Справа № 760/32833/19
Суддя: Оксюта Т. Г.
Дата ухвалення: 2020-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/9/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Горупа В.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві справу, в порядку спрощеного позовного провадження, за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області про скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив скасувати постанову №96 про накладення адміністративного стягнення, винесену в.о. заступника начальника Головного управління ДПС у Київській області Войтюком В.М. 06.11.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 163-15 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн., а справу закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12.11.2019 року він отримав протоколи про адміністративні правопорушення від 24.10.2019 року, складені головним державним ревізором-інспектором відділу планування контрольно-перевірочної роботи та контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб і само зайнятих осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДПС у Київській області Шоботенком Ю.М.: №124 за ст. 163-15 КУпАП, №125 за ст. 164-1 КУпАП; №126 за ст. 165-1 КУпАП.

19.11.2019 року позивач отримав постанову №96 від 06.11.2019 року про накладення адміністративного стягнення за порушення ст. 163-15 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 1700,00 грн., винесену в.о. заступника начальника ГУ ДПС у Київській області Войтюком В.М. на підставі розгляду вказаних вище протоколів про адміністративні правопорушення.

Вважає, що вказана постанова підлягає скасуванню, оскільки усі протоколи про адміністративне правопорушення не відповідають вимогам, передбаченим ст. 256 КУпАП та інструкції з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженою наказом Міністерства фінансів України №566 від 02.07.2016 року.

Постанова №96 від 06.11.2019 року не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки не містить відомостей про дату народження позивача, опис обставин, встановлених під час розгляду справи, місце, час вчинення і суть (склад) адміністративних правопорушень, які саме протиправні дії чи бездіяльність вчинила особа, за якою саме частиною відповідної норми КУпАП ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності, оскільки ст.ст. КУпАП 163-15 і 164-1 містить по 2 частини, а ст. 165-1 містить 7 частин.

Крім того, вказано, що розгляду підлягали протоколи №124, №125, №126, однак не вказані відповідні статті КУпАП, що передбачали адміністративні правопорушення, вчинення яких інкримінується позивачу в оспорюваній постанові взагалі не містить вказівки на ст.ст. 163-15, 164-1, 165-1 КУпАП.

Резолютивна частина постанови містить вказівку про притягнення позивача до адміністративної відповідальності лише за ст. 163-15 КУпАП (без зазначення сатини) - протокол про адміністративне правопорушення №124, однак не містить результатів розгляду інших протоколів про адміністративні правопорушення №125 за ст. 164-1 КУпАП і №126 за ст. 165-1 КУпАП (з постанови невідомо, чи визнано позивача винним у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень).

Також, при складанні протоколів і винесенні оспорюваної постанови не прийнято до уваги, що на підставі акту ГУ ДПС у Київській області ДПС України №114/10-36-33-04/ НОМЕР_1 від 03.10.2019 року «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних податків і зборів при отримані доходу від здійснення діяльності, пов`язаної з будівництвом та продажем об`єктів нерухомого майна фізичною особою-платником податків ОСОБА_1 , за період з 01.01.2012 року по 31.12.2018 року», відповідачем складені 4 протоколи відносно позивача, які по своїй суті є похідними від встановлення в діях позивача складу адміністративного правопорушення за ст. 164 КУпАП.

Натомість, постановою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05.11.2019 року протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 164 КУпАП повернуто до ДПС України ГУ ДПС у Київській області для належного оформлення.

Тобто, на даний час вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 164 КУпАП не встановлена.

На підставі викладеного просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 09.12.2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження.

10.01.2020 року від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

16.01.2020 року від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов в якому він проти задоволення позовних вимог заперечував посилаючись на те, що ОСОБА_1 обрав спрощену систему оподаткування шляхом подання заяви про застосування спрощеної системи оподаткування та зареєструвався платником єдиного податку третьої групи з 01.04.2012 року.

Перевіркою встановлено, що у 4 кварталі 2015 року фізичної особою - підприємцем ОСОБА_1 , отримано дохід в розмірі 211300,00 грн., від здійснення діяльності не зазначеної в реєстрі платників єдиного податку, а саме від здійснення діяльності за КВЕД 68.10 «Купівля та продаж власного нерухомого майна» у зв`язку з чим ОСОБА_1 порушено частину 7 пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, реєстрація платником єдиного податку третьої групи ОСОБА_1 анульовується з 01.01.2016 року та з зазначеної дати ОСОБА_1 є платником інших податків і зборів, встановлених Податковим кодексом України для фізичних осіб - підприємців.

