Справа № 803/1130/13-а
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2020-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 року ЛуцькСправа № 803/1130/13-a

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Валюха В.М.,

за участю секретаря судового засідання Столярчук А.В.,

представника позивача Масич І.В.,

представника відповідача Ярошика Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Гнідавський цукровий завод» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

16.05.2013 Публічне акціонерне товариство «Гнідавський цукровий завод» (далі - ПАТ «Гнідавський цукровий завод») звернулося з позовом до Луцької об`єднаної державної податкової інспекції Волинської області Державної податкової служби (далі - Луцька ОДПІ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 25.04.2013 № , № .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Луцькою ОДПІ відповідно до наказу від 09.04.2013 року № 1171 та повідомлення від 09.04.2013 № 000020 було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ПАТ «Гнідавський цукровий завод» з питань здійснення фінансово-господарських операцій з ТзОВ «АЛЬФА ДІАС», ТзОВ «Онікс Компані ЛТД», ТзОВ «Фірма АСІА», ТзОВ «Константа-Інкорпорейтед», ТзОВ «УМК Укрмасло компанія», ПП «Індастріалсервіс», ТзОВ «Лідерком», ПП «Еверест», ТзОВ «Пром Альянс ЛТД», ТзОВ «Еккобуд» за період з 01.01.2010 по 28.02.2013, про що складено акт від 09.04.2013 № 1876/22.1/00372658.

Перевіркою зроблено висновок про порушення позивачем пункту 138.2 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України (далі - ПК України), пункту 5.1, підпункту 5.3.9 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 22.05.1997 № 283/97-ВР (далі - Закон № 283/97-ВР), в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 8554695,00 грн., в тому числі: у 3 кварталі 2010 року на суму 9864,00 грн., у 4 кварталі 2010 року - 12548,00 грн., у 3 кварталі 2011 року - 169623,00 грн., у 4 кварталі 2011 року - 2439584,00 грн., у 1 кварталі 2012 року - 2219994,00 грн., у 2 кварталі 2012 року - 2464000,00 грн., у 3 кварталі 2012 року - 619582,00 грн., у 4 кварталі 2012 - 619500,00 грн.

Крім того, перевіркою встановлено порушення пунктів 198.1, 198.2, 198.6 статті 198 ПК України та підпунктів 7.4.1, 7.4.5 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 № 168/97-ВР (далі - Закон № 168/97-ВР), в результаті чого занижено податок на додану вартість (далі - ПДВ) на загальну суму 7915522,00 грн., в тому числі: за липень 2010 року на суму 3689,00 грн., за жовтень 2010 року - 10862,00 грн., за листопад 2010 року - 3378,00 грн., за серпень 2011 року - 11256,00 грн., за вересень 2011 року - 11146,00 грн., за жовтень 2011 року - 78324,00 грн., за листопад 2011 року - 490024,00 грн., за грудень 2011 року - 1565817,00 грн., за січень 2012 року - 44280,00 грн., за лютий 2012 року - 656667,00 грн., за березень 2012 року - 1413334,00 грн., за травень 2012 року - 1173333,00 грн., за червень 2012 року - 1173333,00 грн., за липень 2012 року - 590079,00 грн., за жовтень 2012 року - 196667,00 грн., за листопад 2012 року - 393333,00 грн.

На підставі вказаного акту перевірки, 25.04.2013 року Луцька ОДПІ прийняла податкові повідомлення-рішення: № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 11521836,00 грн., в тому числі: за основним платежем - 8554695,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 2967141,00 грн.; № , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем ПДВ на загальну суму 11888800,75 грн., в тому числі: за основним платежем - 7915522,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 3953278,75 грн.

Позивач не погоджується із висновками акту перевірки та прийнятими на його підставі податковими повідомленнями-рішеннями, з огляду на таке.

Так, не зважаючи на надані для перевірки в повному обсязі документи, які підтверджують здійснення фінансово-господарських операцій, Луцька ОДПІ зробила безпідставні висновки про те, що контрагенти (ТзОВ «АЛЬФА ДІАС», ТзОВ «Онікс Компані ЛТД», ТзОВ «Фірма АСІА», ТзОВ «Константа-Інкорпорейтед», ТзОВ «УМК Укрмасло компанія», ПП «Індастріалсервіс», ТзОВ «Лідерком», ПП «Еверест», ТзОВ «Пром Альянс ЛТД», ТзОВ «Еккобуд») ніяких товарів ПАТ «Гнідавський цукровий завод» не реалізовували та ніяких послуг не надавали, фінансово-господарська діяльність позивача по взаємовідносинах із вказаними контрагентами здійснювалася поза межами правового поля та проведена з метою отримання позивачем податкової вигоди у вигляді мінімізації сплати до бюджету ПДВ та податку на прибуток, а договори, укладені між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та його контрагентами, не спричинили настання реальних правових наслідків та мають ознаки нікчемності.

Позивач вказує, що про факт реального здійснення господарських операцій та правомірне формування витрат і податкового кредиту свідчать такі обставини: наявність руху активів у процесі здійснення господарської операції, підтвердженням чого є первинні документи, надані під час перевірки; основним видом господарської діяльності ПАТ «Гнідавський цукровий завод» є переробка цукросировини та виготовлення цукру, що і викликало необхідність придбання необхідних ТМЦ для здійснення виробничого процесу та господарської діяльності підприємства; позивач та його контрагенти володіють необхідною податковою правосуб`єктністю, необхідною для формування податкового кредиту, та на момент видачі податкової накладної зареєстровані як платники ПДВ; під час виконання договірних зобов`язань посадові особи ПАТ «Гнідавський цукровий завод» не знали і не могли знати про можливі порушення ведення фінансово-господарської діяльності іншими контрагентами і не можуть нести будь-яку відповідальність за дії або бездіяльність контрагентів; надані до перевірки первинні документи мають усі реквізити, як того вимагає чинне законодавство України, тобто містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення; всі придбані матеріали, сировина та ТМЦ за договорами та угодами використані та задіяні у виробничій діяльності позивача; ПАТ «Гнідавський цукровий завод» проведений 100% розрахунок за придбані ТМЦ; наводячи формулювання щодо нікчемності договорів, посадові особи контролюючого органу не підтверджують факт визнання нікчемності угод в судовому порядку, не наводять жодних фактів, доводів чи доказів, які могли б свідчити про нікчемність угод; в акті перевірки не зазначені конкретні порушення законодавства позивачем при виконанні договорів з його контрагентами.

Позивач також зазначає, що акт перевірки від 09.04.2013 № 1876/22.1/00372658 складено з порушенням норм чинного законодавства України, не містить доказової бази про виявлені порушення вимог податкового законодавства та не містить обґрунтувань, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті без належних для цього підстав.

Позивач просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Луцької ОДПІ від 25.04.2013 № , № .

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 20.05.2013 відкрито провадження у даній справі (т. 1, а. с. 1).

В поданих до суду 29.05.2013 запереченнях проти позову (т. 7, а. с. 50-57) представник відповідача Мельничук М.В. позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з підстав правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, прийнятих за результатами проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПАТ «Гнідавський цукровий завод», якою встановлено порушення позивачем вимог податкового законодавства у вигляді заниження податку на прибуток та ПДВ. При цьому, перевіркою, з покликанням на акти інших перевірок, також встановлено, що контрагенти (ТзОВ «АЛЬФА ДІАС», ТзОВ «Онікс Компані ЛТД», ТзОВ «Фірма АСІА», ТзОВ «Константа-Інкорпорейтед», ТзОВ «УМК Укрмасло компанія», ПП «Індастріалсервіс», ТзОВ «Лідерком», ПП «Еверест», ТзОВ «Пром Альянс ЛТД», ТзОВ «Еккобуд») ніяких товарів позивачу не реалізовували та ніяких послуг не надавали, фінансово-господарська діяльність позивача по взаємовідносинах із вказаними контрагентами здійснювалася поза межами правового поля та проведена з метою отримання позивачем податкової вигоди у вигляді мінімізації сплати до бюджету ПДВ та податку на прибуток, а договори, укладені між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та його контрагентами, не спричинили настання реальних правових наслідків та мають ознаки нікчемності.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 10.06.2013, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.05.2014, адміністративний позов задоволено повністю, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Луцької ОДПІ від 25.04.2013 № , № (т. 7, а. с. 134-147, 174-178).

Проте, постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15.08.2019 постанову Волинського окружного адміністративного суду від 10.06.2013 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.05.2014 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Волинського окружного адміністративного суду (т. 8, а. с. 110-117).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 15.11.2019 прийнято до провадження дану адміністративну справу, замінено у справі позивача ПАТ «Гнідавський цукровий завод» на правонаступника Приватне акціонерне товариство «Гнідавський цукровий завод» (далі - ПрАТ «Гнідавський цукровий завод»), замінено у справі відповідача Луцьку ОДПІ на правонаступника Головне управління ДПС у Волинській області (далі - ГУ ДПС у Волинській області), судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, у справі призначено підготовче засідання (т. 8, а. с. 132-133).

В ході підготовчого провадження представники сторін подали до суду додаткові письмові пояснення щодо правової позиції у справі, з урахуванням висновків, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15.08.2019 (т. 8, а. с. 137-141, 160-167).

15.01.2020 суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду (т. 8, а. с. 225).

В судових засіданнях, які відбулися у цій справі, представник позивача Масич І.В. позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві та письмових поясненнях, та просить його задовольнити.

Представник відповідача Ярошик Т.В. у тих же судових засіданнях позов заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях та письмових поясненнях, та просить відмовити у його задоволенні.

Заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що відповідно до пункту 1.2 Статуту ПрАТ «Гнідавський цукровий завод», затвердженого річними загальними зборами акціонерів (протокол № 1/2019 від 23.04.2019), Приватне акціонерне товариство «Гнідавський цукровий завод» до зміни типу мало назву Публічне акціонерне товариство «Гнідавський цукровий завод», є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Гнідавський цукровий завод», яке мало найменування Відкрите акціонерне товариство «Гнідавський цукровий завод» (т. 8, а. с. 85).

Луцька ОДПІ, на підставі наказу від 09.04.2013 року № 1171 та повідомлення від 09.04.2013 № 000020, провела документальну позапланову невиїзну перевірку ПАТ «Гнідавський цукровий завод» з питань здійснення фінансово-господарських операцій з ТзОВ «АЛЬФА ДІАС», ТзОВ «Онікс Компані ЛТД», ТзОВ «Фірма АСІА», ТзОВ «Константа-Інкорпорейтед», ТзОВ «УМК Укрмасло компанія», ПП «Індастріалсервіс», ТзОВ «Лідерком», ПП «Еверест», ТзОВ «Пром Альянс ЛТД», ТзОВ «Еккобуд» за період з 01.01.2010 по 28.02.2013, про що складено акт від 09.04.2013 № 1876/22.1/00372658 (т. 1, а. с. 29-67).

Перевіркою встановлено порушення ПАТ «Гнідавський цукровий завод» пункту 138.2 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України, пункту 5.1, підпункту 5.3.9 статті 5 Закону № 283/97-ВР, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 8554695,00 грн., в тому числі: у 3 кварталі 2010 року на суму 9864,00 грн., у 4 кварталі 2010 року - 12548,00 грн., у 3 кварталі 2011 року - 169623,00 грн., у 4 кварталі 2011 року - 2439584,00 грн., у 1 кварталі 2012 року - 2219994,00 грн., у 2 кварталі 2012 року - 2464000,00 грн., у 3 кварталі 2012 року - 619582,00 грн., у 4 кварталі 2012 - 619500,00 грн.

Крім того, перевіркою встановлено порушення пунктів 198.1, 198.2, 198.6 статті 198 ПК України та підпунктів 7.4.1, 7.4.5 статті 7 Закону № 168/97-ВР, в результаті чого занижено ПДВ на загальну суму 7915522,00 грн., в тому числі: за липень 2010 року на суму 3689,00 грн., за жовтень 2010 року - 10862,00 грн., за листопад 2010 року - 3378,00 грн., за серпень 2011 року - 11256,00 грн., за вересень 2011 року - 11146,00 грн., за жовтень 2011 року - 78324,00 грн., за листопад 2011 року - 490024,00 грн., за грудень 2011 року - 1565817,00 грн., за січень 2012 року - 44280,00 грн., за лютий 2012 року - 656667,00 грн., за березень 2012 року - 1413334,00 грн., за травень 2012 року - 1173333,00 грн., за червень 2012 року - 1173333,00 грн., за липень 2012 року - 590079,00 грн., за жовтень 2012 року - 196667,00 грн., за листопад 2012 року - 393333,00 грн.

Подані ПАТ «Гнідавський цукровий завод» письмові заперечення від 13.04.2013 № 283 на вказаний акт перевірки (т. 1, а. с. 68-70) були відхилені Луцькою ОДПІ, про що платника було повідомлено листом від 22.04.2013 № 9023/10/22.1-22 (т. 1, а. с. 71-72).

25.04.2013, на підставі вказаного акту перевірки від 09.04.2013 № 1876/22.1/00372658, Луцька ОДПІ прийняла такі податкові повідомлення-рішення:

№ , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 11521836,00 грн., в тому числі: за основним платежем - 8554695,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 2967141,00 грн. (т. 1, а. с. 73);

№ , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем ПДВ на загальну суму 11888800,75 грн., в тому числі: за основним платежем - 7915522,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 3953278,75 грн. (т. 1, а. с. 74).

Вказані податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку оскаржені не були.

