Справа № 640/19786/19
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2020-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2020 року м. Київ № 640/19786/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу
за позовомКомунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва»
доГоловного управління державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів
про визнання протиправним та скасування рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій від 26 вересня 2019 року № 178,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» (далі - Комунальне підприємство, позивач) з адміністративним позовом до Головного управління державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (далі - ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві, відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови відповідача № 178 про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів» від 26 вересня 2019 року: за відсутність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію застосувати до позивача штраф у розмірі 5 067 742, 50 грн. та сплатити його у 15-денний строк до державного бюджету.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду в підготовче засідання на 28 листопада 2019 року.

28.11.2019 року у підготовчому засіданні оголошено перерву до 12.12.2019 року, а в подальшому до 09.01.2020 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 січня 2020 року закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 30.01.2020 року.

В судовому засіданні 30.01.2020 року представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що при здійсненні державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності у період з 24 червня 2019 року по 08 липня 2019 року на підприємстві позивача відповідачем допущені порушення порядку проведення такого заходу.

Наведене, на думку позивача, позбавляє оскаржуване рішення (постанову) відповідача юридичної самостійності та статусу документа. Окрім того, Комунальне підприємство звертає увагу на ту обставину, що відповідачем не відображено недоліки в діяльності позивача, а також ним не вказано чи належать вони до його статутної діяльності, повноважень балансоутримувача, встановлених чинним законодавством.

Представник відповідача проти задоволення адміністративного позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні.

Відзив на позовну заяву обґрунтовано тим, що при застосуванні оскаржуваною постановою до позивача штрафу у розмірі 5 067 742, 50 грн. за недоведення до споживачів інформації, передбаченої статтею 15 Закону України «Про захист прав споживачів» відповідач діяв на підставі та у межах наданих йому повноважень.

07 грудня 2019 року Комунальним підприємством подано до суду відповідь на відзив, в якій позивач не погоджувався з доводами відповідача та просив позовні вимоги задовольнити повністю.

При цьому, у запереченнях проти відповіді на відзив відповідач наголошує, що в даному випадку відбувся допуск до проведення перевірки, а тому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених контролюючим органом порушень законодавства, оскільки недоліки акта перевірки в частині його складання не впливають на правомірність проведення самої перевірки, адже такий акт не породжує жодних обов`язків для суб`єкта господарювання.

09 січня 2020 року ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва було закрито підготовче провадження, а справу призначено до судового розгляду по суті.

У зв`язку з поданням представниками сторін спільного клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження, суд на підставі частини 3 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшов до переконання про можливість її подальшого розгляду в письмовому провадженні.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Головним управлінням державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на підставі річного плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на 2019 рік відповідно до направлення від 19.06.2019 № 2340 проведено планову перевірку позивача, за результатами якої складено акт від 08.07.2019 № 2890-1 (далі - Акт або Акт перевірки).

За результатами проведення такого заходу відповідачем винесено постанову № 178 від 26.09.2019 року, якою за порушення Комунальним підприємством п. 3.4.5 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій затверджений наказом Держжитлокомунгоспу від 17.05.2005 № 76 та на підставі п. 7 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів» (за відсутність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію) застосовано штраф у розмірі 5 067 742, 50 грн.

Незгода з позивача з вказаним рішенням суб`єкта владних повноважень обумовила на звернення до суду з вказаним позовом.

Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів регулює Закон України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 № 1023-XII (далі - Закон № 1023-XII).

Згідно з пунктами 1, 13 частини першої статті 26 Закону України № 1023-XII центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, здійснює державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, забезпечує реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів і має право давати суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про припинення порушень прав споживачів; накладати на суб`єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, стягнення, передбачені статтею 23 цього Закону, в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

На відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності поширюється дія Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V (далі - Закон № 877-V).

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 7 Закону № 877-V для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою. Перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення).

За результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який, у відповідності до приписів частини шостої статті 7 Закону № 877-V повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід. В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом. Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями. Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).

На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу (частина сьома статті 7 Закону № 877-V).

Припис, згідно із частиною восьмою статті 7 Закону № 877-V, є обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.2002 № 1177 затверджений Порядок накладення стягнень за порушення законодавства про захист прав споживачів, який визначає процедуру накладення стягнень уповноваженими особами Держпродспоживслужби та її територіальних органів з суб`єктів господарювання - підприємств, установ, організацій (їх філій, представництв, відділень) незалежно від форми власності, іноземних юридичних осіб (їх філій, представництв, відділень) і фізичних осіб - підприємців, що провадять господарську діяльність на території України, за порушення законодавства про захист прав споживачів (далі - Порядок).