Враховуючи всю наявну в ГУ ДПС у Київській області інформацію, яка зібрана та опрацьована відповідно до ст.72 та.ст.74 Кодексу, надану інформацію та її документальне підтвердження під час проведення перевірки, платник податків фізична особа ОСОБА_2 за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2018 р. отримував дохід від провадження підприємницької діяльності (продажу об`єктів нерухомого майна та надання в оренду обладнання), який згідно з п.164.1 ст. 164 Кодексу підлягає включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та відображенню платником в податковій декларації про майновий стан і доходи всього у су мі 342526009,00 грн., у тому числі в 2012 р. 0.00 грн.. 2013 р. 0.00 грн., 2014 р. 0.00 грн., 2015р. 211300.00 грн., 2016р. 101859740,00 грн., 2017 р. 133635140.00 грн., 2018 р. 106819829.00 грн.

Податкові декларації про майновий стан і доходи за 2015 - 2018 роки ОСОБА_2 не подавались, дохід отриманий від здійснення підприємницької діяльності не декларувався, чим порушено п. 44.1 ст.44. п. 177.10 ст. 177 Кодексу.

Перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 є замовником будівництва багатоквартирних житлових будинків та здійснює діяльність за КВЕД 41.10 «Організація будівництва будівель» з використанням підрядних організацій, з метою подальшого продажу об`єктів нерухомого майна за видом діяльності 68.10 «Купівля та продаж власного нерухомого майна», а тому його діяльність спрямована на досягнення економічних і соціальних результатів та здійснюється з метою одержання прибутку, а тому є підприємництвом, а суб`єкт підприємництва - підприємцем.

Перевіркою правильності визначення суми чистого оподаткованого доходу встановлено заниження чистого доходу, з якого утримується податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 27854405,00 грн.

Перевіркою визначення податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2012 року по 31.12.2018 року, що підлягає сплаті до бюджету платником податків - фізичною особою ОСОБА_1 з чистого оподаткованого доходу встановлено суму податкового зобов`язання 5013792,90 грн.

Таким чином, за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 встановлено порушення абз. 1 п. 2 ч. 1 ст. 7, п. 11 ст. 8, ч. 2 ст. 9 Закону України від 08.07.2010 року «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», в частині заниження єдиного соціального внеску за період з 01.01.2012 року по 31.12.2018 року в розмірі 145318,80 грн.

Також, в ході проведення документальної позапланової невиїзної перевірки встановлено, що ОСОБА_1 у грудні 2015 року перевищив граничний розмір доходу 300000.00 грн., визначений п.181.1 ст. 181 Кодексу.

Враховуючи наявну при проведенні перевірки податкову інформацію, ОСОБА_1 повинен був зареєструватись платником податку на додану вартість починаючи з 01.01.2016 р. шляхом подання реєстраційної заяви до контролюючого органу за основним місцем обліку.

Відповідно до декларацій про готовність об`єктів (багатоквартирних будинків) до експлуатації, постачання послуг (включаючи вартість придбаних за рахунок виконавця матеріалів) із спорудження будинків здійснюється будівельними організаціями (генеральними підрядниками) ТОВ «Профтехмонтаж» () та ТОВ «Будівельна компанія Профрембуд» () за рахунок замовника будівництва - ОСОБА_1 .

До перевірки договори купівлі-продажу нежитлових приміщень платником не надавались, а тому не можливо визначити обсяг постачання та суму податкових зобов`язань з податку на додану вартість.

Також, перевіркою встановлено, що за період з 01.01.2016 р. по 19.01.2019 р. ОСОБА_1 отримано дохід від надання послуг по ремонту приміщень, який є об`єктом оподаткування податком на додану вартість та оподатковується за основною ставкою 20 відсотків, на загальну суму 1403825,00 грн.

Таким чином, за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки, встановлено заниження ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 року по 19.01.2019 року об`єкту оподаткування податком на додану вартість на загальну суму 1403825,00 грн., що призвело до заниження податкових зобов`язань по податку на додану вартість, що підлягають сплаті до бюджету у сумі 280765,00 грн.

На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 16.03.2020 року у задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовлено.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження сторони в судове засідання не викликались.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування. їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пп. 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України визначено право контролюючих органів проводити камеральні, документальні (планові або позапланові: виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до положень п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Порядок проведення контролюючими органами документальних позапланових перевірок і підстави для їх призначення врегульовано статтею 78 Податкового кодексу України,

Зокрема. згідно з підпунктами 78.1.1. пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється у разі: отримання податкової інформації, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення га їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня. наступного за днем отримання запиту (підпункт 78.1.1):

Пунктом 78.4 статті 78 Податкового кодексу України визначено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Зі змісту наведених вище норм вбачається, що отримана контролюючим органом податкова інформація, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, та виявлена контролюючим органом недостовірність даних, що містяться у поданих платником податків податкових деклараціях, може бути підставою для призначення позапланової перевірки платника податків лише у випадку, коли сумніви, які виникли у податкового органу, не усунуті наданими поясненнями з документальним підтвердженням.