Суд звертає увагу, що у даній справі проведено новий судовий розгляд після скасування у касаційному порядку попередньо ухвалених у цій справі постанови Волинського окружного адміністративного суду від 10.06.2013 та ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.05.2014.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 15.08.2019 у даній справі вказав, що суди не дослідили та не дали належну оцінку доводам податкового органу, що всі господарські операції стосувались поставки різних груп товарів, а тому їх суть і специфіка підлягають ретельному дослідженню кожна окремо, а не узагальнюючи інформацію про наявність первинних документів. Так, фактична поставка нафтопродуктів (мазуту) може здійснюватися лише спеціальним транспортом, що може підтверджуватись товаро-транспортними документами, або іншими документами відповідно до умов договорів, які відсутні. Також підлягають перевірці доводи податкового органу про наявність судових рішень щодо деяких контрагентів, якими встановлені обставини відсутності їх господарської діяльності. Поза увагою суду залишено доводи податкового органу про відсутність ділової мети при придбанні цукру, оскільки позивач сам спеціалізується на виготовлені цукру. Крім того, наявність кримінальних проваджень щодо контрагентів (за висновками податкового органу - з ознаками фіктивності) також підлягає окремому дослідженню, оскільки статус фіктивного підприємництва не сумісний з легальною діяльністю. Так, податковий орган звертав увагу суду, що відносно посадових осіб ТзОВ «Лідерком» порушено кримінальну справу по статті 205, частині третій статті 212 Кримінального кодексу України. Крім того, директор ТзОВ «Константа-Інкорпорейтед» ОСОБА_1. пояснювала, що не причетна до створення та діяльності цього підприємства. Під час нового розгляду справи суду слід взяти до уваги викладене в цій постанові, встановити наведені у ній обставини, що входять до предмета доказування у даній справі, дати правильну юридичну оцінку встановленим обставинам та постановити рішення відповідно до вимог статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до частини п`ятої статті 353 КАС України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Відтак, при новому розгляді даної справи суд врахував викладені у постанові Верховного Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15.08.2019 висновки і мотиви, з яких скасовані попередньо ухвалені у цій справі постанова Волинського окружного адміністративного суду від 10.06.2013 та ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.05.2014.

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Згідно з пунктом 5.1, підпунктом 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 Закону № 283/97-ВР (тут і надалі чинного на час виникнення окремих спірних правовідносин) валові витрати виробництва та обігу - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності. В силу вимог підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону № 283/97-ВР не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Приписами пункту 135.2 статті 135 та пункту 138.2 статті 138 ПК України встановлено, що як доходи, так і витрати, визначаються на підставі первинних документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

У пункті 1.3 статті 1 Закону № 168/97-ВР (тут і надалі чинного на час виникнення окремих спірних правовідносин) платника податку визначено як особу, яка згідно із цим Законом зобов`язана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем.

Згідно з пунктом 10.2 статті 10 того самого Закону платники податку, визначені у підпунктах «а», «в», «г», «д» пункту 10.1 цієї статті, відповідають за дотримання достовірності та своєчасності визначення сум податку, а також за повноту і своєчасність його внесення до бюджету відповідно до закону.

Податкові зобов`язання з ПДВ у відповідності до положень Закону № 168/97-ВР визначаються сальдовим методом, який передбачає необхідність врахування як надходжень сум податку разом із вартістю товарів (послуг), що поставляються платником податку, так і витрат цього платника на сплату сум ПДВ у складі ціни товарів (послуг), що придбані ним з метою використання у господарській діяльності (підпункт 7.7.1 пункт 7.7 статті 7 цього Закону).

Відповідно до підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону № 168/97-ВР податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

Згідно з підпунктом 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 зазначеного Закону не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями.

Підпунктом 7.2.3 пункту 7.2 статті 7 Закону № 168/97-ВР визначено, що податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом.

Відповідно до приписів підпункту «а» пункту 198.1 та пунктів 198.2, 198.3 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

В силу положень пункту 201.10 статті 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

За вимогами пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Крім того, пунктом 44.1 статті 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пункту 44.2 статті 44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування. Платники податку, які відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об`єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.

Згідно із частинами першою - третьою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (з змінами та доповненнями, далі - Закон № 996-XIV) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Системний аналіз вказаних нормативно-правових актів дає підстави дійти таких висновків.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування валових витрат та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами. Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції. Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та витрат.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції. Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, зокрема, наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку. При цьому, кожна з вказаних вище обставин не може бути самостійним беззаперечним свідченням (доказом) відсутності реального характеру господарських операцій, проте наявність таких обставин в сукупності, що має бути встановлено судом, може свідчити на користь висновку про неможливість фактичного проведення (вчинення) господарських операцій.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, необхідно враховувати, що обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову. У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи.

Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, враховуючи специфіку таких операцій та договорів, що їх регламентують, платник повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

Вказані правові висновки викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного адміністративного суду від 11.09.2018 (справи № 826/15653, № 805/2316/16-а), від 19.09.2018 (справа № 2а-2104/12/1370), та в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України враховуються при вирішенні цієї справи.

Як вбачається із акту від 09.04.2013 № 1876/22.1/00372658 документальної позапланової невиїзної перевірки ПАТ «Гнідавський цукровий завод» з питань здійснення фінансово-господарських операцій з ТзОВ «АЛЬФА ДІАС», ТзОВ «Онікс Компані ЛТД», ТзОВ «Фірма АСІА», ТзОВ «Константа-Інкорпорейтед», ТзОВ «УМК Укрмасло компанія», ПП «Індастріалсервіс», ТзОВ «Лідерком», ПП «Еверест», ТзОВ «Пром Альянс ЛТД», ТзОВ «Еккобуд» за період з 01.01.2010 по 28.02.2013, на підставі яких прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення, вказані контрагенти ніяких товарів позивачу не реалізовували та ніяких послуг не надавали, фінансово-господарська діяльність позивача по взаємовідносинах із вказаними контрагентами здійснювалася поза межами правового поля та проведена з метою отримання позивачем податкової вигоди у вигляді мінімізації сплати до бюджету ПДВ та податку на прибуток, а договори, укладені між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та його контрагентами, не спричинили настання реальних правових наслідків та мають ознаки нікчемності (т. 1, а. с. 65).

Відтак, з урахуванням наведених норм чинного законодавства та доводів контролюючого органу, судом при новому розгляді справи підлягали з`ясуванню обставини щодо реального здійснення позивачем господарських операцій з 10 його контрагентами (ТзОВ «АЛЬФА ДІАС», ТзОВ «Онікс Компані ЛТД», ТзОВ «Фірма АСІА», ТзОВ «Константа-Інкорпорейтед», ТзОВ «УМК Укрмасло компанія», ПП «Індастріалсервіс», ТзОВ «Лідерком», ПП «Еверест», ТзОВ «Пром Альянс ЛТД», ТзОВ «Еккобуд»), за якими позивачем сформовано валові витрати та податковий кредит, а також належного оформлення первинних документів.

1. Судом встановлено, що між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» (покупець) та ТзОВ «Онікс Компані ЛТД» (постачальник, продавець) були укладені такі договори:

№ 27/10К від 27.10.2011, відповідно до якого продавець постачає, а покупець приймає та оплачує кокс в загальній кількості 118 тон, загальною вартістю 219480,00 грн. з ПДВ (т. 4, а. с. 107-108);

№ 27/10 від 27.10.2011 поставки нафтопродуктів, відповідно до якого постачальник зобов`язується передавати у власність (поставляти), а покупець приймати і оплачувати мазут М-100, загальною кількістю 432 тон, за ціною 4920,00 грн. в т. ч. ПДВ за одну тону (т. 4, а. с. 109-111);

№ 01/12 від 01.12.2011 поставки нафтопродуктів, відповідно до якого постачальник зобов`язується передавати у власність (поставляти), а покупець приймати і оплачувати мазут М-100, загальною кількістю 810 тон, за ціною 4920,00 грн. в т. ч. ПДВ за одну тону (т. 4, а. с. 104-105);

№ 14/02 від 14.02.2012 на поставку обладнання, запасних частин та допоміжних матеріалів, відповідно до якого продавець зобов`язується продати, а покупець прийняти та оплатити обладнання, запасні частини та допоміжні матеріали згідно Специфікації № 1 до договору, ціна договору становить 100000,00 грн. з ПДВ, доповнення № 1 від 14.02.2012 до вказаного договору, за яким здійснювалася поставка таких товарів: плуг оборотний, обприскувач причіпний тракторний, культиватор передпосівного обробітку ґрунту, дискова борона, зеронова сівалка, розкидач мінеральних добрив (т. 4, а. с. 112-114).

Позивач, на підтвердження факту виконання зобов`язань за вказаними господарськими договорами, укладеними з ТзОВ «Онікс Компані ЛТД», надав податкові та видаткові накладні, акти прийому-передачі товару (т. 4, а. с. 114-247), на підтвердження оплати - платіжні доручення, акти приймання-передачі векселів (т. 5, а. с. 16-32), на підтвердження оприбуткування ТМЦ - прибуткові ордери (т. 4, а. с. 248-250; т. 5, а. с. 1-15).

В акті перевірки від 09.04.2013 № 1876/22.1/00372658 вказано, що враховуючи висновки акту перевірки ТзОВ «Онікс Компані ЛТД» та те, що документів, які підтверджують перевезення ТМЦ (товарно-транспортні накладні, дорожні листи, лімітно-заборні відомості та ін.) та їх якість (сертифікати якості, відповідності) підприємством не надано, тому ПАТ «Гнідавський цукровий завод» по взаємовідносинах із вказаним контрагентом завищено витрати, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 5358433,00 грн. та завищено податковий кредит в загальній сумі 1071687,00 грн. (т. 1, а. с. 36-37).

Отже, як вбачається із акту перевірки від 09.04.2013 № 1876/22.1/00372658, контролюючий орган врахував матеріали перевірки ТзОВ «Онікс Компані ЛТД»» з питань про неможливість проведення зустрічної звірки ТзОВ «Онікс Компані ЛТД» щодо підтвердження господарських відносин із підприємствами-продавцями та підприємцями-покупцями за період листопад-грудень 2011 року та січень-березень 2012 року (№ 531/22.4-13/37817014 від 15.03.2013), проведеної ДПІ у Солом`янському районі м. Києва ДПС, та вказаними матеріалами документально не підтверджено реальність здійснення ТзОВ «Онікс Компані» за період листопад-грудень 2011 року та січень-березень 2012 року господарських відносин із постачальниками (т. 7, а. с. 125-129). Крім того, контролюючий орган врахував акт ДПІ у Солом`янському районі м. Києва ДПС від 13.11.2012 № 7594/22-7/37817020 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТзОВ «Константа-Інкорпорейтед» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток та податку на додану вартість за період з 01.07.2011 по 30.06.2012, у якому є покликання на копію протоколу свідка ОСОБА_1 , яка заперечує свою причетність до діяльності ТзОВ «Константа-Інкорпорейтед».

В той же час, суд враховує додаткові письмові пояснення ПАТ «Гнідавський цукровий завод» від 12.12.2019 № 678 разом з балансовими довідками від 11.12.2019 № 676, № 676 (т. 8, а. с. 160-170), з яких вбачається, що:

технологічний процес цукрового заводу передбачає виробництво пари та електроенергії із необхідними параметрами, яке здійснюється в ТЕЦ, що належить позивачу на праві приватної власності;

придбані ТМЦ (зокрема, мазут, кокс) були використані в господарській діяльності підприємства, для використання ТМЦ позивач має всі технічні можливості, а саме: мазут використовується і спалюється в приміщенні ТЕЦ, у даному процесі задіяні котли, вугілля та кокс спалюються в газовапняковій печі;

при доставці вантажів, прийнятті вагонів використовуються під`їзні залізничні колії, цистерни (мазут) і вагони (кокс, вугілля) переміщуються за допомогою тепловозів, вугілля та кокс переміщуються по території заводу за допомогою фронтального автонавантажувача;

мазут закачується насосами в мазутні резервуари, ТМЦ завантажуються та розвантажуються з використанням ваги;

на балансі підприємства обліковуються транспортні засоби (автокран, фронтальний автонавантажувач), які призначені для навантаження і розвантаження продукції.

Суд також враховує умови вказаних вище договорів, укладених між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» (покупець) та ТзОВ «Онікс Компані ЛТД» (постачальник, продавець), відповідно до яких поставка товару за загальним правилом здійснювалася саме постачальником окремими партіями автомобільним транспортом.

Крім того, з метою перевірки доводів контролюючого органу суд витребував у Головного управління ДПС у м. Києві копію протоколу свідка ОСОБА_1 (т. 8, а. с. 173), проте листом Головного управління ДПС у м. Києві від 14.01.2020 № 191/9/26-15-23-0216 повідомлено суд, що слідчий ОСОБА_2 , який проводив допит свідка, звільнений з займаної посади, а надати витребуваний протокол допиту можливо після повідомлення судом номеру кримінального провадження, в рамках якого було допитано ОСОБА_1 (т. 8, а. с. 228).

Отже, суд вжив заходів для отримання додаткових доказів, у тому числі на виконання постанови Верховного Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15.08.2019 у даній справі, необхідних для вирішення справи, проте у зв`язку із відсутністю в акті перевірки від 09.04.2013 № 1876/22.1/00372658 номеру кримінального провадження, в рамках якого була допитана свідок ОСОБА_1 , отримати такий протокол виявилось неможливим, а відповідач вказаного протоколу допиту зазначеного свідка суду не надав.

Суд також враховує, що господарські відносини між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та ТзОВ «Онікс Компані ЛТД» були предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000084 щодо вчинення службовими особами ПАТ «Гнідавський цукровий завод» умисного ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах, за внесеними 17.05.2013 до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостями за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 212 КК України, 24.11.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 212 КК України, а також 16.07.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 122 КК України.

Підставою до внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.05.2013 відомостей про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 212 КК України та початку досудового розслідування, послугували, зокрема, матеріали, отримані від Луцької ОДПІ, згідно акту №1876/22.1/00372658 від 09.04.2013 документальної позапланової невиїзної перевірки ПАТ «Гнідавський цукровий завод», яким встановлено заниження вказаним товариством ПДВ на загальну суму 7915522,00 грн. та заниження податку на прибуток на загальну суму 8554695,00 грн. внаслідок безпідставного формування валових витрат та податкового кредиту по операціям, що мають ознаки нікчемності, пов`язаних з придбанням товарів та послуг від ТзОВ «Альфа-Діас», ТзОВ «Онікс Компані ЛТД», ТзОВ «Фірма «Асіа», ТзОВ «Константа - Інкорпорейтед», ТзОВ «УМК Укрмасло компанія», ПП «Індастріалсервіс», ТзОВ «Лідерком», ПП «Еверест», ТзОВ «Пром Альянс ЛТД», ТзОВ «Еккобуд» за період з 01.01.2010 по 28.02.2013, всього на загальну суму 16470217,00 грн.

