Справа № 560/3159/19
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2020-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/3159/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Божук Д.А.

Суддя-доповідач - Охрімчук І.Г.

17 березня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Охрімчук І.Г.

суддів: Капустинського М.М. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2019 року (повний текст рішення складено 27.12.2019 року, м. Хмельницький) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління державної казначейської служби України у Білогірському районі Хмельницької області, Головного управлінням ДПС у Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління державної казначейської служби України у Білогірському районі Хмельницької області, Білогірської ДПІ Ізяславського управління ГУ ДФС у Хмельницькій області, в якому просить:

- визнати протиправною відмову Білогірської ДПІ Ізяславського управління ГУ ДФС у Хмельницькій області від 06.08.2019 №30901/10-22-01-52-09 у наданні ОСОБА_1 пільги у вигляді звільнення від сплати податку до бюджету Білогірської ОТГ;

- зобов`язати Управління державної казначейської служби України у Білогірському районі Хмельницької області повернути ОСОБА_1 сплачені податки в сумі 44289 грн до бюджету Білогірської селищної ради (об`єднаної територіальної громади) на рахунок НОМЕР_1 АТ КБ Приватбанк Україна.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що є інвалідом ІІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни. При цьому, здійснює підприємницьку діяльність, а тому, має право на звільнення від сплати податку до бюджету згідно з положеннями статті 30 Податкового кодексу України та Закону України "Про статус ветеранів війни і гарантії їх соціального захисту". Проте, за період здійснення підприємницької діяльності йому було незаконно нараховані суми податку, а саме 2013 рік - 709,40 грн, 2015 рік - 4030,00 грн, 2016 рік - 1300,00 грн, 2017 рік - 8534,40 грн, 2018 рік - 23944,00 грн, з 01.01.2019 по 14.06.2019 - 3872,00 грн.

У поданому до суду першої інстанції відзиві на позовну заяву, Головне управління ДПС у Хмельницькій області просило відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначило, що Ізяславське управління є відокремленим підрозділом Головного управління ДФС у Хмельницькій області. Білогірська ДПІ є складовою структури Ізяславського управління ДФС у Хмельницькій області. Разом з цим, відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 №1200 "Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України" та від 19.06.2019 №537 "Про утворення територіальних органів державної податкової служби", розпорядження Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №682-р. "Питання Державної податкової служби", Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 №227, всі функції та повноваження Головного управління ДФС у Хмельницькій області перейшли до його правонаступника - Головного управління ДПС у Хмельницькій області. Вказало, що позивач за період перебування на спрощеній системі оподаткування задекларував та сплатив до бюджету суми єдиного податку з фізичних осіб, а саме 2013 рік - 709,40 грн, 2015 рік - 4030,00 грн, 2016 рік - 3200,00 грн, 2017 рік - 8534,50 грн, 2018 рік - 23944,00 грн, 2019 рік - 3872,00 грн. Згідно з частиною 4 статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" позивач звільнений від сплати єдиного соціального внеску, оскільки згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією мав ІІІ групу інвалідності. Проте, податкове законодавство України не містить підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати єдиного податку з фізичних осіб.

Ухвалами Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.11.2019 прийнято до розгляду уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 . Клопотання ОСОБА_1 про залучення співвідповідача у адміністративній справі №560/3159/19 повернуто без розгляду.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.12.2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління державної казначейської служби України у Білогірському районі Хмельницької області, Білогірської ДПІ Ізяславського управління ГУ ДФС у Хмельницькій області - відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення суду першої інстанції від 27.12.2019 року та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги зазначив, що при розгляді справи та при винесенні рішення судом першої інстанції судом не вірно проаналізовано та надано правову оцінку нормам закону, які підлягали застосуванню до даного спору. Зокрема зауважив, що стаття 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" встановлює пільги учасникам бойових дій та особам, прирівняних до них. А тому, оскільки позивач є інвалідом 3 групи, вважає що має право на пільги, а саме: звільнення від сплати податку до бюджету згідно з положеннями статті 30 Податкового кодексу України та Закону України "Про статус ветеранів війни і гарантії їх соціального захисту" .

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2020 року відкрито апеляційне провадження, а ухвалою суду від 20.02.2020 року призначено до апеляційного розгляду.

