Справа № 540/467/20
Суддя: Морська Г.М.
Дата ухвалення: 2020-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/467/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Морської Г.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Корабельного районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання незаконними постанов про відкриття виконавчого провадження від 22.11.2019 р. та про повернення виконавчого документу стягувачу від 12.12.2019 р.,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду із адміністративним позовом до Корабельного районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Муценка Дмитра Олеговича (далі - відповідач), у якому просить:

- визнати незаконною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження по ВП №60690183 від 22.11.2019 р., винесену головним державним виконавцем Корабельного районного відділу державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Муценком Д.О. про примусове виконання вимоги №21104-51 виданої 28.02.2019 р. Головним управлінням ДПС у Херсонській області;

- визнати незаконною та скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу по ВП №60690183 від 12.12.2019 р., винесену головним державним виконавцем Корабельного районного відділу державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Муценком Д.О. про примусове виконання вимоги №21104-51 виданої 28.02.2019 р. Головним управлінням ДПС у Херсонській області.

Ухвалою від 26.02.2020р. позовна заява залишена без руху. Позивач недоліки позову усунув.

Ухвалою від 11.03.2020р. відкрите спрощене провадження у справі, судове засідання призначене на 18.03.2020р.

Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без її участі.

Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у судове засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив, надіслав відзив.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22 листопада 2019 року державним виконавцем Корабельного районного відділу державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Муценком Дмитром Олеговичем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження по ВП №60690183 про примусове виконання вимоги №21104-51, виданої 28 лютого 2019 року Головним управлінням Державної податкової служби у Херсонській області. 12 грудня 2019 року державним виконавцем Муценком Д.О. винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувану по ВП №60690183 при примусовому виконанні вимоги №21104-51, виданої 28 лютого 2019 року Головним управлінням Державної податкової служби у Херсонській області.

Позивач стверджує, що постанова про відкриття виконавчого провадження прийнята із порушенням тримісячного строку, визначеного ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження». У постанові про відкриття виконавчого провадження від 22 листопада 2019 року неправильно зазначено ім`я позивача - ОСОБА_1 , а згідно паспорта громадянина України вона - ОСОБА_1 . Адреса проживання боржника в постанові про відкриття виконавчого провадження зазначена - АДРЕСА_1 . Але це не відповідає дійсності, оскільки згідно штампу Марганецького МВ УМВС України в Дніпропетровській області в Паспорті громадянина України ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , виданого Комсомольским РВХМУУМВС України в Херсонській області ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач зареєстрована та проживає в АДРЕСА_2 з 25 листопада 2010 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Тобто при відкритті виконавчого провадження та при підготовці до проведення виконавчих дій, при проведенні виконавчих дій державний виконавець ОСОБА_2 через реєстраційну службу м. Херсон не перевірив адресу проживання позивача, через Єдиний державний реєстр нерухомого майна - наявність чи відсутність майна у м. Херсон, через Податкову службу - інформацію про доходи та про місце роботи (позивач постійно працює з січня 2011 року в м. Марганець Дніпропетровської області, з 20 січня 2017 року по теперішній час працює на посаді провідного спеціаліста Головного Держгеокадастру у Дніпропетровській області, крім того отримує пенсію. Тобто державний виконавець прийняв до виконання виконавчий документ з порушенням ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» - не за місцем проживання, місця роботи, або місцем знаходження майна боржника. Також державний виконавець без проведення жодних дій по виконавчому провадженню безпідставно наклав арешт на все майно, рахунки, вніс про позивача відомості у Єдиний реєстр боржників.

Як вбачається з наданих до позовної заяви копій постанов, від дня відкриття виконавчого провадження (22.11.2019 року) до дня повернення виконавчого документу стягувачу (12.12.2019 р.) пройшло менше місяця (21 день). Крім цього навіть якщо у державного виконавця були всі законні підстави для відкриття виконавчого провадження, то підстав для завершення виконавчого провадження у державного виконавця не було, оскільки позивач отримує постійний дохід, має майно, на яке можна звернути стягнення, а державним виконавцем на вжито жодних заходів для виконання податкової вимоги. Дана обставина, а також неповідомлення про відкриття виконавчого провадження зумовили безпідставне внесення про позивача відомостей до Єдиного реєстру боржників, та вжиття інших заходів виконавчого провадження.

Із вказаних підстав просила суд задовольнити позов.

