Справа № 824/308/20-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2020-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2020 р. м. Чернівці справа № 824/308/20-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маренича І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Заставнівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом, у якому просить :

- визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Заставнівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Онищука В.В. від 17.02.2020 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 3400 грн за невиконання рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області по справі №716/1774/16-ц.

В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що рішення суду у справі №716/1774/16-ц виконується добровільно, ніяких перешкод у спілкуванні із дітьми вона не чинить.

12.03.2020 року ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження по адміністративній справі та призначено судовий розгляд справи на 20.03.2020 року.

19.03.2020 року від відповідача надійшов відзив на позов, відповідно до змісту якого просить відмовити в задоволенні адміністративного позову з огляду на наступне. Вважає, що при винесенні постанови про накладення штрафу від 21.02.2020 року ВП № 58226819, відповідач діяв в межах закону та вчинилися всі необхідні дії для належного забезпечення виконання рішення суду. Окрім того, відповідачем у відзиві заявлено клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

20.03.2020 року у судове засідання позивач не з`явився, явку представника не забезпечив, про підстави неприбуття не повідомив, хоча належним чином повідомлений про дату час та місце судового розгляду, що підтверджується повідомленням про вручення повістки про виклик від 13.03.2020 року.

11.03.2020 року у судове засідання відповідач не з`явився, явку представника не забезпечив, про підстави неприбуття не повідомив, хоча належним чином повідомлений про дату час та місце судового розгляду, що підтверджується повідомленням про вручення повістки про виклик від 12.03.2020 року.

Частиною 1 ст. 205 КАС України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (ч. 9 ст. 205 КАС України).

Враховуючи приписи ст. 205 КАС України, суд вважає, неприбуття позивача та відповідача, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового розгляду, не є перешкодою для розгляду і вирішення справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

06.12.2017 року рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області (справа № 716/1774/16-ц) зобов`язано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не чинити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 перешкод у спілкуванні із дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визначено порядок спілкування батька ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 з дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . у спосіб:

- побачення з 12:00 год. до 17:00 год. першої та третьої суботи кожного місяця, а також другої та четвертої неділі кожного місяця за місцем проживання батька без присутності матері;

- проживання батька з дітьми упродовж 20 днів під час літніх канікул та упродовж 3 днів під час зимових канікул з можливістю спільного відпочинку. (а. с. 7-15).

17.08.2018 року Заставнівським районним судом Чернівецької області видано виконавчий лист по справі № 716/1774/16-ц.

10.12.2018 року ухвалою Заставнівського районного суду Чернівецької внесено виправлення у абзац 7 резолютивної частини рішення Заставніського районного суду Чернівецької області від 06.12.2017 року у справі № 716/1774/16-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , третя особа - орган опіки та піклування Заставніської РДА про усунення перешкод у спілкуванні батька з дітьми та їх виховання, визначення способу участі батька у вихованні дітей та спілкуванні.

- вважати вірною адресу місця проживання ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , замість невірної вказаної - АДРЕСА_2 .

Внести виправлення у виконавчий лист, виданий 17.08.2018 року у цивільній справі №716/1774/16-ц для примусового виконання рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 06.12.2017 в частині усунення перешкод у спілкуванні батька з дітьми та їх вихованні, визначення способу участі батька у вихованні дітей та спілкуванні:

- вважати вірною адресу місця проживання боржника ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , замість невірної вказаної - АДРЕСА_2 .

- вважати вірною адресу місця проживання стягувача ОСОБА_5 - АДРЕСА_3 замість невірної вказаної - АДРЕСА_4 .

Внести виправлення у виконавчий лист, виданий 17.08.2018 у цивільній справі №716/1774/16-ц для примусового виконання рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 06.12.2017 в частині стягнення судових витрат з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 :

- вважати вірною адресу місця проживання боржника ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , замість невірної вказаної - АДРЕСА_2 .

- вважати вірною адресу місця проживання стягувача ОСОБА_5 - АДРЕСА_3 замість невірної вказаної - АДРЕСА_4 . (а.с. 16-19).

29.01.2019 року державним виконавцем Заставнівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУ юстиції у Чернівецькій області Новак І.Я. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження (ВП № 58226819) щодо виконання виконавчого листа по справі № 716/1774/16-ц від 17.08.2018 року. (а.с. 20-21).

04.02.2019 року державним виконавцем Заставнівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУ юстиції у Чернівецькій області Новак І.Я. винесена постанова (ВП № 58226819) про накладення штрафу на ОСОБА_1 у розмірі 1700,00 грн. за не виконання рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області по справі № 716/1774/16-ц згідно акту державного виконавця від 02.02.2019 року, (а. с. 22).

04.04.2019 року рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову про накладення штрафу від 04.02.2019 року ВП № 58226819 державного виконавця Заставнівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Чернівецькій області Новак Інни Ярославівни відносно боржника ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1700,00 грн. за невиконання рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 06.12.2017 року відповідно до виконавчого листа № 716/1774/16-ц виданого 17.08.2018 року (а.с. 23-34).

09.01.2020 року складено акт державного виконавця, відповідно до змісту якого встановлено, що 09.01.2020 року за місцем виконання рішення суду діти відмовляються від спілкування з батьком та спільного відпочинку упродовж трьох днів у період зимових канікул (а.с. 35).

21.01.2020 року державним виконавцем Заставнівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Онищуком В.В. винесено постанову про накладення штрафу на ОСОБА_1 в розмірі 1700,00 грн за невиконання рішення суду (а.с. 36-37).

15.02.2020 року складено акт державного виконавця, відповідно до змісту якого встановлено, що 15.02.2020 року за місцем виконання рішення суду діти відмовляються від спілкування з батьком (а.с. 98).

15.02.2020 року позивачем надані пояснення на адресу державного виконавця Заставнівського районного відділу року державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Онищука В.В. стосовно того, що ОСОБА_1 не перешкоджала і не перешкоджає виконанню рішення суду, однак діти відмовляються від побачення з батьком (а.с. 97).

17.02.2020 державним виконавцем Заставнівського районного відділу року державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Онищуком В.В. винесено постанову про накладення штрафу на ОСОБА_1 в розмірі 3400,00 грн за невиконання рішення суду (а.с. 39).

Не погоджуючись із оскаржуваною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

За приписами п.9 ч.3 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція).

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016р. №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Приписами ст.1 Закону №1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з ч.1 ст.63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч.2 ст.63 Закону №1404-VIII).

Статтею 64-1 Закону №1404-VIII визначено, що виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням. Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність.

Частиною 1 статті 75 Закону №1404-VIII встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (ч. 2 ст.75 Закону №1404-VIII).

З наведених вище положень Закону №1404-VIII слідує, що підставою для прийняття державним виконавцем постанови про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути виключно невиконання такого рішення без поважних причин, тоді як боржник мав реальну можливість виконати судове рішення та не зробив цього. Отже, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу, останнім має бути встановлений факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин. При цьому, поважними, в розумінні наведених норм Закону №1404, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником та які не залежали від його власного волевиявлення.

У відповідності до пунктів 1,2 розділу IX Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. №512/5 (далі - Інструкція №512/5) виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, здійснюється в порядку, визначеному статтею 63 Закону. У разі невиконання боржником рішення у встановлений виконавцем строк на боржника накладається штраф відповідно до статті 75 Закону та застосовуються інші заходи, передбачені Законом.

