Справа № 200/13677/19-а
Суддя: Аканов О.О.
Дата ухвалення: 2020-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2020 р. Справа№200/13677/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Аканова О.О., розглянувши у письмовому провадженні у порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Руссоль-Україна (зареєстроване місце проживання: 84101, Донецька область, Слов`янський район, смт Райгородок, вул.Ювілейна, 28, ) до Головного управління ДПС у Донецькій області (місцезнаходження: 87500, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Італійська, 59, ) про

визнання протиправною бездіяльності щодо невиконання вимог пункту 87.1 статті 87 Податкового кодексу України, а саме: про неперерахування переплати, що обліковується на бюджетному рахунку з податку на додану вартість (КБК платежу 14010100) як сума невідшкодованого бюджетного відшкодування податку на додану вартість в сумі 40666,07грн. на бюджетний рахунок №UA0005339 з екологічного податку, який справляється за викиди в атмосферне повітря двоокису вуглецю стаціонарними джерелами забруднення (КБК 19011000);

зобов`язання перерахувати переплату, що обліковується на бюджетному рахунку з податку на додану вартість № UA0005339 (КБК платежу 14010100) як суму невідшкодованого бюджетного відшкодування податку на додану вартість в сумі 40666,07 грн. на бюджетний рахунок №UA0005339 з екологічного податку, який справляється за викиди в атмосферне повітря двоокису вуглецю стаціонарними джерелами забруднення (КБК 19011000),-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з вищевказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 04.11.2019 подав до відповідача податкову декларацію з екологічного податку за ІІІ квартал 2019, відповідно до якої нарахована сума податку складає 52818,60, з яких згідно додатку 1 до податкової декларації за кодом 243.4.001 податкове зобов`язання складає 40666,07 грн., згідно додатку 2 до податкової декларації за кодом 243.1.001 податкове зобов`язання складає 12152,53 грн. Згідно виписки стану розрахунків з бюджетом з податку на додану вартість (140010100) з електронного кабінету за ТОВ «Слов`янська солевидобувна компанія» обліковується сальдо у розмірі 10290077,70 грн. Листом від 14.02.2019 відповідач повідомив ТОВ «Руссоль-Україна» про злиття інтегрованої картки платника по додатку на додану вартість та перенесено сальдо розрахунків ТОВ «Слов`янська солевидобувна компанія» в сумі 10290077,70 грн. до інтегрованої картки правонаступника ТОВ «Руссоль-Україна». Зазначено, що позивач звернувся до відповідача з листом щодо можливості використання наявної переплати на бюджетному рахунку ПДВ, яка виникла внаслідок завершення процесу реорганізації. Відповідачем надано відповідь про те, що суми бюджетного відшкодування включено до переліку джерел сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків до Державного бюджету України. Товариство направило на адресу відповідача заяву, в якій просило перерахувати переплату, що обліковується на бюджетному рахунку з податку на додану вартість, як сума невідшкодованого бюджетного відшкодування податку на додану вартість, отриманого в процесі приєднання як бюджетне відшкодування на бюджетний рахунок з екологічного податку, який сплавляється за викид в атмосферне повітря двоокису вуглецю стаціонарними джерелами забруднення. Від відповідача позивачем отримана відповідь про те, що здійснити перерахування переплати, яка обліковується як залишки невідшкодованого бюджетного відшкодування ПДВ, в рахунок сплати грошових дозов`язань з екологічного податку немає можливим, оскільки бюджетним відшкодуванням є відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість, а не надміру сплачені грошові зобов`язання. Вважають відмову відповідача такою, що порушує права позивача.

Відповідач позовні вимоги не визнав, надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив наступне. Наявна у позивача сума переплати на бюджетному рахунку ПДВ має статус негрошової переплати і не вважається надміру сплаченими грошовими зобов`язаннями. Відтак приписи статті 43 та пункту 200-1.4 Податкового кодексуУкраїни на відшкодування ПДВ не розповсюджується. Можливість зарахування невідшкодованого ПДВ в рахунок інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, була передбачена Указом Президента України від 07.08.1998 року № 857/98 Про деякі зміни в оподаткуванні, який на теперішній час втратив чинність.