Отже, передувати прийняттю контролюючим органом наказу про проведення перевірки має бути, зокрема, відповідний письмовий запит контролюючого органу про надання пояснень та їх документального підтвердження і невиконання такого запиту платником податків.

Правовідносини з приводу підстав та організації направлення такого запиту і надання на нього відповіді врегульовані пунктом 73.3 статті 73 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 73.3 статті 73 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звернулися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності, зокрема, таких підстав: за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи: виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків.

Платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня. наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом).

ГУ ДФС у Київській області у зв`язку з наявною інформацією в Державному реєстрі фізичних осіб про отримані фізичною особою доходи, Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, а також у зв`язку з отриманою інформацією від Державної архітектурно-будівельної інспекції, 25.02.2019 р. засобами поштового зв`язку було направлено запит №3975/Я/10-36-13-03 від 15.02.2019 р. про надання інформації та її документального підтвердження на адресу ОСОБА_1 .

Вищезазначений запит було повернено 12.04.2019 р. з зазначенням причини «за закінченням встановленого строку зберігання».

Відповідно до абз. 5. п.42.4. ст.42 Податкового кодексу України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків. їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Враховуючи те, що позивач не надав первинних документів, у ГУ ДПС у Київській області були наявні підстави, передбачені пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, для призначення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача.

Вищевикладене узгоджується з позицією викладеною в постановах Верховного Суду від 09.10.2018 р. у справі № 820/1864/17, та від 18.07.2019 р. у справі №0440/5993/18.

Крім того Верховний суд у Постанові від 11.04.2019 №804/1188/18 зазначив, що: «окремі дефекти запитів про надання інформації не впливають на обов`язок позивача надати всю необхідну інформацію за запитами».

Враховуючи вище викладене ГУ ДПС у Київській області було винесено Наказ №210 від 12.09.2019 р. «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 »

Як слідує з Наказу ГУ ДПС у Київській області від 12.09.2019 р. № 210. перевірку наказано провести з 20.09.2018 р. тривалістю 5 робочих днів.

Зазначений Наказ направлено позивачу 12.09.2019 р. разом з повідомленням від 12.09.2019 р. №25/10-36-33-04.

Під час вирішення питання щодо належного повідомлення про проведення перевірки та вручення наказу на її проведення дослідженню підлягає встановлення дати направлення наказу на її проведення та співвідношення її до дати початку такої перевірки про що, зокрема, зазначено в Постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22.05.201 8 №804/2491 /15( К/9901/7342/18):

«Вирішуючи питання про правомірність проведення органом доходів і зборів спірної перевірки, суди встановили, що копію наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 11.08.2014 № 705 та письмове повідомлення від 11.08.2014 № 80/04-83-17-03 про дату початку та місце її здійснення надіслано на адресу позивача 11.08.2014 рекомендованим листом з повідомленням про вручення, тобто до моменту її проведення.

При цьому судові інстанції зазначали, що дотримання умови відправлення відповідного листа достатньо для початку перевірки. Факт отримання ж платником податків відповідного повідомлення не є необхідним для виникнення в контролюючого органу права на проведення невиїзної перевірки.

Пунктом 79.2 статті 79 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

При цьому, незважаючи на проголошену пунктом 79.3 статті 79 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) необов`язковість присутності платника податків під час проведення документальних невинних перевірок, останній має право бути присутнім. Зазначений висновок узгоджується з приписами пп. 17.1.6 п. 17.1 ст. 17 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Таким чином, з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку.

Невиконання, в свою чергу, вимог пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) призводить до визнання перевірки незаконною.

Наведене правозастосування узгоджується з висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 27.01.2015 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будгарантінвест-55» до Державної податкової інспекції у м. Южному Одеської області про визнання незаконним наказу про проведення документальної невиїзної позапланової перевірки та визнання протиправними дій, який має враховуватись при застосуванні норм права у подібних правовідносинах відповідно до підпункту 8 пункту І розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

У цій справі суди встановили, що копію наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 11.08.2014 р. № 705 та письмове повідомлення від 11.08.2014 р. № 80/04-83-17-03 про дату початку та місце її здійснення надіслано на адресу позивача 11.08.2014 р., а сам контрольний захід розпочато 14.08.2014 р.

При цьому, за змістом пунктів 1, 2 Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку) становлять: місцевої - Д+2, пріоритетної - Д+1; у межах області та між обласними центрами України (у тому числі для міст Києва, Сімферополя, Севастополя) - Д+3, пріоритетної - Д+1 (де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання).

