Справа № 200/1978/20-а
Суддя: Голуб В.А.
Дата ухвалення: 2020-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2020 р. Справа№200/1978/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голуб В.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання протиправною та скасування постанови від 03.02.2020 року у розмірі 5 100, 00 грн по виконавчому провадженню № 60346892, -

У С Т А Н О В И В:

Позивач, Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, у якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 03.02.2020 року у розмірі 5 100, 00 грн. по виконавчому провадженню № 60346892, винесеної старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) при примусовому виконанні виконавчого листа № 200/7177/19-а, виданого 03.09.2019 року Донецьким окружним адміністративним судом.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що відповідачем безпідставно прийнята оскаржувана постанова, оскільки підставою для накладення штрафу є невиконання рішення суду без поважних причин. Бахмутсько-Лиманським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України у Донецькій області 25.10.2019 року отримано постанову про відкриття виконавчого провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій, рішення та зобов`язання вчинити певні дії. Представник позивача вказує, що в матеріалах пенсійної справи ОСОБА_1 відсутня заява про перерахування пенсійних виплат на рахунок в ПАТ «Державний ощадний банк України», а також довідка внутрішньо переміщеної особи, які є необхідними умовами для призначення та виплати пенсії, згідно рішення суду № 200/7177/19-а. Управлінням було направлено на адресу представника ОСОБА_1 - Меламеда В. запит з метою отримання адреси місця реєстрації ОСОБА_1 для можливості перерахування пенсії, але по день подання до суду позову відомостей про місце реєстрації останнього до Управління не надходило. Тому представник позивача вважає, що невиконання судового рішення управлінням в частині виплати грошових коштів за відсутності у пенсійній справі необхідних для такої виплати документів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Також представник позивача вказує, що зі змісту оскаржуваної постанови не вбачається встановлення державним виконавцем причин невиконання рішення суду та відсутність поважних причин такого невиконання. Так, накладаючи штраф за невиконання рішення суду, державний виконавець посилається лише на те, що на теперішній час рішення суду не виконано.

Тому, на думку представника позивача, оскільки не підтверджується факт проведення державним виконавцем перевірки стану виконання рішення суду та встановлення факту відсутності поважних причин його невиконання, тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав та не забезпечив явку свого представника на судове засідання, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Згідно з ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою від 21.02.2020 року Донецький окружний адміністративний суд позовну заяву Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області залишив без руху та надав строк для усунення виявлених судом недоліків.

У встановлений судом строк позивач вимоги ухвали суду від 21.02.2020 року виконав, у зв`язку із чим ухвалою від 10.03.2020 року суд відкрив провадження у справі з особливістю провадження в окремих категоріях адміністративних справ, передбаченими параграфом 2 главою 11 розділу ІІ КАС України та призначив судове засідання на 11 год 00 хв 16.03.2020 року.

Розгляд справи було відкладено з 16.03.2020 року на 09 год 30 хв 19.03.2020 року

Представник позивача на судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В матеріалах справи міститься клопотання позивача про розгляд справи в порядку письмового провадження.

У відповідності до приписів ч. 9 ст. 205 КАС України справа розглянута у письмовому провадженні.

Розглянувши всі матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в адміністративному позові, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 01.07.2019 року у справі № 200/7177/19-а адміністративний позов ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дій, рішення та зобов`язання вчинити певні дії суд задовольнив частково. Скасував рішення № 03 від 08.02.2018 року Управління Пенсійного фонду України Донецької області про відмову в поновлені виплати пенсії ОСОБА_1 . Визнав бездіяльність Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не поновлення пенсії ОСОБА_1 протиправною. Зобов`язав Бахмутське-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області провести поновлення та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01.10.2014 року в розмірі, не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність. В задоволенні решти позовних вимог - відмовив. Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань з Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок (а.с. 8-14, 42-45).

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 18.10.2019 року відкрито виконавче провадження № 60346892 з примусового виконання виконавчого листа № 200/7177/19-а, виданого 03.09.2019 року Донецьким окружним адміністративним судом. У вказаній постанові запропоновано боржнику - Бахмутсько-Лиманському об`єднаному управлінню Пенсійного фонду України у Донецькій області виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. Також з боржника стягнуто виконавчий збір у розмірі 16 692, 00 грн (а.с. 15, 46).

Своїми листами від 22.11.2019 року та від 17.01.2020 року № 28540/13 та № 1336/13 відповідно, Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області сповістило Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про неможливість виконання зазначеного вище судового рішення з підстав відсутності інформації про поштову адресу в межах м. Лиман та Лиманського району ОСОБА_1 та способу виплати пенсії, призначеної за рішенням суду, а саме: відділення пошти або реквізити банківської установи. Відсутність вказаної інформації, на переконання боржника, унеможливлює виконання рішення суду по справі № 200/7177/19-а (а.с. 16-18, 19-21, 47-48, 49-50).

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 03.02.2020 року за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії на Бахмутсько-Лиманське управління Пенсійного фонду України Донецької області накладений штраф у розмірі 5 100, 00 грн (а.с. 23, 52).

Бахмутсько-Лиманським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області направлялись запити на адресу представника позивача - Меламеда В., спочатку 03.01.2019 року за № 141/03, а потім 28.08.2019 року № 21231/13 з пропозицією для подовження виплати пенсії ОСОБА_1 звернутись останньому особисто (або через уповноваженого представника) до управління з документами, що посвідчують особу та актуальною довідкою внутрішньо переміщеної особи та відкрити поточний рахунок в установі Ощадбанку (а.с. 24, 25, 53,54).