Також відповідач зазначає, що процедура декларування та адміністрування бюджетного відшкодування передбачає заяву платника податку, подану контролюючому органу у складі податкової декларації. Згідно діючого законодавства в даний час усі податки та збори, обов`язкові платежі та заборгованість за ними до бюджету треба сплачувати виключноо «живими» коштами, тобто перерахувати невідшкодований ПДВ в рахунок інших податків неможливо.

Ухвалою суду від 29.11.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі, за правилами спрощеного позовного провадження (без повідомлення сторін).

Ухвалою суду від 20.12.2020 розгляд справи №200/13677/19-а здійснювати в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 20 січня 2020 року об 11:00 год.

Ухвалою суду від 20 січня 2020 року продовжено строк підготовчого засідання на тридцять днів. Відкладено підготовче засідання по справи № 200/13677/19-а. Наступне підготовче засідання відбудеться 20 лютого 2020 року об 11:00 год.

Ухвалою суду від 20 лютого 2020 року закрито підготовче провадження по адміністративній справі №200/13677/19-а. Призначено судовий розгляд по суті на 14:00 год. 19 березня 2020 року.

Представник позивача до суду не з`явився, про час, місце, дату розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача підтримав позовні вимоги на підставі наявного відзиву.

З`ясовуючи, чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, якими доказами вони підтверджуються, судом встановлено наступне.

Позивач, ТОВ Руссоль-України зареєстроване як юридична особа, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. З 04.04.2012 року товариство зареєстровано платником податку на додану вартість.

ТОВ Руссоль-України є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю Слов`янська солевидобувна компанія, що підтверджено протоколами загальних зборів товариств та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб.

08.02.2019 року виконано злиття інтегрованої картки платника по податку на додану вартість та перенесено сальдо розрахунків ТОВ Слов`янська солевидобувна компанія в сумі 10290077,70 грн. до інтегрованої картки правонаступника ТОВ Руссоль-України.

19.02.2019 року ТОВ Руссоль-України звернулось до відповідача з листом № 145, в якому просило роз`яснити можливості використання наявної переплати на бюджетному рахунку ПДВ у сумі 10290077,70 грн.

ГУ ДФС у Донецькій області надано роз`яснення від 22.03.2019 №23986/10/05-99-12-02-14, в якому зазначено, що відповідно до підпункту в пункту 87.1 статті 87 Податкового кодексу України суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (на підставі відповідної заяви платника) включено до переліку джерел сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків до Державного бюджету України.

06.11.2019 року ТОВ Руссоль-України надало ГУ ДФС у Донецькій області заяву за № 786, в якій просило у відповідності до підпункту в пункту 87.1 статті 87 Податкового кодексу України та вищенаведеного роз`яснення податкового органу перерахувати переплату, що обліковується на бюджетному рахунку з податку на додану вартість як сума невідшкодованого бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, в сумі 40666,07 грн. на бюджетний рахунок з екологічного податку, який справляється за викид в атмосферне повітря двоокису вуглецю стаціонарними джерелами забруднення.

На дану заяву відповідач надав відповідь, в якій зазначено, що відповідно до п.87.1 статті 87 Податкового кодексу України джерелом самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення потакового боргу платника податків є будь-які власні кошти, в тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів відповідних бюджетів. Отже в розумінні приписів підпункту 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 Кодексу бюджетним відшкодуванням є відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість, а не надміру сплачені грошові зобов`язання. Здійснити перерахування переплати, яка обліковується як залишки невідшкодованого бюджетного відшкодування ПДВ в рахунок сплати грошових зобов`язань з екологічного податку немає можливим.

Спірним в даній справі є питання правомірності не перерахування ГУ ДПС у Донецькій області переплати, що обліковується на бюджетному рахунку з податку на додану вартість як сума невідшкодованого бюджетного відшкодування податку на додану вартість, в рахунок іншого податку у відповідності до приписів статті 87 Податкового кодексу України.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Пункт 98.1. Податкового кодексу України визначає, що під реорганізацією платника податків у цій статті розуміється зміна його правового статусу, яка передбачає будь-яку з таких дій або їх поєднання, зокрема:

98.1.2. злиття платників податків, а саме передача майна платника податків до статутних фондів інших платників податків, унаслідок чого відбувається ліквідація платника податків, який зливається з іншими.