Як встановлено вище, копію Наказу ГУ ДПС у Київській області №210 від 12.09.2019 р. та повідомлення від 12.09.2019 р. №25/10-36-33-04 були направлені позивачу засобами поштового зв`язку 12.09.2019 р., а перевірка розпочата з 20.09.2019 р.

Таким чином, ГУ ДФС у Київській області не було порушено право позивача на повідомлення про проведення перевірки відносно нього.

Крім того про обізнаність позивача про проведення перевірки свідчить факт надання документів до проведення перевірки (опис наданих документів і підписами представника позивача та ревізорів).

За період з 01.01.2012 р. по 31.12.2018 р. ОСОБА_1 здійснював підприємницьку діяльність на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності та був платником єдиного податку 3-ої групи. Правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиною податку встановлені главою І розділу XIV Кодексу.

Так, згідно п. 291.2 ст. 291 ПК України спрощена система оподаткування особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених главою І розділу XIV Кодексу.

ОСОБА_1 обрав спрощену систему оподаткування шляхом подання заяви про застосування спрощеної системи оподаткування та зареєструвався платником єдиного податку третьої групи з 01.04.2012 року.

Згідно з реєстраційними даними видами діяльності платника податків ОСОБА_1 згідно з КВЕД визначено: код КВЕД 47.52 «Роздрібна торгівля залізними виробами, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами в спеціалізованих магазинах», код КВЕД 38.11 «Збирання безпечних відходів», код КВЕД 41.20 «Будівництво житлових і нежитлових будівель», код КВЕД 68.20 «Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна».

Перевіркою встановлено, що у 4 кварталі 2015 року фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 отримано дохід в розмірі 211300,00 гривень від здійснення діяльності не зазначеної в реєстрі платників єдиною податку, а саме від здійснення діяльності за КВЕД 68.10 «Купівля та продаж власного нерухомого майна» у зв`язку з чим ОСОБА_1 порушено частину 7 пп.298.2.3 п.298.2 ст.298 Кодексу.

Так, відповідно до ч.7 пп.298.2.3 п.298.2 ст.298 Кодексу платники єдиного податку у разі здійснення видів діяльності, не зазначених у реєстрі платників єдиного податку - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів. Тобто, ОСОБА_1 з 01.01.2016 р. зобов`язаний був перейти на сплату інших податків і зборів.

Відповідно до абзацу першого п.299.11 ст.299 Кодексу у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої третьої груп вимог, встановлених главою І розділу XIV Кодексу, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систем) оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

Враховуючи вищевикладене, реєстрація платником єдиного податку третьої групи ОСОБА_1 анульовується з 01.01.2016 року та з зазначеної дати ОСОБА_1 , є платником інших податків і зборів, встановлених Податковим кодексом України для фізичних осіб - підприємців.

Відповідно до наданої інформації Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області листом від 21.11.2018 р. №10/10-36/2111/02, фізична особа ОСОБА_1 являвся замовником будівництва багатоквартирних житлових будинків, на підставі Декларацій про готовність до експлуатації об`єктів, які належать до ІІІ категорії складності, виданих Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області в Києво-Святошинському районі Київської області за наступними адресами:

с. Крюківщина. вул. Європейська, 2А (Декларація №КС 52); с. Крюківщина. вул. Європейська. 2Б (Декларація №КС 98); с. Крюківщина , вул. Жулянська. 2 А корпус 1 (Декларація №КС 59); с. Крюківщина, вул. Жулянська, 2 А корпус 2 (Декларація №КС 50); с. Крюківщина, вул. Жулянська, 2Б корпус 2 (Декларація №КС 76); с. Крюківщина, вул. Жулянська, 2Б корпус І (Декларація №КС 55); с. Крюківщина, вул. Європейська, 2В (Декларація №КС 31); с. Крюківщина, вул. Європейська, 2Г (Декларація №КС 87); с. Крюківщина, вул. Жулянська, 2В корпус 1 (Декларація №КС 08); с. Крюківщина, вул. Жулянська, 2Г корпус 2 (Декларація №КС 49); с. Крюківщина, вул. Жулянська, 2Г корпус І (Декларація №КС 46); с. Крюківщина, вул. Жулянська, 2В корпус 2 (Декларація №КС 98).

Перевіркою встановлено, що вищезазначені житлові будинки належать до житлового комплексу «Європейське місто» в с. Крюківщина, Києво-Євятошинському районі, Київської області. Відповідна інформація розміщена в мережі internet на офіційному Веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_2, через який відбувається рекламування об`єктів нерухомого майна в ЖК «Європейське місто», які у тому числі належать ОСОБА_1 на праві власності.

Згідно з інформації, наявної в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та наданих до перевірки документів ОСОБА_1 є власником (користувачем) земельних ділянок на яких відбувалось будівництво даних об`єктів нерухомості.

Перевіркою встановлено, що платник податків - фізична особа ОСОБА_1 набував у власність об`єкти нерухомого майна шляхом їх будівництва, замовником якого він безпосередньо виступає, після введення об`єктів нерухомості в експлуатацію на підставі внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державними реєстраторами та приватними нотаріусами.

Згідно наявних декларацій про готовність об`єктів до експлуатації, генеральними підрядниками будівництва є ТОВ «Профтехмонтаж» (код ЄДРІІОУ 31191440) та ТОВ «Будівельна компанія «Профрембуд» (код ЄДРІІОУ 34293133).

У подальшому, ОСОБА_1 реалізовувались об`єкти нерухомого майна на підставі договорів купівлі-продажу, які посвідчувались нотаріально.

В ході перевірки встановлено, що платник податків - фізична особа ОСОБА_1 , здійснював будівництво багатоквартирних житлових будинків за видом діяльності 41.10 «Організація будівництва будівель» та систематичний продаж нерухомого майна (квартир) за видом діяльності 68.10 «Купівля та продаж власного нерухомого майна» за адресами: АДРЕСА_2, АДРЕСА_3 (житловий комплекс « ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Підтвердженням наміру одержання прибутку від продажу збудованих об`єктів нерухомості є розміщена у загально відкритому доступі на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 інформація з пропозиціями продажу квартир, у тому числі за адресами: АДРЕСА_4, замовником будівництва яких є фізична особа - платник податків ОСОБА_1 на якому наявна інформація щодо об`єктів нерухомості, які реалізовуються, акції, контакти відділу продажів та інша інформація, що стосується ЖК «Європейське місто».

Рекламування та продаж об`єктів нерухомості, які належать на праві власності ОСОБА_1 відбувається у відділі продажу за адресою: АДРЕСА_2 .

На підставі інформації з вищезазначеного сайту можна дійти висновку про те, що діяльність ОСОБА_1 з будівництва га продажу квартир здійснюється також з залученням трудових ресурсів (відділ продажу).

Інформація щодо діяльності фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 , пов`язаної з реалізацією квартир у багатоповерхових житлових будинках також наявна на інтернет-сайтах ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_4. Зокрема на сайті ІНФОРМАЦІЯ_4 наявна інформація щодо декларацій про готовність до експлуатації багатоповерхових житлових будинків за адресою: АДРЕСА_2, АДРЕСА_3, інформація щодо генерального підрядника ТОВ «Промтехмонтаж», тощо.

Відповідно до відомостей, які містяться в центральній базі даних державного реєстру фізичних осіб ДАС України за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2018 р. фізичною особою платником податків ОСОБА_1 отримано дохід від реалізації нерухомого майна за ознакою доходу «104» - дохід від операцій з продажу (обміну) об`єктів нерухомого всього у сумі 264637891,00 грн., у тому числі в 2012 р. 0.00 грн., 2013 р. 6,00 грн., 2014 р. 0.00 грн., 2015 р. 211300,00 грн., 2016 р. 52920837,00 грн., 2017р. 104685925.00 грн., 2018 р. 106819829.00 грн.

Згідно з інформацією, яка міститься в інтегрованих картках ІС «Податковий блок» встановлено, що фізичною особою платником податків ОСОБА_1 за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2018 р. на постійній основі відповідно до п. 172.5 ст. 172 Кодексу, сплачувались податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб від продажу об`єктів нерухомого майна фізичним особам покупцям до нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу всього у сумі 17093742,00 грн., у тому числі в 2012 р. - 0,00 грн., 2013 р. - 0,00 грн., 2014 р. - 0,00 грн., 2015р. 21133,00 грн., 2016 р. 5092987.00 грн., 2017р. 6681757,00 грн., 2018 р. - 5318998,00 грн., виходячи з чого сума отриманого доходу платником податків становить всього 342086140.00 грн., у т.ч. в 2012р. 0,00 грн., 2013 р. 0,00 грн., 2014 р. 0.00 грн., 2015 р. 211330,00 грн., 2016 р. 101859740.00 грн., 2017 р. 133635140.00 грн., 2018 р. 106379960,00 грн.

Відповідно до наданих для проведення перевірки фізичною особою платником податків ОСОБА_2 нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу об`єктів нерухомого майна (квартир), згідно яких отримано дохід від продажу об`єктів нерухомого майна всього у сумі 286641198.00 грн.. у тому числі в 2012 р. - 0,00 грн., 2013 р. - 0,00 грн., 2014 р. - 0.00 грн., 2015р. 211300,00 грн., 2016 р. 86248325,00 грн., 2017р. 98621753,00 грн., 2018 р. - 101559820,00 грн.

Розбіжність між отриманим фізичною особою платником податків ОСОБА_2 доходом згідно відомостей, які містяться в ДРФО ДПС України та наявної інформації в ІС «Податковий блок» щодо сплати податку на доходи фізичних осіб у розмірі 5% (п`ять відсотків) від реалізації об`єктів нерухомого майна виникла у зв`язку із не відображенням приватними нотаріусами даних в податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку під час посвідчення договорів купівлі-продажу.

Вищезазначена інформація підтверджує, що діяльність фізичної особи - платника податків ОСОБА_2 з будівництва багатоповерхових житлових будинків з метою подальшої реалізації об`єктів нерухомого майна спрямована на досягнення економічних і соціальних результатів та здійснюється з метою одержання доходу.

Враховуючи всю наявну в ГУ ДПС у Київській області інформацію, яка зібрана та опрацьована відповідно до ст.72 та ст.74 Кодексу, надану інформацію та її документальне підтвердження під час проведення перевірки, платник податків фізична особа ОСОБА_2 за період з 01.01.2012 р. по 51.12.2018 р. отримував дохід від провадження підприємницької діяльності (продажу об`єктів нерухомого майна та надання в оренду обладнання), який згідно з п.164.1 ст. 164 Кодексу підлягає включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та відображенню платником в податковій декларації про майновий стан і доходи всього у сумі 342526009,00 грн.

Встановлено, що податкові декларації про майновий стан і доходи за 2015 - 2018 роки ОСОБА_2 не подавались, дохід отриманий від здійснення підприємницької діяльності не декларувався, чим порушено п. 44.1 ст.44, п. 177.10 ст. 177 Кодексу.

Відповідно до п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Відповідно до п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VІ зі змінами та доповненнями внесеними Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12 2014 р. № 71-VІІІ до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать: - виграти, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат;

витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах із таким платником податку, які включають витрати на оплату основної та додаткової заробітної плати й інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата в грошовій або натуральній формі, установлена за домовленістю сторін (окрім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);

обов`язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов`язкове страхування життя або здоров`я працівників у випадках, передбачених законодавством;

суми ЄСВ у розмірах і порядку, установлених законом;

інші втрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, до котрих належать: витрати на відрядження найманих працівників; на послуги зв`язку та реклами; плата за розрахунково-касове обслуговування; на оплату оренди, ремонт й експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності; на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні й інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів); вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних із виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг. Для віднесення витрат до складу валових, необхідно дотримання наступних умов, а саме: вони повинні бути документально підтверджені, пов`язані із господарською діяльністю підприємця, повинні бути безпосередньо пов`язані із отриманням доходів, включатися до витрат операційної діяльності та повинні бути фактично оплачені.

Відповідно до наданих фізичною особою платником податків ОСОБА_2 для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки документів, а саме: договорів з додатками (з постачальниками матеріалів, робіт, послуг), банківських виписок, квитанцій про сплату, платіжних доручення, прибутково-касових ордерів, актів виконаних робіт (наданих послуг), товарно-транспортних накладних, розрахунків кошторисної вартості, рахунків-фактур. рахунків, прибуткових та видаткових накладних, актів списання матеріалів встановлено понесення витрат на будівництво багатоповерхових житлових будинків всього у сумі 314671604,00 грн., у тому числі в 2012 р. - 0,00 грн., 2013 р. 0,00 грн., 2014 р. 0,00 грн., 2015 р. 211300,00 грн., 2016 р. 101859740,00 грн., 2017р. 133635140,00 грн., 2018 р. 78965424,00 грн.

Згідно з п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Кодексу, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно п.2 ст. 3 ГК України господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Статтею 42 ГК України передбачено, що підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно п. 5 ст. 128 ГК України громадянин-підприємець здійснює свою діяльність на засадах свободи підприємництва та відповідно до принципів, передбачених у статті 44 цього Кодексу.

Отже, перевіркою встановлено, що платник податків - фізична особа ОСОБА_1 є замовником будівництва багатоквартирних житлових будинків та здійснює діяльність за КВЕД 41.10 «Організація будівництва будівель» з використанням підрядних організацій, з метою подальшого продажу об`єктів нерухомого майна за видом діяльності 68.10 «Купівля та продаж власного нерухомого майна», а тому його діяльність спрямована на досягнення економічних і соціальних результатів та здійснюється з метою одержання прибутку, а тому є підприємництвом, а суб`єкт підприємництва - підприємцем.

Перевіркою правильності визначення суми чистого оподатковуваного доходу, встановлено заниження чистого доходу, з якого утримується податок на доходи фізичних осіб, на загальну суму 27854405,00 грн., у тому числі за 2013 р. 0,00 грн., за 2014 р. 0,00 грн., за 2015 р. 0,00 грн., 2016 р. 0,00 грн., 2017 р. 0,00 грн., 2018 р. 27854405,00 грн., чим порушено п. 177.2 ст. 177 Кодексу.

