадянин Яценко В. ОСОБА_3 оскаржує постанову про накладення адміністративного стягнення 04.02.2020 серія БАА №365376 винесену інспектором сектору реагування патрульної поліції Лебединського відділення поліції Сумського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області Діденком О.С. за порушення передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП. Представник вважає, що позивачем помилково подано позов до ГУНП в Сумській області та, що ГУНП є неналежним співвідповідачем у даній справі. Так згідно до п. 1 ст. 222 КУпАП: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122, частина перша статті 123, 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195). Згідно п. 2 ст. 222 КУпАП - від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Враховуючи той факт, що позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову 04.02.2020 серія БАА №365376 винесену по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху інспектором сектору реагування патрульної поліції Лебединського відділення поліції Сумського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області Діденком О.С. предстаник просить суд виключити з числа співвідповідачів ГУНП у Сумській області. За таких обсставин суд доходить висновку про обгрунтованість правової позиції викладеної у клопотанні представника другого відповідача, щодо пред`явлення позову до другого відповідача як до неналежного, та за таких обставин вважає за необхідне визнати ГУНП у Сумській області неналежним відповідачем.

Під час судового розгляду були встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини:

04.02.2020 року інспектором сектору реагування патрульної Лебединського відділення поліції Сумського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області Діденком Олексієм Сергійовичем була винесена постанова серії БАА № 365376 про накладення про накладення адміністративного стягнення, винесену відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 121 КУпАП і накладене на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

У постанові зазначено, що 04.02.2020 о 13 год. 57 хв. в м. Лебедин по вул. Гудимівська, водій керуючи транспортним засобом, що підлягає обов`язкомвому технічному контролю, своєчасно не пройшов обов`язковий технічний контроль, чим порушив п.п. 31.3 б ПДР України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п.31.3 б Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306(далі ПДР України) забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

В ст.35 ЗУ «Про дорожній рух» зазначено Транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті. Обов`язковому технічному контролю не підлягають: 1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; 2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років. 3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України"; Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України.

Відповідно п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

В ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд відзначає, що згідно ст.77 КАС України в даній справі обов`язок доказування правомірності прийнятого рішення покладається на відповідача.

Судом було досліджено світлину з зображенням транспортного засобу, наданий відповідачем. (а.с.45) Так, з дослідженого доказу вбачається, що він не містить будь-яких даних про те, що позивачем було порушено ПДР України. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтею 283 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно зазначити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, надана відповідачем копія відеозапису не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Крім того, вказаним доказом не підтверджено, що інспектором при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 дотримано процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки вказане відео відображає вже сам процес складання інспектором оскаржуваної постанови та спілкування учасників справи вже після її складання.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 24 січня 2019 року по справі 592/5576/17.

З огляду на вказане, суд відзначає. що наданий відповідачем світлина, роздрукована з невідомого носія не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Суд також враховує те, що із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що інспектором неправильно викладено об`єктивну сторону правопорушення, зокрема притягнуто до відповідальності особу за те, що вона не пройшла обов`язковий технічний контроль, а не за експлуатацію транспортного засобу, який не пройшов обов`язковий технічний контроль, а також не правильно зазначено транспортний засіб, яким керував позивач.

Відповідно до ст. 14, 16 Закону України Про дорожній рух, учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу працівників міліції, а водії військових транспортних засобів на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України передавати для перевірки посвідчення, реєстраційні та інші документи, що підтверджують право на керування транспортним засобом, а також дорожні (маршрутні) листи і документи на вантаж, що перевозиться (крім власників транспортних засобів, які використовують їх в індивідуальних некомерційних цілях), а у випадках, передбачених законодавством, страховий поліс (сертифікат) про укладання договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та ліцензійну картку на автомобільний транспортний засіб у разі надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України Про дорожній рух, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до 31.3 б Правил дорожнього руху України, забороняється експлуатація транспортних засобів, згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Згідно зі ст. 35 Закону України "Про дорожній рух", транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.P>

Обов`язковому технічному контролю не підлягають: 1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; 2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років; 3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".

Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України.

На виконання даної норми Кабінетом Міністрів України винесено Постанову від 30.01.2012р. № 137, якою затверджений Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів.

Відповідно до п.1 даного Порядку № 137 вказаний Порядок визначає процедуру проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, зареєстрованих уповноваженими органами МВС (далі - транспортні засоби), за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливість експлуатації, крім таких транспортних засобів: 1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; 2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Згідно положень п.3 Порядку № 137, періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить, зокрема, для вантажних автомобілів незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки.

Згідно з ч. 3 ст. 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 19 Закону України Про автомобільний транспорт передбачено, що Транспортні засоби за своїм призначенням поділяються на: транспортні засоби загального призначення; транспортні засоби спеціалізованого призначення; транспортні засоби спеціального призначення.

При державній реєстрації вантажних автомобілів у реєстраційних документах роблять відмітку щодо їх призначення згідно з документами виробника (вантажний автомобіль, причіп, напівпричіп з бортовою платформою відкритого або закритого типу, самоскид, цистерна, сідельний тягач, фургон, для аварійного ремонту, автокран, пожежний, автомобіль-мішалка, вишка розвідувальна чи бурова на автомобілі, для транспортування сміття та інших відходів, технічна допомога, автомобіль прибиральний, автомобіль-майстерня, радіологічна майстерня, автомобіль для пересувних телевізійних і звукових станцій тощо).

Згідно з наявним в матеріалах справи свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, ГАЗ 2705-414, реєстраційний номер НОМЕР_4 , транспорний засіб є фургоном малотоннажним-В, повна маса 3500 кг., масою без навантаження 2000 кг. (а.с. 11).

Вказаний автомобіль не є вантажним, з вагою більше 3,5 тонни.

Отже, автомобіль марки ГАЗ 2705-414, реєстраційний номер НОМЕР_4 є спеціалізованим вантажним малотоннажним фургоном-В, автомобілем категорії В, повна маса якого 3500 кг, тому не підлягає обов`язковому технічному контролю.

Крім того, відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини, суд дыйшов висновку висновку про протиправність притягнення позивача до адміністративної відповідальності по ч. 3 ст. 121 КУпАП, а тому оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, з закриттям провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. 6, 10, 14, 241-246, 255, 286, 293 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Інспектора Сектору реагування патрульної поліції Лебединського відділення поліції Сумського районного відділу Головного управління поліції в Сумській області Діденка Олексія Сергійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАА №365376, винесену 4 лютого 2020 року Інспектора Сектору реагування патрульної поліції Лебединського відділення поліції Сумського районного відділу Головного управління поліції в Сумській області Діденка Олексія Сергійовича, про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності по ч.3 ст121 КУпАП, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Р. В. Бакланов