Справа № 160/13278/19
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2020-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 березня 2020 року м. Дніпросправа № 160/13278/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційні скарги Дніпровської міської ради та товариства з обмеженою відповідальністю «НЗ-ІНВЕСТ»

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2019 року (головуючий суддя Коренев А.О.)

у справі № 160/13278/19

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-ІНВЕСТ»

до Дніпровської міської ради

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору товариство Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «НЗ-ІНВЕСТ», Державний реєстратор - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Зінкова Юлія Євгенівна

про визнання протиправним та скасування пункту рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АТБ-ІНВЕСТ» звернулось до суду з позовом до Дніпровської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «НЗ-ІНВЕСТ», державний реєстратор - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Зінкова Юлія Євгенівна, в якому просило:

визнати протиправними та скасувати пункт 1 рішення Дніпровської міської ради VII скликання № 201/40 від 23.01.2019 «Про надання ТОВ II «НЗ-ІНВЕСТ», , дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по просп. Петра Калнишевського, 1 А (Індустріальний район) по фактичному розміщенню споруд»;

визнати протиправними та скасувати пункт 1 рішення Дніпровської міської ради VII скликання № 137/45 від 22.05.2019 «Про надання ТОВ II «НЗ-ІНВЕСТ», , дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по просп. Петра Калнишевського, 1 А (Індустріальний район) по фактичному розміщенню споруд».

Разом з позовом позивачем подана заява про забезпечення позову, в якій позивач просить: зупинити дію пункту 1 рішення Дніпровської міської ради VII скликання № 201/40 від 23.01.2019 та дію пункту 1 рішення Дніпровської міської ради VII скликання № 137/45 від 22.05.2019.

Заява мотивована тим, що рішення Дніпровської міської ради № 201/40 від 23.01.2019 та № 137/45 від 22.05.2019 є явно протиправними, а ТОВ II «НЗ-ІНВЕСТ» має всі підстави для завершення процедури відведення земельної ділянки та отримання рішення Дніпровської міської ради про затвердження проекту землеустрою та передачу в оренду ТОВ II «НЗ-ІНВЕСТ» частини земельної ділянки по просп . Петра Калнишевського, 1-А у м. Дніпрі, яка знаходиться в оренді у ТОВ «АТБ-ІНВЕСТ», та на якій розташовано нерухоме майно ТОВ «АТБ-ІНВЕСТ». Невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить виконання рішення суду та ефективний захист порушених прав і інтересів позивача, а також призведе до появи нових судових спорів по визнання протиправним та скасування відповідного рішення Дніпровської міської ради, яким ймовірно буде затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ II «НЗ-ІНВЕСТ».

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.12.2019 заяву про забезпечення позову задоволено.

Зупинено дію пункту 1 рішення Дніпровської міської ради VII скликання № 201/40 від 23.01.2019 «Про надання ТОВ II «НЗ-ІНВЕСТ» (), дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по просп. Петра Калнишевського, 1 А (Індустріальний район) по фактичному розміщенню споруд» - до набрання законної сили рішення суду по вказаній справі.

Зупинено дію пункту 1 рішення Дніпровської міської ради VII скликання № 137/45 від 22.05.2019 «Про надання ТОВ II «НЗ-ІНВЕСТ», , дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по просп. Петра Калнишевського, 1 А (Індустріальний район) по фактичному розміщенню споруд» до набрання законної сили рішення суду по вказаній справі.

Суд першої інстанції встановив, що на час розгляду заяви існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі та не виключається, що для відновлення його прав та інтересів необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, відповідач - Дніпровська міська рада та третя особа - ТОВ II «НЗ-ІНВЕСТ» подали апеляційні скарги, в яких, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять скасувати ухвалу суду першої інстанції та відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відповідач зазначає, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Встановлення протиправності оскаржуваного рішення є предметом позову, потребує доведення та встановлення судом шляхом повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх зібраних доказів в судовому засіданні у справі. Скаржник вказує, що позивачем будь якого аргументу щодо укладення чи унеможливлення виконання рішення (у разі задоволення позовних вимог) позивачем не зазначено. При цьому зауважує, що спірним рішенням лише надано згоду на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а не отримання будь-яких прав.

Апеляційна скарга ТОВ II «НЗ-ІНВЕСТ» мотивована тим, що посилання позивача на той факт, що ТОВ II «НЗ-ІНВЕСТ» має підстави для завершення процедури відведення земельної ділянки та отримання в оренду частину земельної ділянки, на якій знаходиться нерухоме майно ТОВ «АТБ-ІНВЕСТ», спростовується змістом самих рішень, а саме п. 3.1. рішень вказано, що площа та конфігурація земельної ділянки визначаються під час складення проекту землеустрою щодо її відведення, тобто самі рішення не містять інформації щодо площі земельної ділянки та її конфігурації, яка буде надана в майбутньому в оренду ТОВ II «НЗ-ІНВЕСТ», а тому неможливо стверджувати що у зв`язку з цими рішеннями буде сформована земельна ділянка, яка включає частину земельної ділянки під нерухомим майном позивача, а отже вважати, що рішення порушує права позивача підстав не має.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

За правилами ч.2 ст.150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову (ч.4 ст.150 КАС України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.151 КАС України позов може бути забезпечено, зокрема, зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта.