Перевіркою визначення податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2018 р., що підлягає сплаті до бюджету платником податків фізичною особою ОСОБА_1 з чистого оподатковуваного доходу встановлено суму податкового зобов`язання 5013792,90 грн.

Проведеною перевіркою встановлено, що фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2018 р. на постійній основі відповідно до п. 172.5 ст.172 Кодексу, сплачувались податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб від продажу об`єктів нерухомого майна фізичним особам - покупцям до нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу всього у сумі 17104307,00 грн.. у тому числі за 2013 р. 0,00 грн., за 2014 р. 0,00 грн., за 2015 р. 10565,00 грн., 2016 р. 5092987,00 грн., 2017 р. 6681757,00 грн., 2018 р. 5318998,00 грн.

Перевіркою достовірності відображення у звітності сум доходу, отриманого від здійснення діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на який нараховується єдиний внесок встановлено заниження чистого оподаткованого доходу ОСОБА_1 за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2018 р., що призвело до заниження суми доходу на який нараховується єдиний соціальний внесок всього у сумі 27854405.00 грн., чим порушено вимоги абз. І п.2 ч.1 ст.7, п.11 ст.8, п.2 ст.9 Закону України від 08.07.2010р. №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (із змінами та доповненнями), дані наведені в таблиці.

Згідно з ч. 11 ст.8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010р. №2464-VІ (зі змінами та доповненнями), єдиний внесок для платників, зазначених у п. 4 та п.5 ч.1 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010р. №2464-VІ (зі змінами га доповненнями), встановлюється у розмірі 34.7% визначеної п.2 та п.3 ч.1 ст.7 Закону України «Про збір га облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010р. №2464-VI (зі змінами та доповненнями) бази нарахування єдиного внеску. Законом України від 24.12.2015р. №909-VIII «Про внесення змін до податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016р.» внесено зміни в частині того, що з 01.01,2016р. до ч.5 ст.8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010р. №2464-VI (зі змінами та доповненнями) єдиний внесок для платників зазначених ст.4 Закону України «Про збір га облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010р. №2464-VІ (зі змінами та доповненнями) встановлюється у розмірі 22% до визначеної ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010р. №2464-VІ (зі змінами та доповненнями) бази нарахування єдиного внеску.

Таким чином, за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 встановлено порушення абз. 1 п.2 ч.1 ст.7. п.11 ст.8. ч.2 ст.9 Закону України від 08.07.2010 р. №2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (із змінами та доповненнями), в частині заниження єдиного соціального внеску (з урахуванням максимальної величини та сплаченого єдиного соціального внеску) за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2018 р. у розмірі 145318,80 грн., в т.ч. за 2012 рік 0.00 грн., 2013 рік 0,00 грн., за 2014 рік 0,00 грн., за 2015 рік 0,00 грн., за 2016 рік 0,00 грн., за 2017 рік 0,00 грн., за 2018 рік 145318,80 грн.

Перевіркою встановлено неподання звітів щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 2012, 2015. 2017 та 2018 роки, чим порушено п.2, п.9, п.11 розділу III Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 р. №435.

Встановлено, що фізична особа платник податків ОСОБА_1 , як платник податку на додану вартість, не зареєстрований.

Відповідно до п. 180.1 ст. 180 Кодексу, платником податку є будь-яка особа, яка підлягає обов`язковій реєстрації як платник цього податку.

Пунктом 181.1 ст. 181 Кодексу встановлено, у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг. що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 300000 гривень та з 01.01.2016 року - 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов`язана зареєструватися як платник податку в органі державної податкової служби за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку.

Згідно п. 183.1 ст. 183 Кодексу, будь-яка особа, що підлягає обов`язковій реєстрації чи прийняла рішення про добровільну реєстрацію як платника податку, подає до органу державної податкової служби за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) реєстраційну заяву.

Статтею 183 Кодексу визначено порядок реєстрації осіб як платників податку на додану вартість, а саме:

п. 183.2 у разі обов`язкової реєстрації особи як платника податку реєстраційна заява подається до органу державної податкової служби не пізніше 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто обсягу оподатковуваних операцій, визначеного у статті 181 цього Кодексу;

п. 183.3 у разі добровільної реєстрації особи як платника податку реєстраційна заява подається до органу державної податкової служби не пізніше ніж за 20 календарних днів до початку податкового періоду, з якого такі особи вважатимуться платниками податку та матимуть право на податковий кредит і виписку податкових накладних.

Відповідно до п. 183.10 ст. 183 Кодексу - будь-яка особа, яка підлягає обов`язковій реєстрації як платник ПДВ, і у випадках та у порядку, передбачених цією статтею, не подала до органу державною податкової служби реєстраційну заяву, несе відповідальність за не нарахування або не сплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування.