З 28 серпня 2018 року (з набранням чинності змін до Інструкції №512/5) відповідно до пунктів 8, 9 розділу IX Інструкції №512/5 державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником рішення про встановлення побачення з дитиною у час та місці побачення стягувача з дитиною, визначені рішенням або державним виконавцем. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення про встановлення побачення з дитиною державний виконавець здійснює заходи примусового виконання рішення, передбачені частиною третьою статті 64-1 Закону. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення про встановлення побачення з дитиною державний виконавець здійснює заходи примусового виконання рішення, передбачені частиною четвертою статті 64-1 Закону. При кожному наступному невиконанні боржником зазначеного рішення державний виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною четвертою статті 64-1 Закону.

Згідно з пунктом 3 розділу ХІV Інструкції №512/5 у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника та встановлює новий строк виконання. У постанові про накладення на боржника штрафу виконавець зазначає норму Закону, якою передбачена відповідальність боржника, зміст вчинених боржником дій, суму штрафу. Постанова про накладення штрафу не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилається боржнику. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що підставою для винесення постанови про накладення штрафу слугували відповідні акти державного виконавця від 09.01.2020 року, 15.02.2020 року, якими встановлено, що боржником ОСОБА_1 , яка є боржником у виконавчому провадженні №58226819, не забезпечено побачення стягувача з дітьми.

Проте, зі змісту вказаних актів видно, що зустрічі дітей з батьком відбувалися, однак діти неодноразово відмовлялися залишатися з батьком та не бажали з ним проводити час.

Разом з тим, суд, проаналізувавши зміст актів, доходить висновку, що державним виконавцем не було достатньо перевірені доводи позивача в частині поважності причин не можливості забезпечити спілкування дітей з батьком. Зі змісту самих актів вбачається, що вказані обставини не залежали від волевиявлення позивача.

В свою чергу, не взяття таких обставин державним виконавцем при накладенні на позивача штрафу свідчить про необґрунтованість оскаржуваної постанови.

Враховуючи викладене, суд вважає, що державним виконавцем під час винесення постанови не було об`єктивно оцінено всі обставини, які склалися в ході виконання виконавчого листа №716/1774/16-ц від 17.08.2018 року, а саме неможливості виконати рішення суду з поважних причин, що призвело до помилкового висновку про необхідність притягнення позивача до відповідальності шляхом накладення штрафу. Відтак, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, а постанова - скасуванню.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено принцип законності, який вимагає, щоб органи державної влади та їх посадові особи діяли тільки на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності винесення оскаржуваної постанови.

У зв`язку з вищенаведеним, позовні вимоги є обґрунтованими та не спростованими суб`єктом владних повноважень.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що за подання вказаного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн, що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 28.02.2020 року (а.с. 1).

Оскільки, позов задоволено повністю, суд присуджує на користь позивача судові витрати (судовий збір) у сумі 840,80 грн за рахунок бюджетних асигнувань Заставнівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

Щодо витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Зокрема, згідно з частини 3 статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 4 статті 134 КАС України).

Відповідно до частини 5 статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Разом з тим, відповідно до частин шостої та сьомої статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно частини 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Судом встановлено, що 15.03.2019 року між ОСОБА_1 та адвокатом Венерським Олександром Сергійовичем укладено договір про надання правової допомоги, що підтверджується ордером Серії СЕ №1004992 (а.с. 45).

Разом з тим, будь-яких документальних підтверджень оплати послуг правничої допомоги (платіжних доручень, актів виконаних робіт/наданих послуг), згідно договору про надання правової допомоги позивачем не надано.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат, суд не вирішує питання щодо стягнення з відповідача судових витрат на правничу допомогу.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Заставнівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Онищука В.В. від 17.02.2020 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 3400 грн за невиконання рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області по справі №716/1774/16-ц .

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Заставнівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) на користь ОСОБА_1 судові витрати - судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Відповідно до частини шостої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Судові рішення за наслідками розгляду судом першої інстанції справи, визначеної статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Заставнівський районний відділ державної виконавчої служби Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (вул. Гагаріна, 2, м. Заставна, Чернівецька область, 59400, Код )

Суддя І.В. Маренич