Справа № 400/3325/19
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2020-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2020 р.м.ОдесаСправа № 400/3325/19
Головуючий в 1 інстанції: Марич Є. В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Косцової І.П. та Осіпова Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Цандура М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області (правонаступника Головного управління ДФС у Миколаївській області) на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2019 року, (суддя Марич Є.В., м. Миколаїв, повний текст рішення складений 29 листопада 2019 року) по справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Стріт-Опт» до Головного управління ДФС у Миколаївській області та Державної фіскальної служби України про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

08 жовтня 2019 року Приватне підприємство «Стріт-Опт» (далі - ПП «Стріт-Опт») звернулося до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ГУ ДФС у Миколаївській області та ДФС України, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Миколаївській області №1251701/42310006 від 13.08.2019 р. про відмову у реєстрації податкової накладної №304 від 14.06.2019 р.; зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №308 від 16.06.2019 р. датою її подання.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2019 року адміністративний позов ПП «Стріт-Опт» був задоволений. Скасовано рішення Комісії Головного управління ДФС у Миколаївській області, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації №1251701/42310006 від 13.08.2019 р. про відмову у реєстрації податкової накладної №308 від 16.06.2019 р. Зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 16.06.2019 р. №308 датою її подання. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Миколаївській області судовий збір у сумі 960,50 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 2500 грн. на користь приватного підприємства «Стріт-Опт». Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України судовий збір у сумі 960,50 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 2500 грн. на користь приватного підприємства «Стріт-Опт». Відмовлено у задоволенні клопотання про встановлення судового контролю.

Не погоджуючись із постановленим у справі судовим рішенням ГУ ДФС у Миколаївській області подало апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позову ПП «Стріт-Опт».

В доводах апеляційної скарги зазначається, що судом першої інстанції не взято до уваги, що підставою відмови у реєстрації вказаних накладних стало ненадання платником податків саме на розгляд комісії необхідних документів (первинних документів, щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи) та розрахункових документів, банківських виписок з особового рахунку).

Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що оцінка ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється ДФС шляхом проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування Критеріям ризиковості платника податків. Моніторинг здійснюється ДФС на підставі аналізу даних звітних показників платника податку за формою згідно додатку до Критеріїв, яка відображає специфіку господарської діяльності платника податку окремо за кожним видом економічної діяльності, якщо така інформація врахована Комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації. Також апелянт звертає увагу на необґрунтовано великий розмір стягнутих з відповідачів витрат на правничу допомогу.

Справа розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС Україна неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників, справа розглянута апеляційним судом за їх відсутністю на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України, тому фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Колегією суддів встановлено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 р. №537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби, та реорганізовано деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної податкової служби. В додатку 1 вказаної постанови серед переліку територіальних органів Державної податкової служби, що утворюються, визначено Головне управління ДПС у Миколаївській області, яке є правонаступником усіх прав та обов`язків Головного управління ДФС у Миколаївській області.

Так, відповідно до ст. 52 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Таким чином, приймаючи до уваги вищезазначене, судова колегія вважає за необхідне здійснити заміну неналежного відповідача - Головне управління ДФС у Миколаївській області на його фактичного правонаступника - Головне управління ДПС у Миколаївській області.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 30.05.2019 р. позивач уклав з ТОВ «Макси-Пром» договір купівлі-продажу товарів, за умовами якого позивач мав поставити продукти харчування.

У червні 2019 р. на виконання умов вищезазначеного договору позивач поставив на адресу свого контрагента товар, що підтверджується видатковою накладної, довіреністю, рахунком на оплату.

В свою чергу реалізований товар раніше був придбаний у ПП «Альфа-Опт», що підтверджується первинними документами.

Податкову накладну №308 складено позивачем 16.06.2019 р. та направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН).

Автоматизованою системою «Єдине вікно подання електронних документів» ДФС України направлено позивачу повідомлення про прийняття податкової накладної та зупинення її реєстрації. Підставою вказано, що податкова накладна відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Крім того, додатково повідомлено, що особистий ключ електронного підпису розміщено на незахищеному носії інформації, при цьому відповідно до вимог Закону України «Про електронні довірчі послуги» - особистий ключ кваліфікованого електронного підпису повинен зберігатись у захищеному носії інформації (у кваліфікованому засобі електронного підпису).