В ході проведення документальної позапланової невиїзної перевірки встановлено, що ОСОБА_1 у грудні 2015 року перевищив граничний розмір доходу 300000,00 грн., визначений п.181.1 ст. 181 Кодексу.

Враховуючи наявну при проведенні перевірки податкову інформацію, ОСОБА_1 повинен був зареєструватись платником податку на додану вартість починаючи з 01.01.2016 р. шляхом подання реєстраційної заяви до контролюючого органу за основним місцем обліку.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 Кодексу датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки в банківській установі, що обслуговує платника податку:

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митною законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

В ході проведення документальної позапланової невиїзної перевірки встановлено, що фізична особа платник податків ОСОБА_1 здійснював будівництво багатоповерхових житлових будинків та отримував дохід від продажу фізичним особам об`єктів нерухомого майна.

Відповідно пп. 197.1.14 п. 197.1 ст. 197 Кодексу звільняються від оподаткування операції з постачання житла (об`єктів житлового фонду), крім їх першого постачання, якщо інше не передбачено цим підпунктом.

У цьому підпункті перше постачання житла (об`єкта житлового фонду) означає:

а) першу передачу готового новозбудованого житла (об`єкта житлового фонду) у власність покупця або постачання послуг (включаючи вартість придбаних за рахунок виконавця матеріалів) із спорудження такого житла за рахунок замовника:

б) перший продаж реконструйованого або капітально відремонтованого житла (об`єкта житлового фонду) покупцю, який є особою іншою, ніж власник такого об`єкта на момент виведення його з експлуатації(використання) у зв`язку з такою реконструкцією або капітальним ремонтом, або постачання послуг (включаючи вартість придбаних за рахунок виконавця матеріалів) на таку реконструкцію чи капітальний ремонт за рахунок замовника.

Враховуючи вищезазначене, операцією з першого постачання житла буде вважатися операція з передачі права власності (оформлення правовстановлюючих документів) на готове новозбудоване житло (об`єкт житлового фонду) до першого власника такого житла, незалежно від джерел фінансування будівництва: чи за рахунок власних коштів підприємства забудовника, чи за рахунок учасників фонду фінансування будівництва, чи за кошти держателів облігацій. Така операція з першого постачання житла підлягає оподаткуванню податком на додану вартість на загальних підставах.

Відповідно до декларацій про готовність об`єктів (багатоквартирних будинків) до експлуатації, постачання послуг (включаючи вартість придбаних за рахунок виконавця матеріалів) із спорудження будинків здійснюється будівельними організаціями (генеральними підрядниками) ТОВ «Профтехмонтаж» () та ТОВ «Будівельна компанія Профрембуд» () за рахунок замовника будівництва - ОСОБА_1 .

До перевірки договори купівлі-продажу нежитлових приміщень платником не надавались, а тому не можливо визначити обсяг постачання та суму податкових зобов`язань з податку на додану вартість.

Також, перевіркою встановлено, що за період з 01.01.2016 р. по 19.01.2019 р. ОСОБА_1 отримано дохід від надання послуг по ремонту приміщень, який є об`єктом оподаткування податком на додану вартість та оподатковується за основною ставкою 20 відсотків, на загальну суму 1403825,00 грн., в тому числі за 2016 рік у сумі 600618,00 грн., 2017 рік у сумі 803207,00 грн.

Таким чином, за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки, встановлено заниження ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 року по 19.01.2019 року об`єкту оподаткування податком на додану вартість на загальну суму 1403825,00 грн., що призвело до заниження податкових зобов`язань по податку на додану вартість, що підлягають сплаті до бюджету у сумі 280765,00 грн., в т.ч. за 2016 рік у сумі 120123,60 грн., 2017 рік у сумі 160641,40 грн., чим порушено п.185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187 п. 188.1 ст. 188. п.200.1. п.200.2 ст.200. п. 203.2 ст.203 Податкового кодексу України.

Вказаного позивачем не спростовано.

Що стосується посилань позивача на те, що форма протоколів та оспорюваної постанови не відповідає вимогам закону, то суд не приймає їх до уваги, оскільки форма протоколів та постанов встановлюється Наказом Міністерства фінансів України №566 від 02.07.2016 року «Про затвердження Інструкції з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення».

Жодної невідповідності протоколів та оспорюваної постанови вищевказаного Наказу судом не встановлено, а тому посилання позивача є надуманими та необґрунтованими.

Враховуючи те, що відповідач діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством, а постанова винесена з дотриманням всіх вимог встановлених КУпАП, ПК України та Інструкцією, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 19, 25, 72, 77, 78, 90, 121, 139, 241-246, 250, 251, 286, 293, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області про скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя