Справа № 193/1575/19
Суддя: Кащук Д. А.
Дата ухвалення: 2020-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/193/5/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

17 березня 2020 року сел.Софіївка
Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Кащук Д. А.
секретарі судового засідання Ратушній В. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 3 роти 1 батальйону УПП в Херсонській області ДПП Атанов Станіслав Володимирович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення , -
ВСТАНОВИВ:
21 листопада 2019 року до суду звернувся позивач з вищевказаним позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1701387 від 3.11.2019 року .
В обґрунтування позову вказує, що 03.11.2019 року о 09 год. 13 хв. водій ОСОБА_1 перевозив вантаж на транспортному засобі, фактична маса якого за документами перевищує максимальну допустиму вагу навантаження, чим порушив п. 22.5 ПДР порушення ПДР по перевезенню небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, чим скоїв правопорушення, передбачене ст.132-1 КУпАП. У зв`язку з чим на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.. Позивач стверджує, що до постанови жодних доказів вчинення ним адміністративного правопорушення не додано.
Зазначає, що 11.09.2019 року було прийнято Закон України № 54-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань здійснення габаритно вагового контролю», який набрав чинності 25.09.2019 року даним Законом, зокрема, були внесено зміни до ст.132-1 КУпАП, а саме: доповнено доповнити частиною другою та приміткою такого змісту: порушення правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі: п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%. Примітка. Дія частини першої цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Суб`єктом правопорушення є відповідальна особа, зазначена у ч. 1 ст. 143 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. Підставою для звільнення відповідальності є наявність у суб`єкта правопорушення дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищує нормативні».
Окрім того, зазначає, що внесені зміни до статті 222 КУпАП, а саме: визначено, що до повноважень Національної поліції віднесено розгляд справ про адміністративні правопорушення лише за частиною 1 статті 132-1 КУпАП, а не в цілому за статтею 132-1 КУпАП.
Одночасно із цим Законом України № 54-ІХ частину другу статті 255 доповнено пунктом 25 змісту: "протоколи про адміністративні правопорушення мають право складати: 25) уповноважені посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики питань безпеки на наземному транспорті (стаття 1222 у частині, що стосується автомобільних перевезень пасажирів та/або вантажів, частина друга статті 1321)".
Однак, відповідачем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, передбачене статтею 132-1 КУпАП без визначення конкретної частини даної статті, яка передбачає правопорушення. Як наслідок, з даної постанови не вбачається, чи відноситься взагалі розгляд даної справи про адміністивне правопорушення саме до повноважень органів Національної поліції. Крім того, у випадку вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 132-1 КУпАП, має бути складений протокол про адміністративне правопорушення, чого в даному випадку також не було зроблено.
В обгрунтування позовних вимог також посилається на те, що згідно з п. 22.5 ПДР України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габар перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлен Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрути транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т. встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т 0 контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вант виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року № 879 затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні.
Відповідно до п. 2 п. 2 Порядку № 879 визначено, що вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (звужувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.
Проте на думку позивача при складанні постанови відповідачем не було долучено до неї жодного доказу на підтвердження здійснення будь - яких вимірювань габаритно - вагових параметрів ТЗ, яким керував позивач. Більше того, відповідачем у постанові не наведено жодних фактичних даних щодо того, яка була фактична маса вантажу, який перевозився позивачем, яким було перевищення максимально допустимої ваги навантаження транспортного засобу.
Зазначає, що таким чином, з постанови не вбачаються жодних фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку відповідач встановив наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність позивача в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вказує, що йому не було роз`яснено його права, передбачені ст.. 268 КУпАП, що підтверджується відсутністю відповідного підпису позивача в постанові. Тому зазначені дії відповідача при винесенні постанови суперечать вимогам чинного законодавства і суттєво порушили права позивача при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
Також на думку позивача відповідачем порушено вимоги ч. 6 ст. 283 КУпАП, яка передбачає, що постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження. Проте в даній постанові відсутнє будь - яке посилання на порядок і строки оскарження, зокрема, передбачені в ст. 296 КУпАП, що також порушило права позивача на належну поінформованість про можливість захисту своїх прав.
Позивач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, заяву про розгляд справи без його участі не надавав.
Відповідач надав суду відзив на позовну заяву в якій зазначив, що відповідно до квитанції № 49208 від 03.11.2019 року, у автомобіля Daf СF85, днз НОМЕР_1 , вісі навантаження у кілограмах складали: вісь 1 - 6950 (нормативно допустиме навантаження на 11000 кг (або 11 т.)), вісь 2 - 12400 (нормативно допустиме навантаження 11000 кг. (або 11 т. вісь 3 - 6300, вісь 4 - 6100, вісь 5 - 6000, загальна маса навантаження на строєну вісь (вісь 3 + вісь 4 + вісь 5) склала 18400 кг. (нормативно допустиме навантаження на строєну вісь 22000 кг. (або 22 т.)), перевищує допустимі Правилами дорожнього руху норми навантаження.
Ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Факт перевантаження на другу вісь підтверджується квитанцією № 49208 від 03.11.2019 року.
Крім того, згідно доводів позивача щодо складання постанови по справі про адміністративне правопорушення відповідач зазначає, що відповідно до ст.222 КУпАП - Органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно наказу Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 зареєстрованого в Міністерстві, юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853, затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері-забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у ст. 4 розділу 1 вказано - У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтею 132-1.

Ст. 2 розділу 3 Інструкції - Постанова у справі про адміністративні правопорушення, статтею 132-1, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Додатково в обґрунтування свого відзиву вказує, що відповідно до ст.252 КУпАП відповідачем була винесена постанова про укладення стягнення на позивача.

