Справа № 389/259/20
Суддя: Савельєва О. В.
Дата ухвалення: 2020-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/389/9/20
Рішення

іменем України

18 березня 2020 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Савельєвої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Солонько К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в місті Знам`янка Кіровоградської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №1 батальйону управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Жуковського Вадима Валерійовича, Департаменту патрульної поліції в особі управління патрульної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження по справі,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №140511 від 23.01.2020, закриття провадження по справі.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що 23.01.2020 інспектором винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №140511, згідно з якою, він о 14 годині 15 хвилин 23.01.2020, керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 , по вул.Холодноярська,101 у м.Кропивницькому після зупинки на вимогу поліцейського не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п.9.9 б) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.122 КУпАП. Даною постановою до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.

Вважає, що постанова не відповідає обставинам справи, вимогам закону та підлягає скасуванню з наступних підстав. Вказує, що 23.01.2020 він на власному автомобілі Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вул.Холодноярська,101 у м.Кропивницькому. Його за перевищення швидкості зупинив інспектор та повідомив про те, що він, крім перевищення швидкості, порушив вимоги Правил дорожнього руху, не увімкнувши аварійну світлову сигналізацію після зупинки транспортного засобу на вимогу поліцейського. Після цього інспектор склав оскаржувану постанову за ч.2 ст.122 КУпАП. Він не порушував Правил дорожнього руху та не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Інспектором неправильно кваліфіковано виявлене правопорушення ч.2 ст.122 КУпАП, що потягло за собою протиправне притягнення його до відповідальності за правопорушення, якого він не вчиняв.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, але подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглядати справу за її відсутності.

Відповідач інспектор взводу №1 роти №1 батальйону управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Жуковський В.В.у судове засідання не з`явився, але надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що постанова ним складена правомірно з дотриманням вимог Закону України «Про Національну поліцію», вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення та інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена наказом МВС від 07.11.2015 №1395 Так, під час патрулювання ним та його напарником було зафіксовано факт адміністративного правопорушення, а саме ОСОБА_1 о 14 годині 15 хвилин 23.01.2020, керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 , по вул.Холодноярська,101 у м.Кропивницькому після зупинки на вимогу поліцейського не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п.9.9 б) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.122 КУпАП. У зв`язку з чим, ним винесено постанову, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. При винесенні постанови ОСОБА_1 роз`яснені права та обов`язки, що передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України. У його діях, як інспектора, щодо винесення вказаної постанови порушень не було. Доказів, які мали б спростувати факт наявності адміністративного правопорушення, та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем не надано, тому позовні вимоги не обґрунтовані та задоволенню не підлягають. До відзиву додано DVD-R диск, на якому містяться відеозаписи вчинення адміністративного правопорушення та процесу складення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Представник відповідача Департамента патрульної поліції в особі управління патрульної поліції в Кіровоградській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку.

Суд, дослідивши матеріали справи та переглянувши відеозаписи з DVD-R диска, встановив наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення відповідача - постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 №2).

Стосовно позивача посадовою особою - інспектором взводу №1 роти №1 батальйону управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Жуковським В.В. 23.01.2020 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №140511, згідно з якою, ОСОБА_1 о 14 годині 15 хвилин 23.01.2020, керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 , по вул.Холодноярська,101 у м.Кропивницькому після зупинки на вимогу поліцейського не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п.9.9 б) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.122 КУпАП. Даною постановою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. Зі змісту постанови вбачається, що до неї додаються відео з нагрудного бодікама №50, відео фіксація правопорушення з автомобільного реєстратора.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Дана постанова, відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, судом перевірялася, чи прийнята (вчинена) вона: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 72 КАС України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (стаття 73 КАС України). Речовими доказами є предмети матеріального світу, які своїм існуванням, своїми якостями, властивостями, місцезнаходженням, іншими ознаками дають змогу встановити обставини, що мають значення для справи (стаття 96 КАС України). Крім того, електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет) (стаття 99 КАС України).

Статтею 251 КУпАП також визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил.

Згідно з п.9.9 б) Правил дорожнього руху України, аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Частина 2 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

З наданого інспектором та оглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що позивач, здійснивши зупинку на вимогу поліцейського, не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, що є порушенням вимог пункту 9.9 б) Правил дорожнього руху України.

Проте, згідно з Правилами дорожнього руху України, пункт 9.9 б), який передбачає випадки, коли повинна бути ввімкнена аварійна світлова сигналізація, міститься в розділі 9 Правил дорожнього руху України «Попереджувальні сигнали». Тобто, вимога про ввімкнення аварійної світлової сигналізації стосується вимог Правил дорожнього руху України щодо попереджувальних сигналів.

Разом з цим, ч.2 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема за користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку. Тож, вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, не підтверджується матеріалами справи.

При цьому, суд звертає увагу на те, що приписами статті 125 КУпАП передбачено відповідальність за інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статей 121 - 128, частини 1 і 2 статті 129, статей 139 і 140 цього Кодексу. Отже, за порушення пункту 9.9 б) Правил дорожнього руху України відповідальність передбачена ст.125 КУпАП.

Таким чином, суд приходить до висновку, що інспектором неправильно кваліфіковано виявлене правопорушення позивача пункту 9.9 б) Правил дорожнього руху України за частиною 2 статті 122 КУпАП, що потягло за собою протиправне притягнення його до відповідальності за правопорушення, якого він не вчиняв.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Інших доказів, передбачених ст.ст.251, 252 КУпАП, на підтвердження обставин, викладених в оскаржуваній постанові, відповідачем не надано.

Відповідачами не надано належних доказів на підтвердження правомірності дій інспектора щодо винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності ч.2 ст.122 КУпАП, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає, що в даному випадку достатнім та належними способом захисту прав позивача буде скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.77, 241-246, 250, 255, 286, 295 КАС України, суд,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №1 батальйону управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Жуковського Вадима Валерійовича, Департаменту патрульної поліції в особі управління патрульної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження по справі, задовольнити.

Постанову інспектора взводу №1 роти №1 батальйону управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Жуковського Вадима Валерійовичапро накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №140511 від 23.01.2020, скасувати.

Закрити провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Судовий збір віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області.

З дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області О.В. Савельєва