Згідно пункту 98.9. Кодексу у разі якщо сума надміру сплачених грошових зобов`язань або невідшкодованих податків та зборів платника податків перевищує суму грошових зобов`язань або податкового боргу з інших податків, сума перевищення перераховується в розпорядження правонаступників такого платника податків пропорційно його частці в майні, що розподіляється, згідно з розподільним балансом або передаточним актом, а у разі отримання цілісного майнового комплексу державного або комунального підприємства в оренду чи концесію сума перевищення перераховується в розпорядження платника податків - орендаря чи концесіонера згідно з передаточним балансом або актом.

Статтею 87 Податкового кодексу України встановлені джерела сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків:

87.1. Джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Сплату грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснено також:

а) за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника);

б) за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів з урахуванням особливостей, визначених у пункті 43.4-1 статті 43 цього Кодексу;

в) за рахунок суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (на підставі відповідної заяви платника) до Державного бюджету України".

Таким чином сума бюджетного відшкодування з податку на додану вартість є прямо передбаченим законом самостійним джерелом сплати грошових зобов`язань.

Відповідач зазначає, що ці приписи не стосуються існуючої переплати. Проте жодних доводів стосовно особливого статусу наявної суми переплати відповідачем не наведено.

Відповідач зазначає, що сума переплати не є сумою надмірно сплаченого податку і має статус негрошової переплати.

Разом з цим, у сторін не має спору щодо джерела наявної переплати. Сторони погоджуються, що переплата виникла після постановлення судових рішень щодо скасування податкових повідомлень-рішень, якими зменшено бюджетне відшкодування ТОВ Слов`янська солевидобувна компанія. В подальшому сальдо розрахунків в сумі 10290077,70 грн. перенесено до інтегрованої картки правонаступника ТОВ Руссоль-України.

Таким чином позивач і не наголошує на тому, що це є надмірно сплаченою сумою податку, і взагалі це є двома окремими джерелами сплати грошових зобов`язань: за рахунок надмірно сплаченого податку або за рахунок бюджетного відшкодування.

Суд вважає неспроможними доводи, наведені відповідачем у відзиві на позов, оскільки фактично вони наголошують, що бюджетне відшкодування не є надміру сплаченими грошовими зобов`язаннями, відтак вони не можуть бути повернуті або відшкодовані у відповідності до статті 43 та 200-1 Податкового кодексу України. Однак позивач ні в поданій заяві, ні в адміністративному позові не ставить питання про повернення або про відшкодування сум податку на додану вартість.

Також суд не зважає на посилання відповідача на втрату чинності Указом Президента України від 07.08.1998 року № 857/98 Про деякі зміни в оподаткуванні про можливість зарахування невідшкодованого ПДВ в рахунок інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

Так, саме Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування. Зокрема можливість зарахування невідшкодованого ПДВ в рахунок інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, передбачена статтями 87 та 200 Податкового кодексу України.

Відповідач серед іншого також зазначає, що процедура декларування та адміністрування бюджетного відшкодування передбачає заяву платника податку, подану контролюючому органу у складі податкової декларації.

Стосовно даного доводу суд зазначає, що Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 року № 21 затверджено форми та Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість.

Згідно пункту 9 даного Наказу декларація подається платником за звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог Кодексу.

Пункт 14 визначає, що за наявності у платника податку, який реорганізується, суми від`ємного значення, що підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, вказаний платник податку має право подати заяву про перенесення такої суми від`ємного значення до складу податкового кредиту правонаступника (таблиця 2 додатка 2). Така заява подається у складі податкової декларації за останній (звітний) період реєстрації платником податку.

За наявності у платника податку, який реорганізується, суми, обчисленої відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу (УНакл), такий платник податку має право подати заяву про використання такої суми під час обрахунку суми, обчисленої відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу (УНакл), правонаступника (таблиця 5 додатка 4). Така заява подається у складі податкової декларації за останній (звітний) період реєстрації платником податку.