Однак, досудовим розслідуванням отримано докази, встановлено фактичні дані та правові норми, що спростовують вищенаведене твердження Луцької ОДПІ про відсутність фактів здійснення правочинів між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та його контрагентами-постачальниками, в т. ч. ТзОВ «Онікс Компані ЛТД», а також підтверджено можливість реального здійснення даними суб`єктами господарювання правових відносин та операцій, що належним чином документально оформлені, та настання правових і фактичних наслідків в результаті здійснення цих відносин. В ході слідства встановлені Луцькою ОДПІ при проведенні документальних перевірок відомості щодо завищення ПАТ «Гнідавський цукровий завод» валових витрат та податкового кредиту не знайшли свого обґрунтованого підтвердження матеріалами досудового розслідування, у зв`язку із чим в діях службових осіб товариства відсутня об`єктивна сторона складу кримінального правопорушення, передбаченого статтею 212 КК України.

Листом від 09.01.2020 № 35/10/03-20-01-10 (т. 8, а. с. 180) слідче управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Волинській області надало суду засвідчену копію постанови старшого слідчого з особливо важливих справ слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Міндоходів у Волинській області від 06.11.2014 про закриття кримінального провадження, якою кримінальне провадження № 0000084 щодо вчинення службовими особами ПАТ «Гнідавський цукровий завод» умисного ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах, за внесеними 17.05.2013 до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостями за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 212 КК України, 24.11.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 212 КК України, а також 16.07.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 212 КК України - закрито на підставі пункту 2 частини першої статті 284 КПК України у зв`язку із встановленою відсутністю складу кримінального правопорушення (т. 8, а. с. 188-195).

Так, з вказаної постанови про закриття кримінального провадження від 06.11.2014 вбачається, що допитаний як свідок ОСОБА_3 , голова правління ПАТ «Гнідавський цукровий завод», показав, що з ТзОВ «Онікс Компані ЛТД» мали місце фінансово-господарські взаємовідносини, що полягали у придбанні мазуту, коксу, запасних частин для техніки, на підставі укладених з вказаним товариством договорів від 27.10.2011, 01.12.2011, 14.02.2012, підписаних особисто ОСОБА_3. Пошук контрагентів по даних матеріалах та підготовка договорів здійснювались заступником голови правління по господарським питанням - ОСОБА_5 Транспортування ТМЦ здійснювалось автомобільним транспортом за рахунок постачальника. Отримання мазуту відбулось на зовнішні склади мазутного господарства, коксу на зовнішній склади товариства, а запасних частин на склади автогосподарства. Фактичне отримання усіх товарів підтверджується відповідними прибутковими ордерами та актами прийому-передачі. Розрахунки з ТзОВ «Онікс Компані ЛТД» за поставлені ТМЦ проведені у повному обсязі, частину векселями, емітентом яких є ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та частину по перерахунку з банківського рахунку товариства № НОМЕР_1 , відкритого у AT «Укрсиббанк» на банківський рахунок ТзОВ «Онікс Компані ЛТД» № 260092581, відкритий у філії ПАТ «Полтава-Банк». Придбані у ТзОВ «Онікс Компані ЛТД» мазут, кокс та запасні частини використані у поточній господарській діяльності ПАТ «Гнідавський цукровий завод» (т. 8, а. с. 189-189 зворот).

Крім того, під час досудового розслідування було допитано свідка ОСОБА_6 , який згідно реєстраційних даних ТзОВ «Онікс Компані ЛТД» є директором вказаного товариства, який показав, що не має відношення до реєстрації та фінансово-господарської діяльності даних ТзОВ «Онікс Компані ЛТД», оскільки таке товариство йому не відоме. Окрім цього, ОСОБА_6 повідомив про факт втрати ним паспорту в 2010 році. Разом з тим, згідно з висновком експерта № 104 від 19.02.2014 встановити, чи ОСОБА_6 виконано від його імені підписи на первинних документах ТзОВ «Онікс Компані ЛТД» по взаємовідносинах із ПАТ «Гнідавський цукровий завод» (податкових накладних та актах приймання-передачі векселів) - не виявилось можливим, у зв`язку з тим, що поряд з виявленими особистими ознаками які збігаються виявлені і розбіжності. З врахуванням результатів почеркознавчих експертиз, проведених по усіх наявних в матеріалах кримінального провадження первинних документах, що стосуються предмету розслідування та дослідження господарських операцій між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та, зокрема, ТзОВ «Онікс Компані ЛТД», вищевказані показання свідка ОСОБА_6 про непричетність до здійснення фінансово-господарських операцій із ПАТ «Гнідавський цукровий завод» - не знайшли свого об`єктивного підтвердження або спростування (т. 8, а. с. 192).

В той же час, суд враховує, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 14.01.2020 № 100618256 (т. 8, а. с. 199-200) ТзОВ «Онікс Компані ЛТД» () з 28.07.2011 по даний час зареєстровано як юридична особа, основним видом діяльності якого є «51.90.0 інші види оптової торгівлі», керівником товариства вказано ОСОБА_6 , дане підприємство знаходиться на обліку як платник податків та платник єдиного внеску, у вказаному реєстрі відсутні відомості про перебування юридичної особи в процесі припинення чи у процесі провадження у справі про банкрутство.

На думку суду, подані позивачем під час перевірки та до суду первинні документи спростовують доводи контролюючого органу про відсутність реальності господарських операцій між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та ТзОВ «Онікс Компані ЛТД» щодо поставки нафтопродуктів обладнання, запасних частин та допоміжних матеріалів, та підтверджують їх оплату, оприбуткування та використання у господарській діяльності позивача.

Суд не бере до уваги покликання контролюючого органу на акт ДПІ у Солом`янському районі м. Києва ДПС від 15.03.2013 № 531/22.4-13/37817014 про неможливість проведення зустрічної звірки ТзОВ «Онікс Компані ЛТД» щодо підтвердження господарських відносин із підприємствами-продавцями та підприємцями-покупцями за період листопад-грудень 2011 року та січень-березень 2012 року (т. 7, а. с. 125-129), оскільки перевірку за участю представників ТзОВ «Онікс Компані ЛТД» проведено не було, первинні документи по взаємовідносинах з ПАТ «Гнідавський цукровий завод» не досліджувалися, у ньому відсутні дані про те, що ТзОВ «Онікс Компані ЛТД» не подавало податкової звітності, не декларувало податкові зобов`язання з ПДВ по господарських операціях з позивачем чи не виконало податкового обов`язку із сплати ПДВ. Суд також відхиляє покликання контролюючого органу на протокол допиту свідка ОСОБА_1 , позаяк такий документ суду не наданий, а вжитими судом заходами копію вказаного протоколу зазначеного свідка отримати не виявилося можливим.

Суд також враховує вказану вище постанову про закриття кримінального провадження від 06.11.2014, з якої вбачається, що досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000084 отримано докази та встановлено фактичні дані, що спростовують твердження Луцької ОДПІ про відсутність фактів здійснення правочинів між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та його контрагентами-постачальниками, в т. ч. ТзОВ «Онікс Компані ЛТД», а також підтверджено можливість реального здійснення даними суб`єктами господарювання правових відносин та операцій, що належним чином документально оформлені, та настання правових і фактичних наслідків в результаті здійснення цих відносин.

На думку суду, відсутність у позивача товарно-транспортних накладних, які підтверджують перевезення ТМЦ, не може бути самостійною підставою для позбавлення платника права на формування витрат та податкового кредиту, з огляду також на те, що умовами вказаних вище договорів, укладених між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» (покупець) та ТзОВ «Онікс Компані ЛТД» (постачальник, продавець), передбачено, що поставка товару за загальним правилом здійснювалася саме постачальником окремими партіями автомобільним транспортом. Крім того, відсутність документів про якість поставлених товарів також не підтверджує висновки контролюючого органу про нереальність операцій, позаяк норми податкового законодавства право на формування витрат та податкового кредиту не ставлять в залежність від наявності у покупця сертифікатів якості.

2. Судом також встановлено, що між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» (покупець) та ТзОВ «Фірма «Асіа» (постачальник) був укладений договір поставки нафтопродуктів № 01/10 від 01.10.2012, відповідно до якого постачальник зобов`язується передавати у власність (поставляти), а покупець приймати і оплачувати мазут М-100, загальною кількістю 600 тон, за ціною 5900,00 грн. в т. ч. ПДВ за одну тону (т. 5, а. с. 117-119).

Позивач, на підтвердження факту виконання зобов`язань за вказаним господарським договором, укладеними з ТзОВ «Фірма «Асіа», надав податкові та видаткові накладні (т. 5, а. с. 130-178), на підтвердження оплати - платіжні доручення (т. 5, а. с. 179-181), на підтвердження оприбуткування ТМЦ - прибуткові ордери (т. 5, а. с. 120-129).

В акті перевірки від 09.04.2013 № 1876/22.1/00372658 вказано, що враховуючи висновки акту перевірки ТзОВ «Фірма «Асіа» та те, що документів, які підтверджують перевезення ТМЦ (товарно-транспортні накладні, дорожні листи, лімітно-заборні відомості та ін.) та їх якість (сертифікати якості, відповідності) підприємством не надано, тому ПАТ «Гнідавський цукровий завод» по взаємовідносинах із вказаним контрагентом завищено витрати, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 2950000,00 грн. та завищено податковий кредит в загальній сумі 590000,00 грн. (т. 1, а. с. 39).

Отже, як вбачається із акту перевірки від 09.04.2013 № 1876/22.1/00372658, контролюючий орган врахував акт ДПІ у Шевченківському районі м. Києва від 12.03.2012 № 693/2220/38203305 про неможливість проведення зустрічної звірки ТзОВ «Фірма Асіа» з контрагентами, з якими платником задекларовані взаємовідносини за вересень, жовтень, листопад 2012 року, січень 2013 року (т. 7, а. с. 119-124), у висновках якого зазначено, що правочини, укладені з контрагентами, порушують публічний порядок, суперечать інтересам держави та суспільства, вчинені удавано з метою ухилення від сплати податків третіх осіб, задекларовані податкові зобов`язання та податковий кредит за звітні періоди підлягають зменшенню до 0,00 грн. (т. 7, а. с. 119-124).

Поряд з цим, суд враховує додаткові письмові пояснення ПАТ «Гнідавський цукровий завод» від 12.12.2019 № 678 разом з балансовими довідками від 11.12.2019 № 676, № 676 (т. 8, а. с. 160-170), з яких вбачається, що: придбані ТМЦ (мазут) були використані в господарській діяльності підприємства, для використання ТМЦ позивач має всі технічні можливості, а саме мазут використовується і спалюється в приміщенні ТЕЦ, у даному процесі задіяні котли; мазут закачується насосами в мазутні резервуари, ТМЦ завантажуються та розвантажуються з використанням ваги; на балансі підприємства обліковуються транспортні засоби (автокран, фронтальний автонавантажувач), які призначені для навантаження і розвантаження продукції.

Суд бере до уваги, що господарські відносини між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та ТзОВ «Фірма «Асіа» були предметом дослідження досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000084 та постановою про закриття кримінального провадження старшого слідчого з особливо важливих справ слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Міндоходів у Волинській області від 06.11.2014 кримінальне провадження № 0000084 щодо вчинення службовими особами ПАТ «Гнідавський цукровий завод» умисного ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах, за внесеними 17.05.2013 до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостями за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 212 КК України, 24.11.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 212 КК України, а також 16.07.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 212 КК України - закрито на підставі пункту 2 частини першої статті 284 КПК України у зв`язку із встановленою відсутністю складу кримінального правопорушення (т. 8, а. с. 188-195).

Так, з вказаної постанови про закриття кримінального провадження від 06.11.2014 вбачається, що допитаний як свідок ОСОБА_3 , голова правління ПАТ «Гнідавський цукровий завод» показав, що взаємовідносини із ТзОВ «Фірма АСІА» носили одиничний характер та полягали у придбанні у вказаного товариства мазуту в 2012 році, на підставі укладеного договору від 01.10.2012. Обговоренням умов взаємовідносин та підготовною договору займався заступник голови правління по господарським питанням ОСОБА_5 Транспортування мазуту в адресу ПАТ «Гнідавський цукровий завод» на зовнішній склад товариства здійснювалось автомобільним транспортом за рахунок постачальника. Фактичне отримання мазуту контролював начальник ТЕЦ заводу, що документально підтверджується відповідними прибутковими ордерами. Розрахунки з ТзОВ «Фірма АСІА» на суму 3540000,00 грн. проведені у повному обсязі по перерахунку на банківський рахунок товариства №260092581, відкритий у філії ПАТ «Полтава-Банк». Придбаний у вказаного постачальника мазут був використаний впродовж одного місяця для технічних потреб заводу (т. 8, а. с. 189 зворот).

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 14.01.2020 № 7 (т. 8, а. с. 201-202) ТзОВ «Фірма «Асіа» () з 29.05.2012 зареєстровано як юридична особа, основним видом діяльності якого є «46.19 діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту», дане підприємство знаходиться на обліку як платник податків та платник єдиного внеску, а з 30.05.2013 перебуває в стані припинення.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що подані позивачем під час перевірки та до суду первинні документи спростовують доводи контролюючого органу про відсутність реальності господарських операцій між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та ТзОВ «Фірма «Асіа» щодо поставки нафтопродуктів, та підтверджують їх оплату, оприбуткування та використання у господарській діяльності позивача.

Суд не бере до уваги покликання контролюючого органу на акт ДПІ у Шевченківському районі м. Києва від 12.03.2012 № 693/2220/38203305 про неможливість проведення зустрічної звірки ТзОВ «Фірма Асіа» з контрагентами, з якими платником задекларовані взаємовідносини за вересень, жовтень, листопад 2012 року, січень 2013 року (т. 7, а. с. 119-124), оскільки перевірку за участю представників ТзОВ «Фірма Асіа» проведено не було, первинні документи по взаємовідносинах з ПАТ «Гнідавський цукровий завод» не досліджувалися, у ньому відсутні дані про те, що ТзОВ «Фірма Асіа» не подавало податкової звітності, не декларувало податкові зобов`язання з ПДВ по господарських операціях з позивачем чи не виконало податкового обов`язку із сплати ПДВ. Крім того, у розділі І вказаного акту міститься покликання на службову записку від 11.03.2013 № 982/ДПІ/07-10/3 щодо наявності ознак «фіктивності» вказаного підприємства, проте суду не надана ані вказана службова записка, ані докази на підтвердження викладених у ній висновків.