Відповідач 18.03.2020р. надіслав суду відзив, у якому заперечив проти задоволення позову, мотивуючи наступним. 21.11.2019 на адресу Корабельного районного відділу державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області надійшла Вимога № 21104-51 видана ГУ ДПС у Херсонській області про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави недоїмки у розмірі 18 276,72 гри. разом із заявою про примусове виконання Вимоги. Вимога ГУ ДГІС у Херсонській області набрала чинності 31.10.2019 року, а пред`явлена до примусового виконання 21.11.2019 року, тобто стягувачем не пропущено строк пред`явлення виконавчого документа до виконання. Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. У виконавчому документі вказано адресу боржника: АДРЕСА_1 , що являється територією Корабельного РВ ДВС у місті Херсоні. 22.11.2019 року державним виконавцем встановлено, що виконавчий документ відповідає вимогам ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», та відкрито виконавче провадження №2 60690183, про що винесено відповідну постанову, копії якої, керуючись ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» направлено сторонам виконавчого провадження рекомендованим поштовим відправленням за адресами, що вказані у виконавчому документі.

В ході виконавчого державним виконавцем перевірено майновий стан боржника накладено арешт на все майно (кошти) боржника для забезпечення повного виконання рішення, про що винесено відповідні постанови та направлено відповідним органах та банківським установам для подальшого виконання шляхом накладення електронного цифрового підпису. Згідно відповіді Державної фіскальної служби України, по ПІБ, які вказані у виконавчому документі, боржника неможливо однозначно ідентифікувати; рахунки, які відкриті у банківських та інших фінансових установах України відсутні. Згідно відповіді Пенсійного фонду України, боржник пенсію не отримує. Згідно даних Єдиного державного реєстру МВС України, автомототранспорту за боржником не зареєстровано. Згідно реєстру цивільних повітряних суден, реєстру власників акцій, реєстру суден малого флоту, іншого рухомого майна, цінностей, коштовностей, майнових прав на об`єкти за боржником не виявлено. Згідно виконавчого документа сума стягнення становить 18 276,72 грн., що не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, а тому звернення стягнення на нерухоме майно не проводиться.

Виходом за адресою, що вказана у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_1 встановлено, що двері ніхто не відчинив, зі слів сусідів боржник за вказаною адресою не проживає. В результаті вжитих заходів належне боржнику майно (рухоме та нерухоме майно, кошти які містяться на рахунках в банківських установах, доходи, цінності) на яке можливо звернути стягнення, згідно Закону України "Про виконавче провадження" не виявлено. 12.12.2019 року державним виконавцем завершено виконавче провадження № 60690183 на підставі п.2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, про що винесено відповідну постанову. Постанову про повернення виконавчого документа стягувачу направлено сторонам виконавчого провадження, відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», простим поштовим відправленням. Виконавчий документ разом із постановою про повернення виконавчого документа стягувану направлено до ГУ ДПС у Херсонській області, відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», рекомендованим поштовим відправленням.

Із вказаних підстав просив суд відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд зазначає наступне.

21.11.2019 на адресу Корабельного районного відділу державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області надійшла заява від 19.11.2019р. про примусове виконання Вимоги № 21104-51 від 28.02.2019р., виданої ГУ ДПС у Херсонській області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави недоїмки у розмірі 18276,72 грн.

22 листопада 2019 року державним виконавцем Корабельного районного відділу державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Муценком Дмитром Олеговичем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження по ВП №60690183 про примусове виконання вимоги №21104-51, виданої 28 лютого 2019 року Головним управлінням Державної податкової служби у Херсонській області: стягнення із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь держави недоїмки у розмірі 18276,72 грн.

12 грудня 2019 року державним виконавцем Корабельного районного відділу державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Муценком Дмитром Олеговичем винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу по ВП №60690183 про примусове виконання вимоги №21104-51, виданої 28 лютого 2019 року Головним управлінням Державної податкової служби у Херсонській області.

Не погодившись із цими постановами, позивач звернулась до суду.

Надаючи оцінку правомірності спірних правовідносин, суд враховує наступні положення законодавства.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, врегульовано Законом України від 02.06.2016 р. № 1404-VIII, "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Як зазначено у вимозі ГУ ДПС у Херсонській області, вона набрала чинності 31.10.2019 року та пред`явлена до примусового виконання 21.11.2019 року, тобто стягувачем не пропущений строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, а державним виконавцем не порушена ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження».

Щодо твердження позивача про порушення державним виконавцем ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 1. Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: 1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до п. 4, 5 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року № 2464-VI податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату… Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. … Вимога податкового органу про сплату недоїмки або рішення суду щодо стягнення суми недоїмки виконується державною виконавчою службою в порядку, встановленому законом.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення (п.1 ч. 1 ст. 26 Закону №1404-VIII).

У виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання (ч. 1 ст. 4 Закону №1404-VIII).

Із долученої до матеріалів справи копії вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 28.02.2019р. №21104-51, надісланої відповідачу разом із заявою ГУ ДПС у Херсонській області про примусове виконання вимоги слідує, що даний документ відповідає вимогам виконавчого документа.

У виконавчому документі вказано адресу боржника: АДРЕСА_1 , що є територією, на яку розповсюджується діяльність Корабельного РВ ДВС у місті Херсоні.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (ч. 5 ст. 26 Закону №1404-VIII).

Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення па території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Суд відмічає, що ні Законом України «Про виконавче провадження», ні Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерстві

юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, Зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 02.04.2012р. за № 489/20802, не передбачено обов`язок державного виконавця на стадії відкриття виконавчого провадження перевіряти адресу боржника, зазначену у виконавчому документі.

Відсутність такого обов`язку на стадії відкриття виконавчого провадження та прийняття відповідної постанови державним виконавцем унеможливлює оскарження та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження саме із цих підстав.

Відтак, суд відмовляє позивачу у задоволенні позову в частині скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №60690183 від 22.11.2019 р.

Щодо позовних вимог про скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу ВП №60690183 від 12.12.2019 р., суд зазначає наступне.

У спірній постанові підставою для повернення виконавчого документа зазначений п. 2 ч. 1 ст. 37 «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону №1404-VIII Виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: … 2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Про наявність обставин, зазначених у пунктах 2 - 6 частини першої цієї статті, виконавець складає акт (ч. 3 ст. 37 Закону №1404-VIII).

Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску виконавець виносить постанову (ч. 4 ст. 37 Закону №1404-VIII).

Державний виконавець з метою розшуку майна боржника зробив відповідні запити.

Згідно відповіді Державної фіскальної служби України, по ПІБ, які вказано у виконавчому документі, боржника неможливо однозначно ідентифікувати; рахунки, які відкриті у банківських та інших фінансових установах України відсутні. Згідно відповіді Пенсійного фонду України, боржник пенсію не отримує. Згідно даних Єдиного державного реєстру МВС України, автомототранспорту за боржником не зареєстровано. Згідно реєстру цивільних повітряних суден, реєстру власників акцій, реєстру суден малого флоту, іншого рухомого майна, цінностей, коштовностей, майнових прав на об`єкти за боржником не виявлено. Оскільки сума стягнення становить 18276,72 грн., що не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, тому звернення стягнення на нерухоме майно не проводиться.

В результаті вжитих заходів належне боржнику майно (рухоме та нерухоме майно, кошти які містяться на рахунках в банківських установах, доходи, цінності) на яке можливо звернути стягнення, згідно Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем не виявлено, що стало підставою для прийняття постанови про повернення виконавчого документа.

Суд відмічає, що сама постанова про відкриття виконавчого провадження на сьогодні не порушує права позивача, оскільки виконавчий документ постановою від 12.12.2019р. повернений стягувачу.

Позивач стверджує про порушення її прав через накладення арешту на її майно та рахунки та внесення до Єдиного реєстру боржників, разом із тим не оскаржує постанови державного виконавця про арешт майна та коштів боржника.

У даному випадку спір існує щодо правомірності винесення Головним управлінням ДПС у Херсонській області вимоги №21104-51 від 28.02.2019 р., оскільки саме дана вимога є виконавчим документом, саме до неї внесені неправильні відомості про ім`я позивачки та адресу її проживання, і саме оскарження вимоги №21104-51 від 28.02.2019 р. є належним способом захисту порушеного права позивачки.

Враховуючи наведене вище та встановлену судом відсутність обов`язку у державного виконавця на стадії відкриття виконавчого провадження обов`язку перевіряти правильність зазначення у виконавчому документі адреси божника, суд відмовляє у задоволенні позову.

За правилами статті 139 КАС України, у разі відмови позивачу у задоволенні позову, судові витрати на його користь стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до Корабельного районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання незаконними постанов про відкриття виконавчого провадження від 22.11.2019 р. та про повернення виконавчого документу стягувачу від 12.12.2019 р.. .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Г.М. Морська

кат. 105000000