У разі підтвердження контролюючим органом за результатами документальної перевірки суми, обчисленої відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу (УНакл), правонаступник реорганізованого платника податку подає у складі податкової декларації з податку за звітні (податкові) періоди після такого підтвердження заяву про використання суми, обчисленої відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу (УНакл), реорганізованого платника податку (таблиця 6 додатка 4) під час обрахунку суми, обчисленої відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу (УНакл), такого правонаступника.

Таким чином позивач позбавлений можливості використати суму бюджетного відшкодування (наявність якої не заперечується відповідачем та підтверджена в ході судових розглядів) шляхом внесення до відповідної заяви у складі декларації, оскільки вказана сума не обчислена відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 Податковогокодексу у зв`язку з тим, що вона виникла до прийняття даної норми.

Разом з цим, суд вважає, що позивач не може бути позбавлений права на власний розсуд розпоряджатися наданими законом можливостями використання суми бюджетного відшкодування. Фактично з наданих відповідачем пояснень вбачається, що наявна сума бюджетного відшкодування, яка отримана позивачем в ході злиття з ТОВ Слов`янська солевидобувна компанія, може бути їм направлена на погашення зобов`язань лише з податку на додану вартість. Проте така позиція суперечить приписам статтей 87 та 200 Податкового кодексу України.

З огляду на викладені обставини, з метою належного захисту прав позивача суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ТОВ Руссоль-України.

Згідно частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 1921,00 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням від 21 листопада 2019 року №1395.

Керуючись статтями 2, 6, 19-20, 25-26, 72-78, 90, 139, 241-246, 255, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю Руссоль-Україна (зареєстроване місце проживання: 84101, Донецька область, Слов`янський район, смт Райгородок, вул.Ювілейна, 28, ) до Головного управління ДПС у Донецькій області (місцезнаходження: 87500, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Італійська, 59, ) про визнання протиправною бездіяльності щодо невиконання вимог пункту 87.1 статті 87 Податкового кодексу України, а саме: про неперерахування переплати, що обліковується на бюджетному рахунку з податку на додану вартість (КБК платежу 14010100) як сума невідшкодованого бюджетного відшкодування податку на додану вартість в сумі 40666,07грн. на бюджетний рахунок №UA0005339 з екологічного податку, який справляється за викиди в атмосферне повітря двоокису вуглецю стаціонарними джерелами забруднення (КБК 19011000); зобов`язання перерахувати переплату, що обліковується на бюджетному рахунку з податку на додану вартість № UA0005339 (КБК платежу 14010100) як суму невідшкодованого бюджетного відшкодування податку на додану вартість в сумі 40666,07 грн. на бюджетний рахунок №UA0005339 з екологічного податку, який справляється за викиди в атмосферне повітря двоокису вуглецю стаціонарними джерелами забруднення (КБК 19011000) - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Донецькій області (місцезнаходження: 87500, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Італійська, 59, ) щодо невиконання вимог пункту 87.1 статті 87 Податкового кодексу України, а саме: про неперерахування переплати, що обліковується на бюджетному рахунку з податку на додану вартість (КБК платежу 14010100) як сума невідшкодованого бюджетного відшкодування податку на додану вартість в сумі 40666,07 грн. на бюджетний рахунок №UA0005339 з екологічного податку, який справляється за викиди в атмосферне повітря двоокису вуглецю стаціонарними джерелами забруднення (КБК 19011000).

Зобов`язати Головне управління ДПС у Донецькій області (місцезнаходження: 87500, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Італійська, 59, ) перерахувати переплату, що обліковується на бюджетному рахунку з податку на додану вартість №UA0005339 (КБК платежу 14010100) як сума невідшкодованого бюджетного відшкодування податку на додану вартість в сумі 40666,07 грн. на бюджетний рахунок №UA0005339 з екологічного податку, який справляється за викиди в атмосферне повітря двоокису вуглецю стаціонарними джерелами забруднення (КБК 19011000).

Стягнути з Головного управління ДПС у Донецькій області (місцезнаходження: 87500, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Італійська, 59, ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь товариства з обмеженою відповідальністю Руссоль-Україна (зареєстроване місце проживання: 84101, Донецька область, Слов`янський район, смт Райгородок, вул.Ювілейна, 28, ) витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1921,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом ч. ч. 3 ст. 243 КАС України зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Аканов