21.02.2020 року Головне управління ДФС у Хмельницькій області надіслало до суду апеляційної інстанції клопотання про заміну відповідача правонаступником у справі, а саме: замінити Білогірську ДПІ Ізяславського управління ГУ ДФС у Хмельницькій області його правонаступником - Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для допущення процесуального правонаступництва шляхом заміни відповідача у справі - Білогірської ДПІ Ізяславського управління ГУ ДФС у Хмельницькій області його правонаступником - Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області.

Відповідач - Головне управління ДФС у Хмельницькій області надіслало до суду апеляційної інстанції відзив, в якому стверджує, що згідно з ч. 4 ст.4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" ОСОБА_2 звільнений від сплати єдиного соціального внеску, оскільки згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією мав третю групу інвалідності. Зауважив, що податкове законодавство України не містить підстав для звільнення фізичної особи-підприємця від сплати податку фізичних осіб. А тому, на отриману заяву №26714/ФОП від 19.07.2019 року від ОСОБА_2 Білогірською ДПІ Ізяславського управління ГУ ДФС у Хмельницькій області, листом від 06.08.2019 року надано письмову відповідь щодо відсутності законних підстав для надання йому пільг зі сплати єдиного податку з фізичних осіб та повернення сплачених ним сум єдиного податку.

Керуючись положеннями ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни (посвідчення серії НОМЕР_2 ), а також з 22.06.1995 зареєстрований фізичною особою-підприємцем (свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В03 №292338). Згідно з довідкою Білогірської ДПІ Ізяславського управління ГУ ДФС у Хмельницькій області №5278/10-22-02 від 20.02.2019 ОСОБА_1 перебуває на обліку з 15.04.2013 як фізична-особа-підприємець. З 01.10.2015 перебуває на спрощеній системі оподаткування.

Відповідно до довідки Білогірської ДПІ Ізяславського управління ГУ ДФС у Хмельницькій області №21208/10-22-02 від 14.06.2019 ОСОБА_1 з 16.04.2013 перебуває на обліку в Білогірській ДПІ Ізяславського управління ГУ ДФС у Хмельницькій області як фізична-особа-підприємець. З 16.04.2013 по 30.04.2013 знаходився на загальній системі оподаткування, з 01.05.2013 по 31.08.2013 на спрощеній системі оподаткування 2 група, з 01.09.2013 по 30.09.2015 на загальній системі оподаткування, з 01.10.2015 на спрощеній системі оподаткування 3 група. За період з 16.04.2013 ним були сплачені до місцевого бюджету Білогірської селищної ради/Білогірської ОТГ такі суми єдиного податку: 2013 рік - 709,40 грн, 2014 рік - 0,00 грн, 2015 рік - 4030,00 грн, 2016 рік - 3200,00 грн, 2017 рік - 8534,50 грн, 2018 рік - 23944,00 грн, з 01.01.2019 по 14.06.2019 - 3872,00 грн.

Листом Білогірського відділення Славутської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області №107/10/122-14-13-1 від 28.04.2016 позивачу роз`яснено застосування статті 30 Податкового кодексу України. Білогірське відділення Славутської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області листом №987/10/22-14-13-1 від 19.12.2017 повідомило позивачу про відсутність законодавчих підстав для повернення сплачених ним коштів єдиного податку з фізичних осіб.

Позивач звернувся з заявою від 18.07.2019 до Білогірської ДПІ Ізяславського управління ГУ ДФС у Хмельницькій області щодо повернення йому сплачених ним сум єдиного податку за 2013-2019 роки. Листом Білогірської ДПІ Ізяславського управління ГУ ДФС у Хмельницькій області №30901/10-22-01-52-09 від 06.08.2019 повідомлено позивача про відсутність законних підстав для повернення йому сум єдиного податку за 2013-2019 роки.