Суд також враховує вказану вище постанову про закриття кримінального провадження від 06.11.2014, з якої вбачається, що досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000084 отримано докази та встановлено фактичні дані, що спростовують твердження Луцької ОДПІ про відсутність фактів здійснення правочинів між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та його контрагентами-постачальниками, в т. ч. ТзОВ «Фірма Асіа», а також підтверджено можливість реального здійснення даними суб`єктами господарювання правових відносин та операцій, що належним чином документально оформлені, та настання правових і фактичних наслідків в результаті здійснення цих відносин.

На думку суду, відсутність у позивача товарно-транспортних накладних, які підтверджують перевезення ТМЦ, не може бути самостійною підставою для позбавлення платника права на формування витрат та податкового кредиту, з огляду також на те, що умовами вказаного вище договору від 01.10.2012 (пункт 4.1), укладеного між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» (покупець) та ТзОВ «Фірма Асіа» (постачальник), передбачено, що поставка товару за загальним правилом здійснювалася саме постачальником окремими партіями автомобільним транспортом (т. 5, а. с. 117). Крім того, відсутність документів про якість поставлених товарів також не підтверджує висновки контролюючого органу про нереальність операцій, позаяк норми податкового законодавства право на формування витрат та податкового кредиту не ставлять в залежність від наявності у покупця сертифікатів якості.

3. Судом встановлено, що між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» (покупець) та ТзОВ «Альфа-Діас» (постачальник) були укладені: договір поставки від 09.02.2012 № 09/2 з доповненням та додатковою угодою (т. 6, а. с. 1-5); договір поставки від 29.11.2011 № 29/11 з специфікацією (т. 6, а. с. 6-9); договір поставки від 25.08.2011 № 25/08 з доповненням (т. 6, а. с. 10-13). Відповідно до умов вказаних договорів та додатків до них постачальник зобов`язується поставити і передати покупцю цукор білий в мішках, а покупець прийняти товар та своєчасно здійснити його оплату.

Позивач, на підтвердження факту виконання зобов`язань за вказаними договорами, укладеними з ТзОВ «Альфа-Діас», надав податкові та видаткові накладні (т. 6, а. с. 14-36, 65-250, т. 7, а. с. 1), на підтвердження оплати - платіжні доручення та акти приймання-передачі векселя (т. 6, а. с. 37-64), на підтвердження оприбуткування ТМЦ - прибуткові ордери (т. 7, а. с. 2-44).

В акті перевірки від 09.04.2013 № 1876/22.1/00372658 вказано, що враховуючи висновки акту перевірки ТзОВ «Альфа-Діас» та те, що документів, які підтверджують перевезення ТМЦ (товарно-транспортні накладні, дорожні листи, лімітно-заборні відомості та ін.) та їх якість (сертифікати якості, відповідності) підприємством не надано, тому ПАТ «Гнідавський цукровий завод» по взаємовідносинах із вказаним контрагентом завищено витрати, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 24933333 грн. та завищено податковий кредит в загальній сумі 4986667,00 грн. (т. 1, а. с. 47).

Отже, як вбачається із акту перевірки від 09.04.2013 № 1876/22.1/00372658, контролюючий орган врахував акт ДПІ у Шевченківському районі м. Києва ДПС від 11.03.2012 № 686/22-90/37730300 про неможливість проведення зустрічної звірки ТзОВ «Альфа-Діас» з контрагентами, з якими платником задекларовані взаємовідносини за січень - липень 2012 року та вересень - листопад 2012 року (т. 7, а. с. 112-117), у висновках якого зазначено, що правочини, укладені з контрагентами, порушують публічний порядок, суперечать інтересам держави та суспільства, вчинені удавано з метою ухилення від сплати податків третіх осіб, задекларовані податкові зобов`язання по ПДВ за звітні періоди підлягають зменшенню на 16601536,00 грн.

Разом з тим, суд враховує, що згідно із витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 07.08.2019 № (т. 8, а. с. 46-53) основним видом діяльності ПАТ «Гнідавський цукровий завод» є «10.81 виробництво цукру», а серед інших видів діяльності є «46.36 оптова торгівля цукром, шоколадом і кондитерськими виробами».

Суд бере до уваги пояснення представника позивача, надані в судовому засіданні, про те, що ПАТ «Гнідавський цукровий завод», крім власне виробництва цукру, здійснює господарську діяльність щодо оптової торгівлі цукру, та враховуючи, що виробленого цукру є недостатньо, здійснює закупівлю цукру з метою подальшої його реалізації.

При цьому, у письмових поясненнях ПАТ «Гнідавський цукровий завод» від 14.02.2020 № 46 (т. 8, а. с. 238) наведені дані щодо обсягів виробленого, придбаного та реалізованого цукру за 2010 - 2013 р. р.

Отже, на виконання постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15.08.2019 у даній справі щодо перевірки доводів податкового органу про відсутність ділової мети при придбані цукру, оскільки позивач сам спеціалізується на виготовлені цукру, суд при новому розгляді справи встановив, що ПАТ «Гнідавський цукровий завод» здійснює господарську діяльність не лише щодо виробництва цукру, а й щодо оптової торгівлі цукру, та враховуючи, що виробленого позивачем цукру є недостатньо, тому здійснює закупівлю цукру з метою подальшої його реалізації. Відтак, доводи контролюючого органу про відсутність ділової мети в операціях щодо придбання позивачем цукру не заслуговують на увагу.

Суд також враховує, що господарські відносини між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та ТзОВ «Альфа-Діас» були предметом досудового розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні № 0000084, яке закрито постановою від 06.11.2014 на підставі пункту 2 частини першої статті 284 КПК України у зв`язку із встановленою відсутністю складу кримінального правопорушення (т. 8, а. с. 188-195).

Так, з вказаної постанови про закриття кримінального провадження від 06.11.2014 вбачається, що допитаний як свідок ОСОБА_3 , голова правління ПАТ «Гнідавський цукровий завод» показав, що з ТзОВ «Альфа-Діас» в серпні 2011 року було укладено договір поставки цукру в адресу ПАТ «Гнідавський цукровий завод», а також додаткові угоди до цього договору в листопаді 2011 року та лютому 2012 року. Обговорення умов взаємовідносин та підписання договорів і угод здійснювалось через представника ТзОВ «Альфа-Діас» у м. Києві. Транспортування цукру відбувалось вантажним автомобільним транспортом за рахунок постачальника, та розвантажувався у складських приміщеннях ПАТ «Гнідавський цукровий завод». Приймання цукру здійснював завідуючий складом товариства ОСОБА_7 , що підтверджується відповідними прибутковими ордерами. Розрахунки з ТзОВ «Альфа-Діас» за поставлений цукор проведені у повному обсязі, частину векселями, емітентом яких є ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та частину по перерахунку з банківського рахунку товариства № НОМЕР_1 , відкритого у АТ «Укрсиббанк» на банківський рахунок ТзОВ «Альфа-Діас» № 260022580, відкритий у філії ПАТ «Полтава-Банк». Цукор, придбаний у ТзОВ «Альфа-Діас», зберігався на складах ПАТ «Гнідавський цукровий завод» разом із іншим власним цукром товариства, та в подальшому різними партіями реалізовувався покупцям (т. 8, а. с. 189).

Допитаний свідок ОСОБА_8 - бухгалтер по реалізації цукру ПАТ «Гнідавський цукровий завод» показала, що придбання цукру від контрагентів (в. т. ТзОВ «Альфа-Діас») підтверджується первинними документами бухгалтерського та складського обліку. Цукор на завод постачався автомобільним транспортом, де силами вантажників ПАТ «Гнідавський цукровий завод» розвантажувався у складські приміщення товариства, про що за участю із завідуючим складом готової продукції ОСОБА_7 оформлено відповідні документи про оприбуткування продукції на склад. Допитаний свідок ОСОБА_7 - завідуючий складом готової продукції ПАТ «Гнідавський цукровий завод» підтвердив фактичне отримання цукру від ТзОВ «Альфа-Діас», а також показав, що фактично був присутній при розвантаженні товару у складські приміщення заводу, про що ним було складено відповідні документи складського обліку (т. 8, а. с. 191).

Під час досудового розслідування проведено слідчий експеримент, з метою перевірки показань свідків про здійснення господарських операцій між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та ТзОВ «Альфа-Діас», ТзОВ «Константа - Інкорпорейтед», ТзОВ «Каліон», ТзОВ «Капексбуд» щодо поставки цукру та його зберігання у складських приміщеннях заводу, а також з метою встановлення реальної можливості, сил та засобів, необхідних для здійснення таких господарських операцій. Так, за адресою: м. Луцьк, вул. Ранкова, 1, встановлено наявність складських приміщень, для зберігання цукру, загальною площею 3332 кв.м., що на праві власності належать ПАТ «Гнідавський цукровий завод», в яких можливо вмістити понад 10000 тон цукру, а також наявної спеціалізованої механічно-транспортувальної лінії для складування цукру - чим підтверджено реальну можливість здійснення зберігання цукру, поставленого ТзОВ «Альфа-Діас», ТзОВ «Константа-Інкорпорейтед», ТзОВ «Каліон», ТзОВ «Капексбуд», у відповідності до документального відображення цих операцій за наслідками досліджуваних правових відносин (т. 8, а. с. 191 зворот).

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 14.01.2020 № (т. 8, а. с. 197-198) ТзОВ «Альфа-Діас» () з 02.08.2011 зареєстровано як юридична особа, основним видом діяльності якого є «46.19 діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту», серед інших видів діяльності «46.90 неспеціалізована оптова торгівля», дане підприємство знаходиться на обліку як платник податків та платник єдиного внеску, а з 30.05.2013 перебуває в стані припинення.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що подані позивачем під час перевірки та до суду первинні документи спростовують доводи контролюючого органу про відсутність реальності господарських операцій між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та ТзОВ «Альфа-Діас» щодо поставки цукру чи ділової мети, та підтверджують їх оплату, оприбуткування та використання у господарській діяльності позивача.

Суд не бере до уваги покликання контролюючого органу на акт ДПІ у Шевченківському районі м. Києва ДПС від 11.03.2012 № 686/22-90/37730300 про неможливість проведення зустрічної звірки ТзОВ «Альфа-Діас» з контрагентами, з якими платником задекларовані взаємовідносини за січень - липень 2012 року та вересень - листопад 2012 року (т. 7, а. с. 112-117), оскільки перевірку за участю представників ТзОВ «Альфа-Діас» проведено не було, первинні документи по взаємовідносинах з ПАТ «Гнідавський цукровий завод» не досліджувалися, у ньому відсутні дані про те, що ТзОВ «Альфа-Діас» не подавало податкової звітності, не декларувало податкові зобов`язання з ПДВ по господарських операціях з позивачем чи не виконало податкового обов`язку із сплати ПДВ. Крім того, у розділі І вказаного акту міститься покликання на службову записку від 11.03.2013 № 977/ДПІ/07-10/3 щодо наявності ознак «фіктивності» вказаного підприємства, проте суду не надана ані вказана службова записка, ані докази на підтвердження викладених у ній висновків.

Суд при вирішенні спору також враховує вказану вище постанову про закриття кримінального провадження від 06.11.2014, з якої вбачається, що досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000084 отримано докази та встановлено фактичні дані, що спростовують твердження Луцької ОДПІ про відсутність фактів здійснення правочинів між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та його контрагентами-постачальниками, в т. ч. ТзОВ «Альфа-Діас», а також підтверджено можливість реального здійснення даними суб`єктами господарювання правових відносин та операцій, що належним чином документально оформлені, та настання правових і фактичних наслідків в результаті здійснення цих відносин.

На думку суду, відсутність у позивача товарно-транспортних накладних, які підтверджують перевезення ТМЦ, не може бути самостійною підставою для позбавлення платника права на формування витрат та податкового кредиту, з огляду також на те, що умовами вказаних вище договорів поставки, укладених між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» (покупець) та ТзОВ «Фірма Асіа» (постачальник), передбачено, що поставка товару може здійснюватися як власним транспортом, так і за допомогою сторонніх організацій.

Крім того, відсутність документів про якість поставленого цукру також не підтверджує висновки контролюючого органу про нереальність операцій, позаяк норми податкового законодавства право на формування витрат та податкового кредиту не ставлять в залежність від наявності у покупця сертифікатів якості.

Суд також бере до уваги, що відповідно до листа Національної асоціації цукровиків України «Укрцукор» від 02.10.2005 № 14-4-60 (т. 8, а. с. 242) наказом Держспоживстандарту від 22.08.2005 № 219 відміняється обов`язкова сертифікація цукру-піску, але існує добровільна сертифікація цукру. При цьому, суд також враховує письмові пояснення ПАТ «Гнідавський цукровий завод» від 14.02.2020 № 46 (т. 8, а. с. 238) про те, що в період виникнення спірних правовідносин у позивача функціонувала виробнича лабораторія, наявність якої дає можливість самостійно здійснювати вимірювання геометричних величин цукру відповідно до галузі атестації виробничої лабораторії на проведення вимірювань у сфері та/або поза сферою поширення державного метрологічного нагляду. Позивач, крім того, надав суду копії свідоцтв про атестацію, видані Державним підприємством «Волинський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» на період з 16.09.2009 по 15.09.2012, з 03.09.2012 по 02.09.2015, які засвідчують, що виробнича лабораторія ПАТ «Гнідавський цукровий завод» відповідає критеріям атестації і атестована на проведення вимірювань у сфері та/або поза сферою поширення державного метрологічного нагляду (т. 8, а. с. 243-244).

4. Судом також встановлено, що ПП «Індастріалсервіс» протягом вересня - листопада 2011 року надало ПАТ «Гнідавський цукровий завод» послуги з автоперевезення цукрових буряків, без укладення письмового договору, а на підтвердження факту виконання зобов`язань позивач надав податкові накладні та акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) (т. 4, а. с. 63-68), на підтвердження оплати - платіжні доручення (т. 4, а. с. 69-72). Крім того, в акті перевірки від 09.04.2013 № 1876/22.1/00372658 зазначено, що в оплату за отримані послуги позивачем реалізовано на ПП «Індастріалсервіс» дизельне паливо на загальну суму 37746,00 грн., в т. ч. ПДВ 6291,00 грн. (т. 1, а. с. 50).

Перевіркою ПАТ «Гнідавський цукровий завод» (акт від № 1876/22.1/.04.2013) встановлено, що враховуючи висновки акту перевірки ПП «Індастріалсервіс», позивачем по взаємовідносинах із вказаним контрагентом завищено витрати, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 71200,00 грн. та завищено податковий кредит в загальній сумі 14240,00 грн. (т. 1, а. с. 50).

Отже, як вбачається із акту перевірки від 09.04.2013 № 1876/22.1/00372658, контролюючий орган врахував виключно акт Луцької ОДПІ від 25.10.2012 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПП «Індастріалсервіс» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 13.01.2010 по 15.10.2012 (т. 7, а. с. 96-111), яким встановлено, зокрема, порушення вимог законодавства в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ними при придбанні, продажу товарів, робіт, послуг, завищення сум валових доходів та витрат, податкових зобов`язань та податкового кредиту з ПДВ, а також у вказаному акті міститься покликання на пояснення ОСОБА_9 .

Разом з тим, суд враховує, що згідно із витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 07.08.2019 № (т. 8, а. с. 46-53) основним видом діяльності ПАТ «Гнідавський цукровий завод» є «10.81 виробництво цукру», у зв`язку із чим товариство здійснює заготівлю та переробку цукрових буряків, тобто надання ПП «Індастріалсервіс» протягом вересня - листопада 2011 року ПАТ «Гнідавський цукровий завод» послуг з автоперевезення цукрових буряків обумовлено діловою метою та такі послуги надані у межах легальної господарської діяльності позивача.

Господарські відносини між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та ПП «Індастріалсервіс» були предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000084, яке закрито постановою старшого слідчого з особливо важливих справ слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Міндоходів у Волинській області від 06.11.2014 на підставі пункту 2 частини першої статті 284 КПК України у зв`язку із встановленою відсутністю складу кримінального правопорушення (т. 8, а. с. 188-195).

Так, з вказаної постанови про закриття кримінального провадження від 06.11.2014 вбачається, що допитаний як свідок ОСОБА_3 , голова правління ПАТ «Гнідавський цукровий завод» показав, що ПП «Індастріалсервіс» надавало послуги ПАТ «Гнідавський цукровий завод» по перевезенню цукрових буряків, що обумовлювалось виробничими потребами заводу у транспортуванні сировини. Організацію співпраці із вказаним контрагентом здійснював заступник голови правління заводу - ОСОБА_10 . Договору із ПП «Індастріалсервіс» не укладалось, виконання наданих послуг оформлено актами здачі-прийняття робіт. Розрахунки за послуги на суму 48000,00 грн. проведені в безготівковій формі, шляхом перерахунку коштів з банківського рахунку ПАТ «Гнідавський цукровий завод» № НОМЕР_1 , відкритого у AT «Укрсиббанк» на банківський рахунок ПП «Індастріалсервіс» № НОМЕР_2 , відкритий у філії ПАТ «Альфа-Банк» (т. 8, а. с. 190). Допитаний свідок ОСОБА_10 - заступник голови правління ПАТ «Гнідавський цукровий завод» показав, що на займаній посаді працює з 2005 року, у його службові обов`язки входить заготівля цукрового буряку та також питання, що стосуються транспортного перевезення цукрового буряка. Свідок ОСОБА_10 підтвердив факти взаємовідносин із ПП «Індастріалсервіс», які полягали у наданні вказаним підприємством транспортних послуг по перевезенню буряку, що було обумовлено сезонними потребами заводу (т. 8, а. с. 191).

Листом Управління СБУ у Волинській області від 13.02.2020 № 54/6/153-228 (т. 9, а. с. 1) повідомлено суд, що в управлінні відсутнє пояснення від 04.09.2012, відібране співробітником ОСОБА_11 у директора ПП «Індастріалсервіс» ОСОБА_9 та відсутні відомості щодо притягнення посадових осіб ПП «Індастріалсервіс» до кримінальної відповідальності за фактом вчинення фіктивного підприємництва.

В той же час, допитаний у кримінальному провадженні № 0000084 свідок ОСОБА_9 , який згідно реєстраційних даних ПП «Індастріалсервіс» є директором вказаного підприємства показав, що зареєстрував підприємство на своє ім`я за грошову винагороду за проханням третіх осіб, а також заперечив свою причетність до здійснення цим підприємством господарської діяльності. Разом з тим, з врахуванням результатів почеркознавчих експертиз, проведених по усіх наявних в матеріалах кримінального провадження первинних документах, що стосуються предмету розслідування та дослідження господарських операцій між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та ТзОВ «Капексбуд», ПП «Індастріалсервіс», ТзОВ «Онікс Компані ЛТД», ПП «Еверест», вищевказані показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 про їх непричетність до здійснення фінансово- господарських операцій із ПАТ «Гнідавський цукровий завод» - не знайшли свого об`єктивного підтвердження або спростування (т. 8, а. с. 192).

Крім того, згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 14.01.2020 № (т. 8, а. с. 208-209) ПП «Індастріалсервіс» () з 12.01.2010 та по даний час зареєстровано як юридична особа, дане підприємство знаходиться на обліку як платник податків та платник єдиного внеску, щодо цього підприємства відсутні записи про припинення чи перебування у процесі провадження у справі про банкрутство, а його керівником є ОСОБА_9 . Тобто, твердження ОСОБА_9 про непричетність до ПП «Індастріалсервіс» необхідно поставити під сумнів, позаяк станом на 14.01.2020 він вважається керівником вказаного підприємства та у випадку непричетності до підприємства мав би вжити заходів щодо виключення даних відносно себе у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, проте не зробив цього.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що контролюючий орган належними та допустимими доказами не довів факт відсутності реальності господарських операцій між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та ПП «Індастріалсервіс» щодо надання послуг з перевезення цукрових буряків чи ділової мети, а надані позивачем первинні документи підтверджують надання та оплату послуг.

Суд не бере до уваги покликання контролюючого органу на акт Луцької ОДПІ від 25.10.2012 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПП «Індастріалсервіс» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 13.01.2010 по 15.10.2012 (т. 7, а. с. 96-111), позаяк він не може бути самостійною підставою для позбавлення платника права на формування витрат та податкового кредиту по господарських операціях з перевезення цукрового буряку. Крім того, у ньому відсутні дані про те, що ПП «Індастріалсервіс» не подавало податкової звітності, не декларувало податкові зобов`язання з ПДВ по господарських операціях з позивачем чи не виконало податкового обов`язку із сплати ПДВ. Окремо суд наголошує, що вказану перевірку було проведено з відома та в присутності директора ПП «Індастріалсервіс» ОСОБА_9 (т. 7, а. с. 96), хоча при цьому, контролюючий орган у самому ж акті робить висновок про його непричетність до діяльності товариства, покликаючись на пояснення ОСОБА_9 , відібрані співробітником УСБУ у Волинській області (т. 9, а. с. 1), які суду не надані ні контролюючим органом, ні УСБУ у Волинській області.

Суд також враховує вказану вище постанову про закриття кримінального провадження від 06.11.2014, з якої вбачається, що досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000084 отримано докази та встановлено фактичні дані, що спростовують твердження Луцької ОДПІ про відсутність фактів здійснення правочинів між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та його контрагентами-постачальниками, в т. ч. ПП «Індастріалсервіс», а також підтверджено можливість реального здійснення даними суб`єктами господарювання правових відносин та операцій, що належним чином документально оформлені, та настання правових і фактичних наслідків в результаті здійснення цих відносин.

5. Судом встановлено, що між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» (замовник) та ТзОВ «Лідерком» (підрядник) був укладений договір від 08.08.2011 № 02/08, відповідно до якого замовник передає, а підрядник приймає на себе виконання робіт по монтажу, налагодженню та пуску установок РЮПРО фірми «SAMAG» (Німеччина) в кількості 2 шт. (т. 4, а. с. 94).

Позивач, на підтвердження факту виконання зобов`язань за вказаним господарським договором, укладеними з ТзОВ «Лідерком», надав акт приймання виконаних робіт № 1 за вересень 2011 року та податкову накладну від 30.09.2011 року № 291 (т. 4, а. с. 95-96), а в оплату за отримані послуги позивачем реалізовано ТзОВ «Лідерком» цукор білий в мішках на загальну суму 76650,00 грн. (т. 1, а. с. 51).

В акті перевірки від 09.04.2013 № 1876/22.1/00372658 вказано, що враховуючи матеріали ДПС у Хмельницькій області відносно ТзОВ «Лідерком», позивачем по взаємовідносинах із вказаним контрагентом завищено витрати, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток у 2011 році на загальну суму 63941,00 грн. та завищено податковий кредит в загальній сумі 12788,00 грн. (т. 1, а. с. 52).

Отже, як вбачається із акту перевірки від 09.04.2013 № 1876/22.1/00372658, висновки про нереальність господарських операцій між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та ТзОВ «Лідерком» контролюючий орган зробив виключно на підставі листа ДПС у Хмельницькій області від 08.10.2012 № 14397/7/07-30/17 та протоколу допиту свідка ОСОБА_14 (т. 7, а. с. 91-95), тобто в акті перевірки жодних зауважень щодо наданих позивачем первинних документів не зазначено.

Разом з тим, суд враховує, що відповідно до листа слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 25.02.2020 № 673/9/22-01-23-01 (т. 9, а. с. 15) кримінальна справа в частині вчинення фіктивного підприємництва при створенні (придбанні) ТзОВ «Лідерком», передбаченого частиною другою статті 205 КК України, закрита на підставі пункту 2 частини першої статті 6 КПК України (в редакції, чинній на 2012 рік).

Крім того, господарські відносини між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та ТзОВ «Лідерком» були предметом досудового розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні № 0000084.

Так, з постанови про закриття кримінального провадження від 06.11.2014 вбачається, що допитаний як свідок ОСОБА_3 , голова правління ПАТ «Гнідавський цукровий завод» показав, що ТзОВ «Лідерком» в серпні 2011 року виконувало роботи по монтажу та налагодженню ліній по визначенню цукристості сировини. Підготовкою договору та організацією взаємовідносин із вказаним контрагентом займався відділ контролю та автоматики заводу. ТзОВ «Лідерком» виконало взяті на себе зобов`язання по встановленню та налагодженню устаткування, а ПАТ «Гнідавський цукровий завод» в якості розрахунку передав в адресу виконавця 15 тон цукру. Результатом вказаних фінансово-господарських взаємовідносин належним чином оформленні актами здачі- прийняття робіт, актами зарахування взаємних вимог та відповідними накладними та податковими накладними (т. 8, а. с. 190).

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 14.01.2020 № 3 (т. 8, а. с. 210-212) ТзОВ «Лідерком» () з 13.06.2007 зареєстровано як юридична особа, а з 27.12.2012 дане товариство припинено за судовим рішенням у зв`язку з визнанням банкрутом.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що подані позивачем під час перевірки та до суду первинні документи спростовують доводи контролюючого органу про відсутність реальності господарських операцій між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та ТзОВ «Лідерком» щодо виконання робіт.

Суд не бере до уваги покликання контролюючого органу на лист ДПС у Хмельницькій області від 08.10.2012 № 14397/7/07-30/17 з огляду на закриття кримінальної справи в частині вчинення фіктивного підприємництва при створенні (придбанні) ТзОВ «Лідерком» (т. 9, а. с. 15) та звертає увагу, що суду не надані акти перевірок щодо вказаного товариства, а також не надано доказів того, що ТзОВ «Лідерком» не подавало податкової звітності, не декларувало податкові зобов`язання з ПДВ по господарських операціях з позивачем чи не виконало податкового обов`язку із сплати ПДВ.

Суд, в обґрунтування таких висновків, також враховує вказану вище постанову про закриття кримінального провадження від 06.11.2014, з якої вбачається, що досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000084 отримано докази та встановлено фактичні дані, що спростовують твердження Луцької ОДПІ про відсутність фактів здійснення правочинів між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та його контрагентами-постачальниками, в т. ч. ТзОВ «Лідерком», а також підтверджено можливість реального здійснення даними суб`єктами господарювання правових відносин та операцій, що належним чином документально оформлені, та настання правових і фактичних наслідків в результаті здійснення цих відносин.

6. Крім того, судом встановлено, що між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» (покупець) та ТзОВ «Константа-Інкорпорейтед» (постачальник) були укладені: договір поставки від 05.12.2011 № 05/12 з доповненням та додатковою угодою (т. 1, а. с. 93-97); договір поставки від 30.08.2011 № 30/08 з додатковими угодами та специфікацією (т. 1, а. с. 98-106). Відповідно до умов вказаних договорів та додатків до них постачальник зобов`язується поставити і передати покупцю цукор білий в мішках, а покупець прийняти товар та своєчасно здійснити його оплату.

Позивач, на підтвердження факту виконання зобов`язань за вказаними договорами, укладеними з ТзОВ «Константа-Інкорпорейтед», надав податкові, видаткові накладні, акти прийому-передачі товару (т. 1, а. с. 107-148, 176-250, т. 2, а. с.1-250, т. 3, а. с. 1-215), на підтвердження оплати - платіжні доручення та акти приймання-передачі векселя (т. 1, а. с. 149-175), на підтвердження оприбуткування ТМЦ - прибуткові ордери (т. 3, а. с. 246-250, т. 4, а. с. 1-62), звіти про рух цукру-піску (т. 3, а. с. 216-245).

В акті перевірки від 09.04.2013 № 1876/22.1/00372658 вказано, що враховуючи висновки акту перевірки ТзОВ «Константа-Інкорпорейтед» та те, що документів, які підтверджують перевезення ТМЦ (товарно-транспортні накладні, дорожні листи, лімітно-заборні відомості та ін.) та їх якість (сертифікати якості, відповідності) підприємством не надано, тому ПАТ «Гнідавський цукровий завод» по взаємовідносинах із вказаним контрагентом завищено витрати, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 4400000,00 грн. та завищено податковий кредит в загальній сумі 880000,00 грн. (т. 1, а. с. 56).

Отже, як вбачається із акту перевірки від 09.04.2013 № 1876/22.1/00372658, контролюючий орган врахував акт ДПІ у Солом`янському районі м. Києва ДПС від 13.11.2012 № 7594/22-7/37817020 про результати позапланової невиїзної перевірки ТзОВ «Константа-Інкорпорейтед» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток та податку на додану вартість за період з 01.07.2011 по 30.06.2012 (т. 7, а. с. 87-90), у висновках якого зазначено, що перевіркою встановлено відсутність об`єктів оподаткування з податку на прибуток та з податку на додану вартість при придбанні та продажу товарів (робіт, послуг) за період з 01.07.2011 по 30.06.2012, та у якому є покликання на протокол допиту ОСОБА_1 .