На підтвердження реальності господарської операції позивачем було направлено на адресу Головного управління ДФС у Миколаївській області пояснення з первинними документами.

Однак, рішенням №1251692/42310006 від 13.08.2019 р. ГУ ДФС у Миколаївській області відмовлено у реєстрації податкової накладної №304 від 14.06.2019 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних у зв`язку з ненаданням платником податку копії документів: розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

Не погоджуючись з вищевказаними рішенням позивач оскаржив його до суду.

Задовольняючи адміністративний позов ПП «Стріт-Опт» суд першої інстанції виходив з того, що надані ПП «Стріт-Опт» документи на адресу відповідача цілком відповідають вимогам, викладеним вичерпному переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. У самому рішенні від 13.08.2019 р. №1251692/42310006 про відмову в реєстрації податкової накладної №304 від 14.06.2019 р. відсутня будь-яка конкретизація, яких саме документів не вистачило для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. 201.1 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п. 201.10 Кодексу, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Відповідно до п. 201.16 Кодексу реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України №117 від 21.02.2017 р., у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Пунктом 10 Порядку передбачено, що критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.

Відповідно до пп. 2.1 п. 2 2.1. Критеріїв ризиковості платника податку і здійснення операцій податкові накладні/розрахунки коригування, які затверджені наказом ДФС України від 05.11.2018 р., складені платниками податку, перевіряються на відповідність ознакам ризиковості здійснення операцій: обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку(ий) подано на реєстрацію в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 рази, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 відсотків загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД та послуг з кодами згідно з ДКПП, перелік яких визначено ДФС відповідно до додатка, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в Таблиці даних платника податку як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється).

Відповідно до п. 21 Порядку, підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Суд першої інстанції правильно виходив з того, що підставами для зупинення реєстрації податкової накладної є відповідність податкової накладної критеріям ризиковості у пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку і здійснення операцій».

Водночас, відповідач не обґрунтував, який самий абзац пп. 1.6 п. 1 Критеріїв став підставою для зупинення реєстрації податкових накладних позивача.

Слід підкреслити, що на вимогу відповідача позивачем надані пояснення та документи, якими він доводив реальність та товарність його господарських операцій з ТОВ «Макси-Пром» і ці документи цілком відповідають вимогам до документів, передбаченим п. 14 Порядку, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

З самого Рішення №1251692/42310006 про відмову в реєстрації податкової накладної №304 від 14.06.2019 року вбачається, що воно прийнято з підстав не надання платником податку копій документів, розрахункових документів, банківськіх виписок з особових рахунків. Первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що зазначена підстава є лише цитатою з п. 21 Порядку та є досі абстрактною та формальною.

У самому Рішенні відсутні будь-яка конкретизація, яких документів не вистачило для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної №304 від 14.06.2019 р.

Не наведено такої конкретизації претензій до первинних документів і в апеляційній скарзі.

Крім того, всі претензії відповідачів, як під час зупинення реєстрації, так і під час відмови в реєстрації податкових накладних стосувалися ненадання документів на придбання товарів/послуг.

У Рішенні від 14.06.2019 року відповідачем зазначена лише юридична оцінка (кваліфікація), але не викладено жодної фактичної обставини, стосовно якої така оцінка (кваліфікація) надана.

Апеляційний суд відхиляє аргумент апеляційної скарги про те, що формою Рішення, постановою Кабінету Міністрів України №117 від 21.02.2017 р. «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» не передбачено більш детального визначення підстав відмови у реєстрації, як неналежне та таке, що суперечить принципу належного урядування.

Адже суд першої інстанції слушно послався на Рекомендації Ради Європи, зокрема Резолюцію 77 (31) про захист особи від актів адміністративних органів, у якій зазначено, що обов`язок органу інформувати про мотиви свого рішення віднесений до одного з п`ятьох основних складових (принципів) адміністративної процедури.