Позивач, вважаючи порушеними його права, звернувся з позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що нормами Податкового кодексу України не визначено підстав для звільнення фізичної особи-підприємця від сплати єдиного податку з фізичних осіб. Таким чином, відсутні підстави для визнання протиправною відмови Білогірської ДПІ Ізяславського управління ГУ ДФС у Хмельницькій області від 06.08.2019 №30901/10-22-01-52-09 у наданні ОСОБА_1 пільги у вигляді звільнення від сплати податку до бюджету Білогірської ОТГ. В задоволенні позовної вимоги щодо зобов`язання Управління державної казначейської служби України у Білогірському районі Хмельницької області повернути ОСОБА_1 сплачені податки в сумі 44289 грн до бюджету Білогірської селищної ради (об`єднаної територіальної громади) на рахунок НОМЕР_1 АТ КБ Приватбанк Україна також слід відмовити, оскільки суд не встановив наявність законодавчих підстав для звільнення позивача від сплати податку в сумі 44289 грн.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Статтею 67 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Положеннями статті 1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" визначено, що цей закон спрямований на захист ветеранів війни шляхом, зокрема, надання пільг, переваг та соціальних гарантій у процесі трудової діяльності відповідно до професійної підготовки і з урахуванням стану здоров`я.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» ЄСВ - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктами 4, 5, 5-1 частини першої статті 4 цього закону встановлено, що платниками ЄСВ є, зокрема, ФОП, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування; особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності особи; члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню на інших підставах.

Згідно з частиною четвертою статті 4 такого закону (у редакції, що діяла до 1 січня 2018 року дати внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій») особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе ЄСВ, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками ЄСВ виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

З 1 січня 2018 року вказану норму закону викладено у новій редакції: «Особи, зазначені у пунктах 4 та 5-1 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе ЄСВ, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування».

З матеріалів справи слідує, що згідно з посвідченням серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни.

При цьому, стаття 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" встановлює пільги учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них. Учасникам бойових дій (статті 5, 6) надаються пільги зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства (пункт 18 частини 1 статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту").

Відтак, норми Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" надають право на пільги зі сплати податків за умови їх встановлення, зокрема, податковим законодавством.

Згідно пункту 30.1 статті 30 Податкового кодексу України податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Між тим, згідно з пунктом 30.2 статті 30 Податкового кодексу України підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат.

Податкові пільги, порядок та підстави їх надання встановлюються з урахуванням вимог законодавства України про захист економічної конкуренції виключно цим Кодексом, рішеннями Верховної Ради Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування, прийнятими відповідно до цього Кодексу (пункт 30.5 статті 30 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 30.9 статті 30 Податкового кодексу України податкова пільга надається шляхом: податкового вирахування (знижки), що зменшує базу оподаткування до нарахування податку та збору; зменшення податкового зобов`язання після нарахування податку та збору;

в) встановлення зниженої ставки податку та збору; звільнення від сплати податку та збору.

Таким чином, положеннями статті 30 Податкового кодексу України визначена така форма надання податкової пільги, як звільнення від сплати податку та збору. При цьому, як вірно відмітив суд попередньої інстанції, що вказана форма надання податкової пільги повинна бути чітко визначена нормою права.

Варто звернути увагу на те, що частиною 4 статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" визначено, що особи, зазначені у пунктах 4 та 5-1 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування. Отже, вказана норма звільняє ОСОБА_1 від сплати єдиного соціального внеску, у зв`язку з тим, що він має ІІІ групу інвалідності. Однак, нормами Податкового кодексу України не визначено підстав для звільнення фізичної особи-підприємця від сплати єдиного податку з фізичних осіб.

Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що в даному випадку, відсутні підстави для визнання протиправною відмови Білогірської ДПІ Ізяславського управління ГУ ДФС у Хмельницькій області від 06.08.2019 №30901/10-22-01-52-09 у наданні ОСОБА_1 пільги у вигляді звільнення від сплати податку до бюджету Білогірської ОТГ.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Управління державної казначейської служби України у Білогірському районі Хмельницької області повернути ОСОБА_1 сплачені податки в сумі 44289 грн. до бюджету Білогірської селищної ради (об`єднаної територіальної громади) на рахунок НОМЕР_1 АТ КБ Приватбанк Україна варто відмітити, що оскільки не встановлено наявність законодавчих підстав для звільнення позивача від сплати податку в сумі 44289 грн., то відповідно в цій частині позов задоволенню також не підлягав.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку, відповідачем в силу ч. 2 ст. 77 КАС доведено правомірність відмови у наданні ОСОБА_1 пільги у вигляді звільнення від сплати податку до бюджету Білогірської ОТГ, а позивач не підтвердив правомірність заявлених позовних вимог, тому суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Рішення ухвалено судом першої інстанції з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для розподілу судових витрат за наслідками розгляду апеляційної скарги - відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 17 березня 2020 року.

Головуючий Охрімчук І.Г.

Судді Капустинський М.М. Смілянець Е. С.