Суд зауважує, що з метою перевірки доводів контролюючого органу було витребувано у Головного управління ДПС у м. Києві копію протоколу свідка ОСОБА_1 (т. 8, а. с. 173), проте листом Головного управління ДПС у м. Києві від 14.01.2020 № 191/9/26-15-23-0216 повідомлено суд, що слідчий ОСОБА_2 , який проводив допит свідка, звільнений з займаної посади, а надати витребуваний протокол допиту можливо після повідомлення судом номеру кримінального провадження, в рамках якого було допитано ОСОБА_1 (т. 8, а. с. 228).

Таким чином, суд вжив заходів для отримання додаткових доказів, у тому числі на виконання постанови Верховного Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15.08.2019 у даній справі, необхідних для вирішення справи, проте у зв`язку із відсутністю в акті перевірки від 09.04.2013 № 1876/22.1/00372658 номеру кримінального провадження, в рамках якого була допитана свідок ОСОБА_1 , отримати такий протокол виявилось неможливим, а відповідач вказаного протоколу допиту зазначеного свідка суду не надав.

Разом з тим, суд бере до уваги пояснення представника позивача, надані в судовому засіданні, про те, що ПАТ «Гнідавський цукровий завод», крім власне виробництва цукру, здійснює господарську діяльність щодо оптової торгівлі цукру, та враховуючи, що виробленого цукру є недостатньо, здійснює закупівлю цукру з метою подальшої його реалізації.

При цьому, у письмових поясненнях ПАТ «Гнідавський цукровий завод» від 14.02.2020 № 46 (т. 8, а. с. 238) наведені дані щодо обсягів виробленого, придбаного та реалізованого цукру за 2010 - 2013 р. р.

На виконання постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 15.08.2019 у даній справі щодо перевірки доводів податкового органу про відсутність ділової мети при придбані цукру, оскільки позивач сам спеціалізується на виготовлені цукру, суд при новому розгляді справи встановив, що ПАТ «Гнідавський цукровий завод» здійснює господарську діяльність не лише щодо виробництва цукру, а й щодо оптової торгівлі цукру, та враховуючи, що виробленого позивачем цукру є недостатньо, тому здійснює закупівлю цукру з метою подальшої його реалізації. Відтак, доводи контролюючого органу про відсутність ділової мети в операціях щодо придбання позивачем цукру не заслуговують на увагу.

Суд також враховує, що господарські відносини між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та ТзОВ «Константа-Інкорпорейтед» були предметом досудового розслідування у згаданому вище кримінальному провадженні № 0000084, яке закрито постановою від 06.11.2014 на підставі пункту 2 частини першої статті 284 КПК України у зв`язку із встановленою відсутністю складу кримінального правопорушення (т. 8, а. с. 188-195).

З вказаної постанови про закриття кримінального провадження від 06.11.2014 вбачається, що допитаний як свідок ОСОБА_3 , голова правління ПАТ «Гнідавський цукровий завод» показав, що ТзОВ «Константа-Інкорпорейтед» впродовж 2012 року здійснювало постачання в адресу ПАТ «Гнідавський цукровий завод» цукру-піску на виконання договорів поставки, укладених в серпні 2011 року. При здійсненні вказаних взаємовідносин усі спілкування із представниками постачальника та домовленості відбувались по телефону. Транспортування цукру відбувалось вантажним автомобільним транспортом посередника за рахунок ПАТ «Гнідавський цукровий завод», та розвантажувався у складських приміщеннях заводу. Приймання цукру здійснював завідуючий складом товариства ОСОБА_7 , що підтверджується відповідними обліковими документами та актами приймання-передачі. Розрахунки з ТзОВ «Константа-Інкорпорейтед» за поставлений цукор проведені у повному обсязі, частину векселями, емітентом яких є ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та частину по перерахунку. Цукор, придбаний у вказаного постачальника, зберігався на складах ПАТ «Гнідавський цукровий завод» разом із іншим цукром товариства, та в подальшому різними партіями реалізовувався покупцям (т. 8, а. с. 189 зворот).

Допитаний свідок ОСОБА_8 - бухгалтер по реалізації цукру ПАТ «Гнідавський цукровий завод» показала, що придбання цукру від контрагентів (в. т. ТзОВ «Константа-Інкорпорейтед») підтверджується первинними документами бухгалтерського та складського обліку. Цукор на завод постачався автомобільним транспортом, де силами вантажників ПАТ «Гнідавський цукровий завод» розвантажувався у складські приміщення товариства, про що за участю із завідуючим складом готової продукції ОСОБА_7 оформлено відповідні документи про оприбуткування продукції на склад. Допитаний свідок ОСОБА_7 - завідуючий складом готової продукції ПАТ «Гнідавський цукровий завод» підтвердив фактичне отримання цукру від ТзОВ «Константа-Інкорпорейтед», а також показав, що фактично був присутній при розвантаженні товару у складські приміщення заводу, про що ним було складено відповідні документи складського обліку (т. 8, а. с. 191).

Крім того, під час досудового розслідування проведено слідчий експеримент, з метою перевірки показань свідків про здійснення господарських операцій між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та ТзОВ «Альфа-Діас», ТзОВ «Константа - Інкорпорейтед», ТзОВ «Каліон», ТзОВ «Капексбуд» щодо поставки цукру та його зберігання у складських приміщеннях заводу, а також з метою встановлення реальної можливості, сил та засобів, необхідних для здійснення таких господарських операцій. Так, за адресою: м. Луцьк, вул. Ранкова, 1, встановлено наявність складських приміщень, для зберігання цукру, загальною площею 3332 кв.м., що на праві власності належать ПАТ «Гнідавський цукровий завод», в яких можливо вмістити понад 10000 тон цукру, а також наявної спеціалізованої механічно-транспортувальної лінії для складування цукру - чим підтверджено реальну можливість здійснення зберігання цукру, поставленого ТзОВ «Альфа-Діас», ТзОВ «Константа-Інкорпорейтед», ТзОВ «Каліон», ТзОВ «Капексбуд», у відповідності до документального відображення цих операцій за наслідками досліджуваних правових відносин (т. 8, а. с. 191 зворот).

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 14.01.2020 № (т. 8, а. с. 203-204) ТзОВ «Константа-Інкорпорейтед» () з 28.07.2011 по даний час зареєстровано як юридична особа, серед інших видів діяльності вказано «51.90.0 інші види оптової торгівлі», дане підприємство знаходиться на обліку як платник податків та платник єдиного внеску, керівником товариства зазначено Бірюкову І .В. , щодо даного підприємства відсутні записи про припинення чи перебування у процесі провадження у справі про банкрутство.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що подані позивачем під час перевірки та до суду первинні документи спростовують доводи контролюючого органу про відсутність реальності господарських операцій між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та ТзОВ «Константа-Інкорпорейтед» щодо поставки цукру чи ділової мети, та підтверджують їх оплату, оприбуткування та використання у господарській діяльності позивача.

Суд не бере до уваги покликання контролюючого органу на акт ДПІ у Солом`янському районі м. Києва ДПС від 13.11.2012 № 7594/22-7/37817020 про результати позапланової невиїзної перевірки ТзОВ «Константа-Інкорпорейтед» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток та податку на додану вартість за період з 01.07.2011 по 30.06.2012 (т. 7, а. с. 87-90), оскільки у ньому відсутні дані про вручення платнику повідомлення про перевірку, первинні документи по взаємовідносинах з ПАТ «Гнідавський цукровий завод» у межах цієї перевірки не досліджувалися, у ньому відсутні дані про те, що ТзОВ «Константа-Інкорпорейтед» не подавало податкової звітності, не декларувало податкові зобов`язання з ПДВ по господарських операціях з позивачем чи не виконало податкового обов`язку із сплати ПДВ. Суд також відхиляє покликання контролюючого органу на протокол допиту свідка ОСОБА_1 , позаяк такий документ суду не наданий, а вжитими судом заходами копію вказаного протоколу зазначеного свідка отримати не виявилося можливим.

Суд також враховує вказану вище постанову про закриття кримінального провадження від 06.11.2014, з якої вбачається, що досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000084 отримано докази та встановлено фактичні дані, що спростовують твердження Луцької ОДПІ про відсутність фактів здійснення правочинів між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та його контрагентами-постачальниками, в т. ч. ТзОВ «Константа-Інкорпорейтед», а також підтверджено можливість реального здійснення даними суб`єктами господарювання правових відносин та операцій, що належним чином документально оформлені, та настання правових і фактичних наслідків в результаті здійснення цих відносин.

На думку суду, відсутність у позивача товарно-транспортних накладних, які підтверджують перевезення ТМЦ, не може бути самостійною підставою для позбавлення платника права на формування витрат та податкового кредиту, з огляду також на те, що умовами вказаних вище договорів поставки, укладених між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» (покупець) та ТзОВ «Константа-Інкорпорейтед» (постачальник), передбачено, що поставка товару може здійснюватися як власним транспортом, так і за допомогою сторонніх організацій, визначених покупцем.

Крім того, відсутність документів про якість поставленого цукру також не підтверджує висновки контролюючого органу про нереальність операцій, позаяк норми податкового законодавства право на формування витрат та податкового кредиту не ставлять в залежність від наявності у покупця сертифікатів якості.

Суд також бере до уваги, що відповідно до листа Національної асоціації цукровиків України «Укрцукор» від 02.10.2005 № 14-4-60 (т. 8, а. с. 242) наказом Держспоживстандарту від 22.08.2005 № 219 відміняється обов`язкова сертифікація цукру-піску, але існує добровільна сертифікація цукру. При цьому, суд враховує письмові пояснення ПАТ «Гнідавський цукровий завод» від 14.02.2020 № 46 (т. 8, а. с. 238) про те, що в період виникнення спірних правовідносин у позивача функціонувала виробнича лабораторія, наявність якої дає можливість самостійно здійснювати вимірювання геометричних величин цукру відповідно до галузі атестації виробничої лабораторії на проведення вимірювань у сфері та/або поза сферою поширення державного метрологічного нагляду. Позивач, крім того, надав суду копії свідоцтв про атестацію, видані Державним підприємством «Волинський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» на період з 16.09.2009 по 15.09.2012, з 03.09.2012 по 02.09.2015, які засвідчують, що виробнича лабораторія ПАТ «Гнідавський цукровий завод» відповідає критеріям атестації і атестована на проведення вимірювань у сфері та/або поза сферою поширення державного метрологічного нагляду (т. 8, а. с. 243-244).

7. Судом встановлено, що між ВАТ «Гнідавський цукровий завод» (покупець) та ПП «Еверест» (постачальник) було укладено договір № 124/11 від 27.05.2011, умовами якого визначено, що постачальник зобов`язується передати у власність покупця товар (вугілля) в кількості та по ціні, погодженій згідно рахунку-фактури, а покупець - прийняти та оплатити товар (т. 5, а. с. 182).

Позивач, на підтвердження факту виконання зобов`язань за вказаним договором, укладеним з ПП «Еверест», надав податкові та видаткові накладні, залізничні накладні (т. 5, а. с. 183-188, 195-225), на підтвердження оплати - платіжні доручення, акти приймання-передачі векселів (т. 5, а. с. 227-245), на підтвердження оприбуткування ТМЦ - прибуткові ордери (т. 5, а. с. 189-194).

В акті перевірки від 09.04.2013 № 1876/22.1/00372658 вказано, що враховуючи висновки акту перевірки ПП «Еверест» та те, що документів, які підтверджують перевезення ТМЦ (товарно-транспортні накладні, дорожні листи, лімітно-заборні відомості та ін.) та їх якість (сертифікати якості, відповідності) підприємством не надано, тому ПАТ «Гнідавський цукровий завод» по взаємовідносинах із вказаним контрагентом завищено витрати, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток у 2011 році на загальну суму 1708914,00 грн. та завищено податковий кредит в загальній сумі 341783,00 грн. (т. 1, а. с. 58-59).

Отже, як вбачається із акту перевірки від 09.04.2013 № 1876/22.1/00372658, контролюючий орган врахував акт ДПІ у м. Чернігові ДПС від 03.12.2012 № 2607/22/31480476 про результати документальної позапланової перевірки ПП «Еверест» з питань правильності нарахування та своєчасності сплати податку на додану вартість та податку на прибуток за період з 01.01.2011 по 30.09.2012, за висновками якого не підтверджено доходи та витрати, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податку на прибуток, та податкові зобов`язання та податковий кредит з ПДВ за період з 01.01.2011 по 30.09.2012 (т. 7, а. с. 79-86).

В той же час, при вирішенні спору суд враховує додаткові письмові пояснення ПАТ «Гнідавський цукровий завод» від 12.12.2019 № 678 разом з балансовими довідками від 11.12.2019 № 676, № 676 (т. 8, а. с. 160-170), з яких вбачається, що: придбані ТМЦ були використані в господарській діяльності підприємства, для чого позивач має всі технічні можливості, а саме вугілля та кокс спалюються в газовапняковій печі; при доставці вантажів, прийнятті вагонів використовуються під`їзні залізничні колії, вагони (кокс, вугілля) переміщуються за допомогою тепловозів, вугілля та кокс переміщуються по території заводу за допомогою фронтального автонавантажувача; на балансі підприємства обліковуються транспортні засоби (автокран, фронтальний автонавантажувач), які призначені для навантаження і розвантаження продукції.

Суд бере до уваги, що господарські відносини між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та ТзОВ «Онікс Компані ЛТД» були предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000084.

З постанови про закриття кримінального провадження від 06.11.2014 вбачається, що допитаний як свідок ОСОБА_3 , голова правління ПАТ «Гнідавський цукровий завод», показав, що з ПП «Еверест» мали місце фінансово-господарські взаємовідносини, які полягали у придбанні у вказаного постачальника кам`яного вугілля, на підставі укладеного 27.05.2011 договору поставки. Транспортування вугілля здійснювалось залізничним транспортом за рахунок ПАТ «Гнідавський цукровий завод». Розрахунки за поставлене вугілля на суму 1708000,00 грн. проведені у повному обсязі в безготівковій формі, шляхом перерахунку коштів з банківського рахунку ПАТ «Гнідавський цукровий завод» № НОМЕР_1 , відкритого у AT «Укрсиббанк» на банківський рахунок постачальника № НОМЕР_3 , відкритий у AT «Ерсте-Банк». Придбане у ПП «Еверест» кам`яне вугілля впродовж трьох місяців використане на технологічні потреби заводу (т. 8, а. с. 190).

Крім того, допитаний в ході слідства свідок ОСОБА_13 , який згідно реєстраційних даних ПП «Еверест» є директором вказаного підприємства, відмовився від надання будь-яких показань стосовно фінансово-господарської діяльності ПП «Еверест». Згідно з висновком експерта № 105 від 20.02.2014 встановити, чи ОСОБА_13 виконано від його імені підписи на первинних документах ПП «Еверест» по взаємовідносинах із ПАТ «Гнідавський цукровий завод» (податкових та накладних, рахунках-фактурах) - не виявилось можливим, у зв`язку з тим, що поряд з виявленими особистими ознаками, які збігаються, виявлені і розбіжності (т. 8, а. с. 192).

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 14.01.2020 № (т. 8, а. с. 213-215) ПП «Еверест» () з 14.06.2011 по даний час зареєстровано як юридична особа, серед видів діяльності є «46.71 оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом та подібними продуктами», керівником підприємства є ОСОБА_16 , дане підприємство знаходиться на обліку як платник податків та платник єдиного внеску, у вказаному реєстрі відсутні відомості про перебування юридичної особи в процесі припинення чи у процесі провадження у справі про банкрутство.

На думку суду, подані позивачем під час перевірки та до суду первинні документи спростовують доводи контролюючого органу про відсутність реальності господарських операцій між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та ПП «Еверест» щодо поставки вугілля, та підтверджують їх оплату, оприбуткування та використання у господарській діяльності позивача.

Суд не бере до уваги покликання контролюючого органу на акт ДПІ у м. Чернігові ДПС від 03.12.2012 № 2607/22/31480476 про результати документальної позапланової перевірки ПП «Еверест» з питань правильності нарахування та своєчасності сплати податку на додану вартість та податку на прибуток за період з 01.01.2011 по 30.09.2012 (т. 7, а. с. 79-86), оскільки первинні документи по взаємовідносинах з ПАТ «Гнідавський цукровий завод» не досліджувалися, у ньому відсутні дані про те, що ПП «Еверест» не подавало податкової звітності, не декларувало податкові зобов`язання з ПДВ по господарських операціях з позивачем чи не виконало податкового обов`язку із сплати ПДВ.

Суд також враховує вказану вище постанову про закриття кримінального провадження від 06.11.2014, з якої вбачається, що досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000084 отримано докази та встановлено фактичні дані, що спростовують твердження Луцької ОДПІ про відсутність фактів здійснення правочинів між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та його контрагентами-постачальниками, в т. ч. ПП «Еверест», а також підтверджено можливість реального здійснення даними суб`єктами господарювання правових відносин та операцій, що належним чином документально оформлені, та настання правових і фактичних наслідків в результаті здійснення цих відносин.

Крім того, суд відхиляє доводи, викладені в акті перевірки від 09.04.2013 № 1876/22.1/00372658 про відсутність у позивача документів, які підтверджують перевезення ТМЦ, позаяк суду надані накладні (т. 5, а. с. 200-223) та листи ТзОВ «Ресурси» б/н, ТзОВ «Бриз Інвест» від 30.11.2011, ПП «Мета-2007» від 09.09.2011 (т. 5, а. с. 224-226), які підтверджують перевезення придбаного в ПП «Еверест» вугілля до ПАТ «Гнідавський цукровий завод» залізничним транспортом.

8. Судом також встановлено, що між ВАТ «Гнідавський цукровий завод» (покупець) та ТзОВ «Пром Альянс ЛТД» (постачальник) було укладено договір від 20.06.2011 № 20-06/1, за умовами якого постачальник зобов`язується поставити, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію за цінами, вказаними у специфікації (вироби вогнестійкі, пакетування, дерев`яні піддони та ін.) (т. 5, а. с. 33-36).

Позивач, на підтвердження факту виконання зобов`язань за вказаним договором, укладеним з ТзОВ «Пром Альянс ЛТД», надав податкові та видаткові накладні (т. 5, а. с. 37-87), на підтвердження оплати - платіжні доручення (т. 5, а. с. 97-116), на підтвердження оприбуткування ТМЦ - прибуткові ордери (т. 5, а. с. 82-96).

В акті перевірки від 09.04.2013 № 1876/22.1/00372658 вказано, що враховуючи висновки акту перевірки ТзОВ «Пром Альянс ЛТД» та те, що документів, які підтверджують перевезення ТМЦ (товарно-транспортні накладні, дорожні листи, лімітно-заборні відомості та ін.) та їх якість (сертифікати якості, відповідності) підприємством не надано, тому ПАТ «Гнідавський цукровий завод» по взаємовідносинах із вказаним контрагентом завищено витрати, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток у 2011 році на загальну суму 117820,00 грн. та завищено податковий кредит за серпень 2011 року в загальній сумі 11256,00 грн. (т. 1, а. с. 60).

Отже, як вбачається із акту перевірки від 09.04.2013 № 1876/22.1/00372658, контролюючий орган врахував акт ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська від 18.09.2012 № 999/226/34885500 про неможливість проведення зустрічної звірки ТзОВ «Пром Альянс ЛТД» щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків, їх реальності та повноти відображення в обліку за серпень 2011 року, у якому вказано, що по даному товариству відсутній факт вчинення господарських операцій за серпень 2011 року (т. 7, а. с. 73-78).

В той же час, при вирішенні спору суд враховує, що господарські відносини між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та ТзОВ «Пром Альянс ЛТД» були предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000084.

Так, з постанови про закриття кримінального провадження від 06.11.2014 вбачається, що допитаний як свідок ОСОБА_3 , голова правління ПАТ «Гнідавський цукровий завод», показав, що взаємовідносини з ТзОВ «Пром Альянс ЛТД» носили одиничний характер та полягали у придбанні в період червня-липня 2011 року вогнетривкої цегли для обмурування парових котлів ПАТ «Гнідавський цукровий завод». Підготовку договору та організацію вказаних взаємовідносин здійснював головний інженер заводу ОСОБА_17 . Поставка товару здійснювалась на склад матеріальних цінностей № 1 заводу, за рахунок постачальника. Розрахунки за поставлений товар проведені у повному обсязі в безготівковій формі, шляхом перерахунку коштів з банківського рахунку ПАТ «Гнідавський цукровий завод» № НОМЕР_1 , відкритого у AT «Укрсиббанк» на банківський рахунок постачальника № НОМЕР_4 , відкритий у ВАТ «Державний Ощадний Банк України» (т. 8, а. с. 190).

Допитаний свідок ОСОБА_18 - бухгалтер ТзОВ «Пром Альянс ЛТД» підтвердив факт здійснення фінансово-господарської діяльності вказаним товариством, що полягало у продажу різного роду товарів на замовлення клієнтів. Офісне приміщення товариства розташоване у м. Дніпропетровську, по вулиці Червоній. Разом з тим, підтвердити або спростувати факти взаємовідносин ТзОВ «Пром Альянс ЛТД» із ПАТ «Гнідавський цукровий завод» ОСОБА_18 не зміг, оскільки працював на товаристві не тривалий час, всього близько півтора місяці (т. 8, а. с. 191 зворот).

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 14.01.2020 № (т. 8, а. с. 216-218) ТзОВ «Пром Альянс ЛТД» () з 29.01.2007 по даний час зареєстровано як юридична особа, основний вид діяльності є «51.90.0 інші види оптової торгівлі», керівником підприємства є ОСОБА_19 , дане товариство знаходиться на обліку як платник податків та платник єдиного внеску, у вказаному реєстрі відсутні відомості про перебування юридичної особи в процесі припинення чи у процесі провадження у справі про банкрутство.

На думку суду, подані позивачем під час перевірки та до суду первинні документи спростовують доводи контролюючого органу про відсутність реальності господарських операцій між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та ТзОВ «Пром Альянс ЛТД» щодо поставки товарів, та підтверджують їх оплату, оприбуткування та використання у господарській діяльності позивача.

Суд не бере до уваги покликання контролюючого органу на акт ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська від 18.09.2012 № 999/226/34885500 про неможливість проведення зустрічної звірки ТзОВ «Пром Альянс ЛТД» щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків, їх реальності та повноти відображення в обліку за серпень 2011 року (т. 7, а. с. 73-78), оскільки первинні документи по взаємовідносинах з ПАТ «Гнідавський цукровий завод» не досліджувалися, у ньому відсутні дані про те, що ТзОВ «Пром Альянс ЛТД» не подавало податкової звітності, не декларувало податкові зобов`язання з ПДВ по господарських операціях з позивачем чи не виконало податкового обов`язку із сплати ПДВ.

Крім того, суд окремо наголошує, що відповідно до наявних у справі первинних документів (податкових та видаткових накладних, прибуткових ордерів, платіжних доручень) (т. 5, а. с. 37-116) господарські відносини між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та ТзОВ «Пром Альянс ЛТД» щодо поставки різного роду товарів тривали протягом десяти місяців з липня 2011 року по березень 2012 року, проте контролюючий орган, без відповідного мотивування, дійшов до висновку про нереальність господарських операцій лише за один місяць - серпень 2011 року.

Суд враховує вказану вище постанову про закриття кримінального провадження від 06.11.2014, з якої вбачається, що досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000084 отримано докази та встановлено фактичні дані, що спростовують твердження Луцької ОДПІ про відсутність фактів здійснення правочинів між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та його контрагентами-постачальниками, в т. ч. ТзОВ «Пром Альянс ЛТД», а також підтверджено можливість реального здійснення даними суб`єктами господарювання правових відносин та операцій, що належним чином документально оформлені, та настання правових і фактичних наслідків в результаті здійснення цих відносин.

9. Судом також встановлено, що між ВАТ «Гнідавський цукровий завод» (замовник) та ТзОВ «Еккобуд» (підрядник) було укладено договір від 02.10.2009 № 142, відповідно до умов якого замовник передає, а підрядник приймає на себе виконання еколого-технологічні випробування парових котлів ТЕЦ (т. 4, а. с. 88).

Позивач, на підтвердження факту виконання зобов`язань за вказаним договором, укладеним з ТзОВ «Еккобуд», надав кошторис-специфікацію (т. 4, а. с. 89), акт виконаних робіт від 20.07.2010 № 1 (т. 4, а. с. 90), податкову накладну (т. 4, а. с. 91), на підтвердження оплати - платіжні доручення (т. 5, а. с. 92-93).

В акті перевірки від 09.04.2013 № 1876/22.1/00372658 вказано, що враховуючи висновки акту перевірки ТзОВ «Еккобуд», позивачем по взаємовідносинах із вказаним контрагентом завищено витрати, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток у 2010 році на загальну суму 18446,00 грн. та завищено податковий кредит за липень 2010 в загальній сумі 3689,00 грн. (т. 1, а. с. 61).

Отже, як вбачається із акту перевірки від 09.04.2013 № 1876/22.1/00372658, контролюючий орган врахував виключно акт ДПІ у Солом`янському районі м. Києва ДПС від 07.08.2012 № 317/34296773, згідно з яким встановлено, що стан підприємства - до ЄДР внесено запис про відсутність підтвердження відомостей, декларацію з ПДВ за липень 2010 та декларацію з податку на прибуток за 1-3 квартали до інспекції не подавало (т. 1, а. с. 60).

В той же час, при вирішенні спору суд враховує матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000084.

Так, з постанови про закриття кримінального провадження від 06.11.2014 вбачається, що допитаний як свідок ОСОБА_3 , голова правління ПАТ «Гнідавський цукровий завод», показав, що ТзОВ «Еккобуд» в липні 2010 року здійснювало щорічне технічне випробування паливних котлів ТЕЦ ВАТ «Гнідавський цукровий завод». Підготовку договору та організацію взаємовідносин забезпечував головний інженер заводу ОСОБА_17 . Замовлення вказаних послуг обумовлені технічним регламентом обслуговування агрегатів парових котлів, та є обов`язковим до проведення кожного року. Надання такого виду послуг підлягає обов`язковому ліцензуванню. Взаєморозрахунки за проведені ТзОВ «Еккобуд» роботи проведені у в безготівковій формі, шляхом перерахунку коштів з банківського рахунку ПАТ «Гнідавський цукровий завод» № НОМЕР_1 , відкритого у AT «Укрсиббанк» на банківський рахунок виконавця № 9 відкритий у AT «Райффайзен Банк Аваль» (т. 8, а. с. 190).

Крім того, допитаний свідок ОСОБА_17 - головний інженер ПАТ «Гнідавський цукровий завод» показав, що на займаній посаді перебуває з 1983 року, до службових обов`язків входить організація виробництва, та його забезпечення допоміжними матеріалами; ТзОВ «Еккобуд» в дійсності надавало заводу послуги по діагностиці зварювальних швів котлоагрегатів ТЕЦ. Проведення вказаних робіт є обов`язковим, оскільки на підставі звіту, складеного ТзОВ «Еккобуд», було можливим отримання дозволу у Держгірпромохоронипраці Волинської області на експлуатацію котлоагрегату (т. 8, а. с. 191).

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 14.01.2020 № (т. 8, а. с. 219-220) ТзОВ «Еккобуд» () з 15.03.2006 по даний час зареєстровано як юридична особа, дане товариство знаходиться на обліку як платник податків та платник єдиного внеску, у вказаному реєстрі відсутні відомості про перебування юридичної особи в процесі припинення чи у процесі провадження у справі про банкрутство.

На думку суду, подані позивачем під час перевірки та до суду первинні документи спростовують доводи контролюючого органу про відсутність реальності господарських операцій між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та ТзОВ «Еккобуд» щодо виконання робіт, та підтверджують їх оплату, використання у господарській діяльності позивача.

Крім того, контролюючий орган не надав доказів того, що ТзОВ «Еккобуд» не подавало податкової звітності, не декларувало податкові зобов`язання з ПДВ по господарських операціях з позивачем чи не виконало податкового обов`язку із сплати ПДВ.