Не погоджуючись з винесенням відповідачем постанови про накладення штрафу, та вважаючи її протиправною, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Спірним питанням у цій справі є встановлення існування поважних причин для невиконання боржником (позивачем у цій справі) рішення суду, що зобов`язує його виконати певні дії.

Вирішуючи спірні правовідносини суд виходив з наступного.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регламентовані Законом України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016 року (надалі - Закон № 1404, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно зі статтею 1 Закону №1404 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункт 1 частини першої статті 3 Закону № 1404).

Частиною 1 статті 18 Закону №1404 встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У пункті 16 частини 3 статті 18 Закону № 1404 зазначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Частиною 4 статті 18 Закону №1404 встановлено, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частини 1 та 2 статті 63 Закону № 1404).

На підставі частин 1 та 2 статті 75 Закону № 1404, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі.

З наведених положень статті 75 Закону № 1404 вбачається, що накладення штрафу за невиконання рішення, яке зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання (виконати судове рішення). Така відповідальність настає за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин і в строк, встановлений державним виконавцем. Тобто, даючи оцінку тому чи правомірно на боржника накладено штраф за невиконання судового рішення потрібно з`ясувати часові рамки, в межах яких боржник мав вчинити певні дії (за виконавчим листом) і в чому саме полягає причина невиконання судового рішення у відведений йому строк. У цьому зв`язку сам факт невиконання судового рішення у визначений строк без з`ясування і оцінки причин цього невиконання не може вважатися підставою для відповідальності боржника відповідно до статті 75 Закону № 1404.

Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення. Вказана позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.12.2018 року в справі № 821/1568/16.

Отже, державний виконавець зобов`язаний провести перевірку виконання судового рішення боржником, а підставою для накладення штрафу є невиконання рішення боржником без поважних причин. Тобто, державний виконавець має встановити відсутність поважних причин невиконання рішення.

Поважними в розумінні Закону № 1404 можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення. Аналогічна позиція висловлена постановою Верховного Суду від 07.03.2018 року у справі №127/3770/17.

Матеріали справи свідчать про те, що позивачем не виконаний виконавчий лист № 200/7177/19-а за відсутністю поважних причин.

Доводи позивача, в частині вжиття дій щодо виконання судового рішення, та про відсутність його вини та умислу на невиконання рішення суду, не знайшли свого підтвердження у цій справі через відсутність будь-яких доказів реальної спроби такого виконання.

Так, позивач в обґрунтування поважності причин невиконання рішення суду посилається на свої листи від 03.01.2019 року за № 141/03 та від 28.08.2019 року № 21231/13, адресовані представнику стягувача ОСОБА_1 - Меламеда В., в яких була пропозиція для подовження виплати пенсії ОСОБА_1 звернутись останньому особисто (або через уповноваженого представника) до управління з документами, що посвідчують особу та актуальною довідкою внутрішньо переміщеної особи та відкрити поточний рахунок в установі Ощадбанку.

Проте як вбачається з дати вказаних листів, вони надсилались позивачем на адресу Меламеда В. задовго до відкриття виконавчого провадження № 60346892 відповідачем, яке було відкрито постановою відповідача від 18.10.2019 року.

Як вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження № 60346892 від 18.10.2019 року боржнику необхідно було виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом (ч. 1, 2 ст. 11 Закону № 1404).

Однак у період з 18.10.2019 року до 03.02.2020 року (дати винесення постанови про накладення штрафу) боржником (позивачем у цій справі) будь-яких дій щодо виконання рішення суду виконано не було.

Водночас посилання позивача на вищевказані листи на адресу Меламеда В . суд також не приймає в обґрунтування поважності причин невиконання рішення суду, оскільки позивач не надав підтвердження отримання адресатом вказаних відправлень.

Інші доводи позивача, в частині необхідності зазначення місця проживання стягувача на території України суперечать змісту рішення Конституційного суду України № 25-рп/2009 від 07.10.2009 року, яким керувався Донецький окружний адміністративний суд при розгляді справи № 200/7177/19-а, суд також вважає безпідставними.

Листи позивача від 22.11.2019 року та від 17.01.2020 року, яким Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повідомило відповідача про те, що воно виконало рішення Донецького окружного адміністративного суду № 200/7177/19-а від 01.07.2019 року прямо суперечить змісту резолютивної частини зазначеного рішення суду, що за жодних обставин не може вважатися належним виконанням судового рішення.

Посилання позивача на неможливість виконання зазначеного судового рішення через відсутність зареєстрованого місця проживання позивача на території України, що вимагає відповідне програмне забезпечення Пенсійного фонду, суд вважає таким, що також прямо суперечить змісту рішення Конституційного суду України № 25-рп/2009 від 07.10.2009 року.

Також позивач не довів наявність звернень до Пенсійного фонду України за роз`ясненням порядку виконання вищевказаного судового рішення, в тому числі шляхом внесення змін у відповідне програмне забезпечення.

Вказані обставини в їх сукупності свідчать про невиконання позивачем судового рішення, яке набрало законної сили, за відсутності поважних причин.

Таким чином суд доходить висновку, що оскаржена у цій справі постанова уповноваженої посадової особи державної виконавчої служби про накладення штрафу за невиконання без поважних причин судового рішення, відповідає вимогам закону та обставинам справи, підстави для її скасування відсутні.

З урахуванням наведеного, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 241-246, 255, 287, 295-297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, буд. 35) до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Ярослава Мудрого, буд. 39/3) про визнання протиправною та скасування постанови від 03.02.2020 року у розмірі 5 100, 00 грн по виконавчому провадженню № 60346892, - відмовити.

Повний текст рішення складено та підписано 19.03.2020 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Голуб