Дана постанова на думку відповідача винесена з дотриманням вимог чинного законодавства, під час винесення постанови, позивач був ознайомлений зі своїми правами, факт наявності правопорушення, а саме порушення вимоги п. 22.5 Правил дорожнього руху, за що згідно ст.132-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження на підставі ухвали Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 27.11.2019 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги обгрунтовані тапідлягають задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що поліцейським капралом поліції 1 батальону 3 роти Атановим С. В. 03.11.2019 року винесено постанову серії ЕАК № 1701387 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП, а саме: водій перевозив вантаж на ТЗ фактична маса якого за документами перевищує максимальну допустиму вагу навантаження, чим порушив п. 22.5 ПДР (а.с. 5).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з п. 1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі порушення Правил дорожнього руху.

Кодексом України про адміністративні правопорушення від 07.12.1984р. № 8073-Х (КУпАП), а саме ч. 1 ст. 222 встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами, транспорту та до їх компетенції відповідно-до підвідомчості відноситься ст. 132-1 КУпАП, а саме, порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Також, слід врахувати, що відповідно до ч.2 ст. 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що відповідач в межах своїх повноважень виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача ОСОБА_1 та про притягнення останнього до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн., тому з огляду на вказані доводи позивача не є обґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 1.9 ПДР передбачено, що особи, які порушують правила дорожнього руху несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 22.5 ПДР України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 метри.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Позивач не погоджується з діями відповідача, вважає, що останній безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності, так як відповідачем не надано доказів, які б підтверджували факт правопорушення.

Однак судом вбачається, що у даному випадку має місце перевантаження на вісь 2, відповідно до п. 22.5 ПДР України, нормативно допустиме навантаження на вісь 11 000 кг., тобто 11 т., однак у автомобіля Daf CF 85 днз НОМЕР_1 яким керував позивач навантаження на вісь 2 становило 12400 кг., що є більшим від нормативно допустимого на 1 400 кг., відповідно до квитанції 49208 від 3.11.2019 року (а.с. 22)

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються органи Національної поліції.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою статті 152-1 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова про адміністративне правопорушення, як документ, що засвідчує факти неправомірних дій, повинна містити такі дані: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Судом враховується, що стаття 132 -1 КУпАП, за якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, містить дві частини, водночас дослідженням матеріалів справи встановлено, що у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1701387 від 03.11.2019 року не зазначено за якою саме частиною притягнув поліцейський ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, що є суттєвим порушенням норм чинного законодавства.
Відповідно до ст. 252 КУпАП та п. 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується, на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п. 5 Розділу IV «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі забезпечення безпеки дорожнього руху» № 1040затверджений Наказом Міністерства внутрішніх справ України 20 грудня 2018 року, Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІV цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції. Як вбачається із додатку 5 до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (пункт 5 розділу IV) на зворотньому боці на постанові у вигляді стрічки викладено права, ст.63 Конституції України, тощо. Тому враховуючи викладене суд не приймає до уваги доводи позивача щодо не роз`яснення йому його прав при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Частиною 5 ст. 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, постановою Верховного Суду від 14.03.18 у справі № 760/2846/17 зроблено висновок, що відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України (у редакції до 15.12.17), кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу (у редакції до 15.12.17).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України, у редакції до 15.12.17).

Тож, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України (у редакції до 15.12.17) розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Оскільки, частинами 1,2 ст. 77 КАС України (у чинній редакції) передбачено аналогічні положення, що й в ч. 1, 2 ст. 71 КАС України (у редакції до 15.12.17), то вищезазначений висновок Верховного суду з приводу обов`язку доказування в адміністративному судочинстві підлягає застосуванню й до положень частин 1, 2 ст. 77 КАС України (у чинній редакції).

Згідно зі ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Крім того, ст.160 КАС України встановлено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема, виклад обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов 'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких грунтуються позовні вимоги.

Разом з тим, в обгрунтування власної правової позиції позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували факт керування перевантаженним транспортним засобом, котрі спростовували б вчинення адміністративного правопорушення.

Отже, наявні в справі докази в сукупності повністю підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог пункту 22.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ст.132-1 КУпАП.

Але водночас слід вказати, що відповідачем не надано відео чи фото відносно позивача ОСОБА_1 , що унеможливило повне та всебічне дослідження всіх обставини справи. Ті доводи, які виклав позивач у позові та докази неналежного оформлення постанови доведено та підтверджено документально.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Дослідивши повно, всебічно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність та взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини у справі, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову та закриття провадження в адміністративній справі, так як в порушення ст.283 КУпАП поліцейським не зазначено в постанові в повному обсязі нормативний акт, що передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення, по якому позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, що унеможливлює без зазначення відповідної частини ст.132-1 КУпАП з`ясувати склад адміністративного правопорушення в діях позивача та дослідити всі обставини справи.
Згідно ст.139 КАС України судові витрати в частині судового збору компенсувати за рахунок держави.

На підставі вищевикладеного, ст.19 Конституції України, ст. ст. 23, 40 Закону України «Про Національну поліцію», ст.ст.132-1, 251, 283 КУпАП, ст. ст. 5, 72, 74, 77, 139, 242, 244, 246, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського 3 роти 1 батальйону УПП в Херсонській області ДПП Атанов Станіслав Володимирович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №1701387 від 03.11.2019 року, винесену поліцейським роти № 3 батальйону №1 УПП в Херсонській області Атановим Станіславом Володимировичем про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст.132-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510, 00 грн..
Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 132-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.
Судові витрати компенсувати за рахунок держави.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д. А. Кащук