Суд враховує вказану вище постанову про закриття кримінального провадження від 06.11.2014, з якої вбачається, що досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000084 отримано докази та встановлено фактичні дані, що спростовують твердження Луцької ОДПІ про відсутність фактів здійснення правочинів між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та його контрагентами-постачальниками, в т. ч. ТзОВ «Еккобуд», а також підтверджено можливість реального здійснення даними суб`єктами господарювання правових відносин та операцій, що належним чином документально оформлені, та настання правових і фактичних наслідків в результаті здійснення цих відносин.

10. Судом також встановлено, що ТзОВ «УМК Укрмасло Компанія» у липні 2012 року поставило ПАТ «Гнідавський цукровий завод» товари (пароніт, техпластіна, набівка), без укладення письмового договору, а на підтвердження факту виконання зобов`язань позивач надав податкові та видаткові накладні (т. 4, а. с. 73-80), на підтвердження оплати - платіжні доручення (т. 4, а. с. 81-84), на підтвердження оприбуткування - прибуткові ордери (т. 4, а. с. 85-87).

Перевіркою ПАТ «Гнідавський цукровий завод» (акт від № 1876/22.1/.04.2013) встановлено, що враховуючи висновки акту перевірки ТзОВ «УМК Укрмасло Компанія», та те, що документів, які підтверджують перевезення ТМЦ (товарно-транспортні накладні, дорожні листи, лімітно-заборні відомості та ін.) та їх якість (сертифікати якості, відповідності) підприємством не надано, тому ПАТ «Гнідавський цукровий завод» по взаємовідносинах із вказаним контрагентом завищено витрати, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток у 2012 році на загальну суму 17058,00 грн. та завищено податковий кредит за липень 2012 року в загальній сумі 3142,00 грн. (т. 1, а. с. 62).

Отже, як вбачається із акту перевірки від 09.04.2013 № 1876/22.1/00372658, контролюючий орган врахував акт ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області ДПС від 15.10.2012 № 1143/244/34655921 про неможливість проведення зустрічної звірки суб`єкта ТзОВ «УМК Укрмасло Компанія» з контрагентами за період липень 2012 року (т. 7, а. с. 63-72), яким не підтверджено операції між вказаним товариством та його контрагентами.

Суд враховує, що господарські відносини між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та ТзОВ «УМК Укрмасло Компанія» були предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000084, яке закрито постановою від 06.11.2014.

Так, з вказаної постанови про закриття кримінального провадження від 06.11.2014 вбачається, що допитаний як свідок ОСОБА_3 , голова правління ПАТ «Гнідавський цукровий завод» показав, що з ТзОВ «УМК Укрмасло компанія» мали місце взаємовідносини у 2012 році, які полягали у придбанні запасних частин для виробничих потреб заводу, а саме: ущільнювачів, муфтових з`єднань для насосів в ремонтний період. Організацією придбання товарів від вказаного постачальника займався головний інженер заводу ОСОБА_17 . Отримання товару здійснювалось на склад, що належним чином оформлено відповідними обліковими документами. Розрахунки за поставлений ТзОВ «УМК Укрмасло компанія» товар на суму 20000,00 грн. проведені в повному об`ємі в безготівковій формі по перерахунку. Усі придбані у вказаного постачальника запасні частини та матеріали використовувались по мірі необхідності на виробничі потреби заводу при проведенні ремонтних робіт (т. 8, а. с. 189 зворот). Крім того, допитаний в ході слідства свідок ОСОБА_17 - головний інженер ПАТ «Гнідавський цукровий завод» показав, що ТзОВ «УМК Укрмасло компанія» постачало прокладочні матеріали, а саме пароніт, прокладочну резину та техпластини, які використовувались в разі виробничої необхідності, отримання зазначених матеріалів та контроль за їх використанням здійснював особисто ОСОБА_17 (т. 8, а. с. 191).

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 14.01.2020 № (т. 8, а. с. 205-207) ТзОВ «УМК Укрмасло компанія» () з 09.10.2006 та по даний час зареєстровано як юридична особа, основний вид діяльності «46.90 неспеціалізована оптова торгівля», дане товариство знаходиться на обліку як платник податків та платник єдиного внеску, щодо цього підприємства відсутні записи про припинення чи перебування у процесі провадження у справі про банкрутство.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що контролюючий орган належними та допустимими доказами не довів факт відсутності реальності господарських операцій між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та ТзОВ «УМК Укрмасло компанія» щодо поставки товарів, а надані позивачем первинні документи підтверджують поставку, оплату товарів та їх оприбуткування.

Суд не бере до уваги покликання контролюючого органу на акт ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області ДПС від 15.10.2012 № 1143/244/34655921 про неможливість проведення зустрічної звірки суб`єкта ТзОВ «УМК Укрмасло Компанія» з контрагентами за період липень 2012 року (т. 7, а. с. 63-72), позаяк він не може бути самостійною підставою для позбавлення платника права на формування витрат та податкового кредиту по господарських операціях з поставки товарів. Крім того, у ньому відсутні дані про те, що ТзОВ «УМК Укрмасло Компанія» не подавало податкової звітності, не декларувало податкові зобов`язання з ПДВ по господарських операціях з позивачем чи не виконало податкового обов`язку із сплати ПДВ.

Таким чином, суд дослідив подані сторонами письмові докази в розрізі господарських операцій окремо щодо кожного з 10 контрагентів, вказаних в акті перевірки щодо ПАТ «Гнідавський цукровий завод» від 09.04.2013 № 1876/22.1/.04.2013.

Суд звертає увагу, що новий розгляд цієї справи відбувався протягом листопада 2019 року - березня 2020 року, при цьому, дослідженню підлягали господарські операції, вчинені віддалено в часі від судового розгляду (січень 2010 року - лютий 2013 року), що значно ускладнило отримання додаткових доказів під час нового розгляду справи.

Разом з тим, з уже наявних у справі доказів та додатково отриманих документів суд дійшов висновку про те, що доводи контролюючого органу про відсутність фактів реального здійснення господарських операцій між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та його контрагентами не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Суд також додатково звертає увагу, що кримінальне провадження № 0000084 щодо вчинення службовими особами ПАТ «Гнідавський цукровий завод» умисного ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах, за внесеними 17.05.2013 до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостями за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 212 КК України, 24.11.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 212 КК України, а також 16.07.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 212 КК України - закрито на підставі пункту 2 частини першої статті 284 КПК України у зв`язку із встановленою відсутністю складу кримінального правопорушення, відповідно до постанови старшого слідчого з особливо важливих справ слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Міндоходів у Волинській області від 06.11.2014 про закриття кримінального провадження (т. 8, а. с. 188-195).

При цьому, у вказаній постанові про закриття кримінального провадження від 06.11.2014 заслуговують на увагу такі доводи:

допитані працівники ПАТ «Гнідавський цукровий завод», які мали безпосереднє відношення до організації та здійснення взаємовідносин із контрагентами-постачальниками, що є предметом дослідження у даному кримінальному провадженні - підтвердили показання службових осіб товариства про фактичне здійснення таких господарських операцій, достатніх доказів та об`єктивно підтверджених фактичних даних, які б спростовували вищевказані показання свідків в ході розслідування - не отримано;

досудовим слідством встановлено суперечливість висновків при оцінці доказів, врахованих при прийнятті рішень про коригування податкових зобов`язань платника, а саме, при визначенні правомірності формування валових витрат та податкових кредиту ПАТ «Гнідавський цукровий завод» по взаємовідносинах із ТзОВ «Індастріалсервіс», ТзОВ «Лідерком», перевіряючими визнано неможливість здійснення таких взаємовідносин через відсутність у постачальників об`єктів оподаткування, а також у випадку відсутності у платника документів про транспортування, фактичне отримання від постачальників товарів, робіт, послуг - у зв`язку із чим приймалось рішення про коригування податкового кредиту в сторону зменшення з підстав безтоварності проведених господарських операцій, а також в силу неможливості здійснення таких операцій в цілому. При цьому, при перевірці формування податкових зобов`язань по тих самих контрагентах, в адресу яких здійснювались поставки товарів, робіт, послуг, перевіряючими при наявності однакової доказової бази, рішення про зменшення податкових зобов`язань ПАТ «Гнідавський цукровий завод» - не приймалось;

у відповідності до інформаційних баз даних Міндоходів України, податкові зобов`язання з ПДВ по операціях із ПАТ «Гнідавський цукровий завод» зазначеними контрагентами товариства, операції з якими є предметом дослідження у кримінальному провадження - включено у повному об`ємі, що вказує на те, що суми ПДВ, віднесені ПАТ «Гнідавський цукровий завод» до податкового кредиту, перед цим були нараховані зазначеними контрагентами до податкового зобов`язання згідно вимог податкового законодавства;

досудовим розслідуванням отримано докази, встановлено фактичні дані та правові норми, що спростовують твердження Луцької ОДПІ про відсутність фактів здійснення правочинів між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та його контрагентами-постачальниками: ТзОВ «Альфа-Діас», ТзОВ «Онікс Компані ЛТД», ТзОВ «Фірма «Асіа», ТзОВ «Константа-Інкорпорейтед», ТзОВ «УМК Укрмасло компанія», ПП «Індастріалсервіс», ТзОВ, «Лідерком», ПП «Еверест», ТзОВ «Пром Альянс ЛТД», ТзОВ «Еккобуд», а також підтверджено можливість реального здійснення даними суб`єктами господарювання правових відносин та операцій, що належним чином документально оформлені, та настання правових і фактичних наслідків в результаті здійснення цих відносин (т. 8, а. с. 188-195).

Крім того, у вказаній постанові про закриття кримінального провадження від 06.11.2014 зазначено, що досудовим розслідуванням не отримано документально підтверджених даних, які б вказували на причетність службових осіб ПАТ «Гнідавський цукровий завод» до проведення фінансово-господарських операцій з фіктивними суб`єктами господарювання, які використовувались з метою прикриття незаконної діяльності, і по яких судом винесено вирок у вчиненні злочину, передбаченого статтею 205 КК України (Фіктивне підприємництво) (т. 8, а. с. 194), у зв`язку із чим суд не бере до уваги покликання представника відповідача на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 27.07.2015 у справі № 760/10767/15-к про звільнення від кримінальної відповідальності (т. 9, а. с. 5-6) та ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 04.06.2014 у справі № 761/7624/14-к про закриття кримінального провадження (т. 9, а. с. 7).

При цьому, вказані ухвали були винесені після складання акту перевірки ПАТ «Гнідавський цукровий завод» від 09.04.2013 № 1876/22.1/.04.2013 та не могли бути враховані при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. Суд також звертає увагу, що у вказаних ухвалах не встановлені обставини, які б свідчили про фіктивність господарських операцій між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та ТзОВ «Онікс Компані ЛТД», ТзОВ «Константа-Інкорпорейтед».

При вирішенні спору суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 02.07.2019 у справі № 826/15215/15, відповідно до яких Верховний Суд визнав посилання на вирок районного суду про затвердження угоди про визнання винуватості особи винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною п`ятою статті 27, частиною першої статті 205 КК України, неприйнятним, з огляду на положення абзацу другого частини другої статті 77 КАС України, за приписами якої суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, адже на час проведення перевірки та на час прийняття спірного податкового повідомлення - рішення цього вироку не існувало, разом із тим за певних підстав за наслідками закінчення кримінального провадження податковий орган не позбавлений можливості проведення перевірки; вказаним вироком не встановлено ані фіктивності господарської діяльності самої юридичної особи, ані фіктивності господарських операцій даного підприємства з позивачем; вказаний вирок не має преюдиційного значення для адміністративної справи, та повинен оцінюватись в сукупності та взаємному зв`язку з іншими наявними доказами.

Отже, ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 27.07.2015 у справі № 760/10767/15-к та Шевченківського районного суду м. Києва від 04.06.2014 у справі № 761/7624/14-к не можуть мати преюдиціного значення для даної справи та оцінюються в сукупності та взаємному зв`язку з іншими наявними доказами.

При вирішенні спору суд також враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.06.2018 (справа № 826/11879/13-а), відповідно до яких норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Відтак, суд не бере до уваги доводи, викладені в акті перевірки відносно ПАТ «Гнідавський цукровий завод» від 09.04.2013 № 1876/22.1/.04.2013 про те, що матеріали перевірок та зустрічних звірок контрагентів свідчать про нереальність операцій, оскільки можливі порушення певними постачальниками товару (виконавцями робіт) правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, позивач як платник податків не повинен зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит та формування витрат за можливу неправомірну діяльність його контрагентів, а у межах цієї справи судом не встановлено фактів, які могли б свідчити про обізнаність платника податків щодо можливої неправомірної поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

Таким чином, на думку суду, подані позивачем під час перевірки та до суду первинні документи підтверджують реальність господарських операцій між ПАТ «Гнідавський цукровий завод» та його контрагентами (ТзОВ «АЛЬФА ДІАС», ТзОВ «Онікс Компані ЛТД», ТзОВ «Фірма АСІА», ТзОВ «Константа-Інкорпорейтед», ТзОВ «УМК Укрмасло компанія», ПП «Індастріалсервіс», ТзОВ «Лідерком», ПП «Еверест», ТзОВ «Пром Альянс ЛТД», ТзОВ «Еккобуд») щодо поставки товарів, виконання робіт та надання послуг, відтак, позивач правомірно формував витрати та податковий кредит по таких операціях, а тому донарахування грошових зобов`язань з ПДВ та податку на прибуток із застосуванням штрафних санкцій згідно із оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями по вказаних операціях є безпідставним.

З наведених вище підстав, виходячи з наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, позов підлягає до задоволення повністю шляхом прийняття рішення про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Луцької ОДПІ від 25.04.2013 № , № .

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2294,00 грн., сплаченого квитанціями від 16.05.2013 № 191 (т. 1, а. с. 2), від 18.05.2013 № 46 (т. 1, а. с. 75).

Керуючись статтями 243 - 246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Луцької об`єднаної державної податкової інспекції Волинської області Державної податкової служби від 25 квітня 2013 року № , № .

Стягнути з Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, м. Луцьк, Київський майдан, 4, ідентифікаційний код 43143484) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Приватного акціонерного товариства «Гнідавський цукровий завод» (45606, Волинська область, Луцький район, с. Рованці, вул. Промислова, 3, ідентифікаційний код 00372658) судові витрати в розмірі 2294 гривні 00 копійок (дві тисячі двісті дев`яносто чотири гривні нуль копійок).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М.Валюх

Повний текст рішення складений 12 березня 2020 року