Так, законодавством дійсно надано право ДФС України на відмову у реєстрації податкових накладних з підстав не надання платником податку копій документів, але це не є безумовним повноваженням, яке не потребує доказування або будь-якої аргументації.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову ПП «Стріт Опт», оскільки відповідачі не довели наявність підстав для зупинення реєстрації податкової накладної, а Рішення Комісії Управління про відмову в реєстрації податкової накладної з підстав ненадання підприємством документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної, не відповідає Порядку №117.

Водночас колегія суддів ставиться критично до рішення суду першої інстанції про стягнення з відповідачів 5 000 грн. витрат на правничу допомогу, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

За приписами ч. ч. 4-7 цієї статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому ч. 5 ст. 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 134 КАС України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.12.2018 року у справі № 816/2096/17 та у постанові від 16.05.2019 року по справі №823/2638/18.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу позивачем надано суду першої інстанції:

- протокол № 2 узгодження договірної ціни від 20 вересня 2019 року, в якому узгоджена ціна за послуги адвоката з підготовки та подачі однотипної (типової) позовної заяви з додатками у сумі 11000 грн. (а.с. 103-104);

- рахунок фактура №ПН-4/308 від 18 вересня 2019 року на загальну суму 11 000 грн. за правові послуги, згідно умов договору про надання правової допомоги №ПН-4 від 10.09.2019 р. (а.с. 105);

- акт прийняття-передачі правових послуг від 10.09.2019 р. (а.с. 106-107);

- звіт №ПН-4/308 від 02.12.2019 р. (а.с. 108-110);

- платіжне доручення №119 від 07.10.2019 р. на суму 11000 грн.(а.с. 111).

Разом з тим, з даних комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», ПП «Стріт-Опт» подано велику кількість позовних заяв до суду першої інстанції щодо скасування рішень про відмову у реєстрації податкових накладних та зобов`язання зареєструвати податкові накладні, які поставлені позивачем на виконання одного й того ж договору поставки №30/05-01, укладеного 30.05.2019 року між позивачем та ТОВ «Макси-Пром».

Колегія суддів виходить з того, що протокол узгодження договірної ціни та всі інші документи, хоча і містять детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом по зазначеній справі щодо скасування рішень Комісії ДФС України про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН, та реєстрації податкових накладних, але відповідно до частин 5 та 6 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Матеріали справи дають суду апеляційної інстанції підстави для висновку, ціна фактично наданих послуг адвоката у сумі 5000 грн. не співмірна з складністю справи, кількістю витраченого на ці послуги часу, та, відповідно, співмірністю обсягу цих послуг із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.

Відтак, судом першої інстанції безпідставно задоволено клопотання позивача та стягнуто з відповідачів 5 000 грн. витрат на правничу допомогу, а тому наявні підстави для зменшення розміру стягнення з відповідачів витрат на правничу допомогу до 1000 (одної тисячі) грн.

Оскільки, як зазначалось вище, судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню з відповідачів солідарно у розмірі, значно меншому, ніж визначено судом першої інстанції, рішення суду першої інстанції в частині стягнення судових витрат, відповідно до п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення в цій частині.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 11 жовтня 2019 року, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч. 5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Відтак, апеляційна скарга Головного управління ДПС у Миколаївській області підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 292, 308, 310, 315, 316, 317, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області (правонаступника - Головного управління ДФС у Миколаївській області) задовольнити частково, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2019 року в частині розподілу судових витрат скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким:

Стягнути з Головного управління ДФС у Миколаївській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ПП «Стріт-Опт» судовий збір в розмірі 960,50 грн. (дев`ятсот шістдесят грн. 50 коп.) та судові витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 500,00 (п`ятсот гривень 00 коп.).

Стягнути з Державної фіскальної служби України за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ПП «Стріт-Опт» судовий збір в розмірі 960,50 грн. (дев`ятсот шістдесят грн. 50 коп.) та судові витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 500,00 (п`ятсот гривень 00 коп.).

В іншій частині рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 6 ст. 12, ст. 257 та ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.О.Скрипченко

Суддя І.П.Косцова

Суддя Ю.В.Осіпов

Повне судове рішення складено 18 березня 2020 року