Як визначено пунктами 2-4 Порядку, на суб`єктів господарювання накладається стягнення у вигляді штрафу відповідно до статті 23 Закону № 1023-XII; накладати на суб`єктів господарювання штрафи, передбачені пунктом 2 цього Порядку, мають право Голова Держпродспоживслужби, його заступники, начальники територіальних органів Держпродспоживслужби та їх заступники у межах їх компетенції; рішення про накладення штрафів приймається на підставі відповідних актів перевірки суб`єкта господарювання та інших матеріалів, пов`язаних з цією перевіркою, за наявності порушень, зазначених у пункті 2 цього Порядку, і оформляється постановою за формою, що встановлюється Мінекономрозвитку.

Накладати на суб`єктів господарювання штрафи, передбачені пунктом 2 цього Порядку, мають право Голова Держпродспоживслужби, його заступники, начальники територіальних органів Держпродспоживслужби та їх заступники у межах їх компетенції. Рішення про накладення штрафів приймається на підставі відповідних актів перевірки суб`єкта господарювання та інших матеріалів, пов`язаних з цією перевіркою, за наявності порушень, зазначених у пункті 2 цього Порядку, і оформляється постановою за формою, що встановлюється Мінекономрозвитку. Питання про накладення штрафу розглядається за участю представника суб`єкта господарювання. У разі його відсутності справу може бути розглянуто лише у випадку, коли незважаючи на своєчасне повідомлення суб`єкта господарювання про місце і час розгляду справи від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (пункти 3, 4 Порядку).

Згідно із положеннями статті 1 Закону № 1023-XII під продукцією розуміється будь-який виріб (товар), роботу чи послугу, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб. При цьому, послуга являє собою діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

У разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб`єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування несуть відповідальність за відсутність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію або продавця (у випадках, визначених Законом України «Про електронну комерцію») - у розмірі тридцяти відсотків вартості одержаної для реалізації партії товару, виконаної роботи, наданої послуги, але не менше п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі, коли відповідно до закону суб`єкт господарської діяльності не веде обов`язковий облік доходів і витрат, - у розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (пункт 7 частини першої статті 23 Закону № 1023-XII).

Як вбачається з матеріалів справи, 22.05.2019 року позивачем отримано повідомлення ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві від 15.05.2019 року № 219 про проведення планової перевірки в період з 24.06.2019 року по 08.07.2019 року.

За результатами розгляду зазначеного повідомлення Комунальним підприємством направлено відповідачу письмове звернення від 24.05.2019 року № 2487/3 про наявність законодавчо встановлених підстав для недопущення проведення на підприємстві планової перевірки у зв`язку з перевищенням максимально допустимої тривалості планових заходів на підприємстві.

В подальшому, відповідачем був виданий наказ від 18.06.2019 року № 2890, на підставі якого оформлено направлення на проведення заходу від 19.06.2019 року № 2340, підписане т.в.о. заступника начальника Карауловим В.Д. та засвідчене печаткою ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві.

Перед початком здійснення державного нагляду (контролю) посадовими особами відповідача внесений запис до журналу реєстрації перевірок щодо проведення планової перевірки в період з 24.06.2019 року по 08.07.2019 року на підставі направлення від 19.06.2019 року № 2340.

Висновками Акта від 08.07.2019 року № 2890-1, складеного за результатами проведеної перевірки, встановлено відсутність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації на житлових будинках у доступному для мешканців місці списку організацій з зазначенням їхніх назв, адрес і номерів телефонів: власника жилого будинку, виконавця послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, виконавця послуг з теплопостачання, виконавця послуг з водопостачання та водовідведення, виконавця послуг з газопостачання, виконавця послуг з електропостачання, державної пожежної охорони, відділу поліції, швидкої медичної допомоги, аварійних служб житлового господарства, що забезпечують ліквідацію аварій у жилих будинках.

При цьому, судом не беруться до уваги посилання позивача на допущені відповідачем процедурні порушення в частині проведення перевірки та оформлення її результатів, оскільки відповідні дії/бездіяльність ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві не оскаржуються позивачем, а тому не належать до предмету спору у даній справі.

Окрім того, суд зазначає, що в даному випадку твердження позивача, викладені в листі від 24.05.2019 року № 2487/3 про наявність законодавчо встановлених підстав для недопущення проведення на підприємстві планової перевірки нівелюються записом в журналі реєстрації перевірок, який підтверджує ту обставину, що позивач допустив посадових осіб відповідача до проведення перевірки.

Одночасно при вирішенні даної адміністративної справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин першої-другої статті 15 Закону № 1023-XII споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою. Інформація споживачеві повинна надаватися згідно із законодавством про мови. Інформація, передбачена частиною першою цієї статті, доводиться до відома споживачів виробником (виконавцем, продавцем) у супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також у маркуванні чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятим для окремих видів продукції або в окремих сферах обслуговування. Інформація про продукцію може бути розміщена у місцях, де вона реалізується, а також за згодою споживача доводитися до нього за допомогою засобів дистанційного зв`язку.

Як вбачається з пояснень позивача така відповідна інформація надається мешканцям будинків, шляхом, зокрема, її оприлюднення у всіх під`їздах, ліфтах тощо, а також надання (при необхідності) цілодобово споживачам житлово-комунальних послуг через систему «споживач-об`єднана диспетчерська служба» натисненням на кнопку на вмонтованих в під`їздах, ліфтах пристроях зв`язку, через який приймаються та реєструються заявки стосовно утримання багатоквартирних будинків.

У той же час, правила утримання жилих будинків та прибудинкових територій затверджені наказом Держжитлокомунгоспу від 17.05.2005 № 76, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 за № 927/11207.

Так, жилий будинок - це будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, установлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного в ній проживання.

На жилому будинку у доступному для мешканців місці повинен вивішуватися список таких організацій з зазначенням їхніх назв, адрес і номерів телефонів: власника жилого будинку; виконавця послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій; виконавця послуг з теплопостачання; виконавця послуг з водопостачання та водовідведення; виконавця послуг з газопостачання; виконавця послуг з електропостачання; державної пожежної охорони; відділу міліції; швидкої медичної допомоги; санітарно-епідеміологічної станції; аварійних служб житлового господарства, що забезпечують ліквідацію аварій у жилих будинках (підпункт 3.4.5 пункту 3.4 Правил).

Тобто вказаним нормативно-правовим актом унормовано положення статті 15 Закону № 1023-XII в частині розміщення відповідної інформації на житлових будинках.

Одночасно, матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів, які б доводили дотримання позивачем приписів зазначених правил, як і не спростовано ним відповідних фактів відсутності такої інформації у вказаному вигляді, що відображена в акті перевірки складеного відповідачем.

При цьому, суд звертає увагу, що Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» було створене з метою забезпечення ефективного управління, належного утримання житлового та нежитлового фонду, утримання прибудинкових територій, об`єктів благоустрою та отримання прибутку. Предметом діяльності підприємства є, зокрема, утримання житлового і нежитлового фонду, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та закріплене підприємством на праві господарського відання, а також обслуговування житлового та нежитлового фонду, що не належить до комунальної власності міста Києва, на договірних засадах у встановленому порядку.

Наведене підтверджується статутом позивача, копія якого міститься в матеріалах справи.

Також, судом встановлено, що між позивачем (за договором - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Фасад Констракшн» (за договором - виконавець) укладено договір про надання послуг з утримання будинків, споруд, об`єктів благоустрою і прибудинкових територій у житлових будинках комунальної власності неадміністративного мікрорайону «Центральна» Шевченківського району м. Києва від 20.12.2018 № 914.

При виконанні умов вказаного Договору сторони зобов`язуються керуватись, зокрема, наказом Держжитлокомунгоспу від 17.05.2005 № 76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» (пункт 1.5 Договору).

Суд наголошує, що залучення позивачем до надання послуг підрядних організацій не звільняє Комунальне підприємства від обов`язку дотримуватись законодавчих вимог, якими врегульовані відповідні відносини.

Таким чином, суд приходить до переконання про порушення позивачем вимог п. 3.4.5 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій затверджених наказом Держжитлокомунгоспу від 17.05.2005 № 76 та правомірність застосування до Комунального підприємства штрафу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів».

Отже вказане вище свідчить про правомірність прийнятого відповідачем рішення (постанови) від 26 вересня 2019 року № 178 про застосування до позивача штрафу у розмірі 5 067 742, 50 грн., що становить 30% від суми наданих послуг.

Порушення позивачем вимог законодавства про захист прав споживачів, виявлені посадовими особами ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві, не спростовано під час розгляду справи, а тому підстав для задоволення позову немає.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, відповідач, при прийнятті постанови від 26 вересня 2019 року № 178 діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частинами 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно, враховуючи те, що у задоволенні позову слід відмовити, судові витрати відшкодуванню позивачу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 132, 134, 243 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» (, 04050, м. Київ, вул. Білоруська, буд. 1) відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.М. Погрібніченко