Відповідні підстави і необхідність забезпечення позову, згідно ст. 152 Кодексу адміністративного судочинства України, повинні бути зазначені та обґрунтовані у заяві про забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Отже, забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

При цьому, суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих вище обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Також, суд має встановити зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом спору та те, що певний захід забезпечення позову відповідає обраному способу судового захисту, спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; ймовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушення у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є у часниками даного судового процесу.

При цьому суд оцінює наявність обставин, що зумовлює застосування відповідних заходів, за своїм внутрішнім переконанням з урахуванням доказів, що містяться в матеріалах справи, керуючись законом.

Предметом спору у даній справі є правомірність прийнятих відповідачем рішень № 201/40 від 23.01.2019 та № 137/45 від 22.05.2019 в частинні надання ТОВ II «НЗ-ІНВЕСТ» дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по просп. Петра Калнишевського, 1 А (Індустріальний район) по фактичному розміщенню споруд.

Позивач зазначає, що земельна ділянка за вказаною адресою перебуває у фактичному користуванні позивача на умовах оренди, крім того, позивач є власником магазину продовольчих та непродовольчих товарів, що розташований за адресою по просп. Петра Калнишевського, 1 А.

Суд першої інстанції, задовольняючи заяву позивача про забезпечення позову, виходив з наведених позивачем обставин і, посилаючись на приписи ст.41 Конституції України, зазначив, що побоювання позивача про можливість завдання шкоди та невідворотних наслідків в отримання ТОВ II «НЗ-ІНВЕСТ» дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по просп. Петра Калнишевського, 1 А, на підставі якого розроблена технічна документація, а також складений акт погодження меж спірної земельної ділянки суміжними землевласниками та/або землекористувачами від 03.06.2019, підписання та погодження якого заперечується представником ТОВ «АТБ-ІНВЕСТ», є об`єктивними та обґрунтованими, а суд, з огляду на надані докази не прийшов до беззаперечного висновку про відсутність небезпеки порушень прав позивача.

Апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Виходячи з суті прийнятих відповідачем оскаржуваних рішень № 201/40 від 23.01.2019 та № 137/45 від 22.05.2019, правових наслідків, які виникають внаслідок прийняття цих рішень, а також визначеного позивачем предмету спору, правової природи спірних правовідносин, апеляційний суд вважає відсутніми правові підстави для вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії означених рішень.

По-перше, всі наведені позивачем обставини у позовній заяві потребують доказуванню, крім того, їх не можна вважати такими, що очевидно призведуть до заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі або свідчать про очевидність ознак протиправності оскаржуваних рішень.

Також позивачем не доведено, що невжиття визначених ним заходів може істотно ускладнити чи унеможливить виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Виходячи з законодавчо встановленого порядку передачі земельних ділянок державної та комунальної власності у власність або користування, рішення відповідного органу (в спірному випадку органу місцевого самоврядування) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку.

Згідно із п.2 ч.2 ст.25 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок є видом документації із землеустрою, погодження і затвердження якої проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом, цим Законом та іншими законами України.

Отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття такого права, оскільки такий дозвіл не є правовстановлюючим актом, не породжує особистих майнових прав та зобов`язань осіб.

Отже, у зв`язку з прийняттям відповідачем оскаржуваних рішень № 201/40 від 23.01.2019 та № 137/45 від 22.05.2019 між відповідачем та особою, відносно якого ці рішення прийняті, - ТОВ II «НЗ-ІНВЕСТ» не виникли правовідносини, що пов`язані з реалізацією права землекористування, оскільки вказаними рішеннями лише надано дозвіл ТОВ II «НЗ-ІНВЕСТ» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, рішення про відведення відповідної земельної ділянки і надання її у користування ТОВ II «НЗ-ІНВЕСТ» не приймалось.

Відповідно, надання ТОВ II «НЗ-ІНВЕСТ» дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по просп. Петра Калнишевського, 1 А, не зачіпає і ні в якому разі не обмежує права власності позивача та не впливає на його право щодо користування земельною ділянкою та права щодо нерухомого майна.

З огляду на визначений позивачем предмет спору, характер спірних правовідносин, апеляційний суд вважає, що доводи позивача в обґрунтування вимог заяви про забезпечення позову, не можуть бути підставою для забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваних рішень (у відповідній частині), оскільки не свідчать про наявність умов, передбачених в ч.2 ст.150 КАС України.

Оскаржувана ухвала винесена судом першої інстанції без з`ясування обставин справи, без дотримання положень ст.150 КАС України, внаслідок чого підлягає скасуванню, а заява позивача про забезпечення позову підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 310, 312, 317, 320, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Дніпровської міської ради та товариства з обмеженою відповідальністю «НЗ-ІНВЕСТ» задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2019 року у справі № 160/13278/19 скасувати.

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «АТБ-Інвест» в задоволенні заяви про забезпечення адміністративного позову.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко