Справа № 440/58/19
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2020-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 р.Справа № 440/58/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Чалого І.С.,

суддів: Зеленського В.В. , П`янової Я.В. ,

за участю секретаря судового засідання Олійник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової служби України на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.05.2019, головуючий суддя І інстанції: О.О. Кукоба, м. Полтава, повний текст складено 27.05.19 по справі № 440/58/19 за позовом Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" до Державної податкової служби України, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Котлас"

про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2019 року Публічне акціонерне товариство "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" (надалі - позивач, ПАТ "Укртатнафта") звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Державної фіскальної служби України (надалі - відповідач, ДФС), третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Котлас" (надалі - ТОВ "Котлас"), в якому просив зобов`язати відповідача збільшити реєстраційну суму, на яку ПАТ "Укртатнафта" має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму 58571663,50 грн.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 27 травня 2019 року позов ПАТ "Укртатнафта" задоволено.

Зобов`язано Державну фіскальну службу України збільшити реєстраційну суму, на яку ПАТ "Укрататнафта" має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму 58 571 663, 50 грн.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, стверджуючи, що ним не було порушено прав позивача.

Посилається на відсутність підстав для збільшення в системі електронного адміністрування ПДВ суми, заявленої позивачем у позові з огляду на відсутність фактичного виконання судового рішення щодо реєстрації податкових накладних виписаних ТОВ "Котлас". Вважає, що судом першої інстанції при винесенні спірного рішення порушено норми матеріального (пп. 200-1.1, 200-1.3 ст. 200-1 Податкового кодексу України) та процесуального ( ч.4 ст.9, ч.2 ст.74, ч.2 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України) права.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити її без задоволення та зазначає, що на його думку, суд першої інстанції надав належну оцінку всім обставинам справи та дійшов правильного висновку щодо наявності у позивача права збільшити реєстраційну суму, на яку він має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 18.12.2019 задоволено клопотання відповідача та замінено Державну фіскальну службу України на правонаступника - Державну податкову службу України.

До суду апеляційної інстанції надійшли клопотання позивача про зупинення провадження у справі № 440/58/19 до отримання відповідей від ДПС України та ПАТ "Укрпошта" на адвокатські запити; до вирішення кримінальної справи за заявою ПАТ " Укртатнафта" у відношенні головного державного інспектора ДФС України Шевченка М.А. про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України (службове підроблення). У вказаних заявах про зупинення зазначає, що апеляційна скарга відправлена представником ДФС України з порушенням відомчого нормативного акту, що є підставою для обгрунтованого сумніву у дійсній даті направлення апеляційної скарги. Вважає, що особа, яка підписувала та подавала апеляційну скаргу, допустила вчинення службового підроблення та в дійсності подала скаргу за межами строку на апеляційне оскарження, з приводу чого було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення. На думку заявника, вказані вище обставини свідчать про те, що судом апеляційної інстанції помилково відкрито апеляційне провадження на підставі апеляційної скарги, яка була подана з пропуском строку. Отже, до моменту розгляду справи в порядку кримінального судочинства про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, наявні підстави для зупинення провадження у справі.

Дослідивши доводи вказаних клопотань, колегія суддів дійшла висновку про безпідставність доводів заявника. Так, ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 18.12.2019 клопотання відповідача про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволено та відкрито апеляційне провадження. Чинними нормами КАС України не передбачено можливості закриття апеляційного провадження у випадку з`ясування обставин подання апеляційної скарги з пропуском строку на апеляційне оскарження після відкриття апеляційного провадження. В свою чергу, розгляд справи в порядку кримінального судочинства про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України (службове підроблення) жодним чином не впливає на об`єктивну можливість суду оцінити обставини, що є предметом судового розгляду.

Отже, колегія суддів уважає за необхідне відмовити в задоволенні вказаних клопотань.

Представник відповідача Богів Т.М. в судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтримала доводи апеляційної скарги, просила скаргу задовольнити.

Представник позивача Дмитренко А.Н. в судовому засіданні суду апеляційної інстанції проти вимог та доводів апеляційної скарги заперечувала, просила відмовити в її задоволенні.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, прояснення учасників справи, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 21.05.2015 між ПАТ "Укртатнафта" (виконавець) та ТОВ "Котлас" (замовник) укладений договір №1322/5/2120 про надання послуг з переробки суміші нафти сирої та газового конденсату, за умовами якого замовник доручав і зобов`язувався оплатити, а виконавець зобов`язувався надати послуги з переробки суміші нафти сирої та газового конденсату українських родовищ (т. 1, а.с. 16-27).

30.06.2015 між сторонами підписані акти приймання-передачі нафтопродуктів №№1, 2, 3, 4, за змістом яких ТОВ "Котлас" передало ПАТ "Укртатнафта" в якості оплати вартості переробки нафтопродукти загальною вартістю 351429981,01 грн, у т.ч. ПДВ - 58571663,51 грн (т. 1, а.с. 28-31).

Того ж дня ТОВ "Котлас" складені податкові накладні №№ 156, 157, 158, 159 на загальну суму ПДВ 58571663,50 грн (т. 1, а.с. 53-56).

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.11.2015 у справі № 825/3434/15-а, що залишена без змін ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 24.01.2017 та Вищого адміністративного суду України від 11.07.2017, зазначені податкові накладні визнані зареєстрованими 15.08.15 (т. 1, а.с. 38-52).

Листом від 13.06.2018 позивач звернувся до ДФС із заявою, у якій просив збільшити ліміт, на який ПАТ "Укртатнафта" має право зареєструвати податкові накладні, на суму ПДВ у розмірі 58571663,50 грн у зв`язку з визнанням зареєстрованими податкових накладних на вказану суму постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.11.2015 у справі №825/3434/15-а (т. 1, а.с. 81-82).

Листом від 04.10.2018 вих. №32494/6/99-99-12-03-01-18 відповідач повідомив платника податків про те, що система електронного адміністрування ПДВ працює виключно в автоматичному режимі і, згідно з вимогами пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України для обрахунку реєстраційної суми, зокрема, враховуються зареєстровані податкові накладні та/або розрахунки коригування з датою виписки з 01.07.2015, тоді як врахування незареєстрованих податкових накладних та/або розрахунків коригування за червень 2015 року у системі електронного адміністрування ПДВ не передбачено (т. 1, а.с. 83).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що у зв`язку з безпідставною відмовою фіскального органу у реєстрації податкових накладних складених ТОВ "Котлас", у ЄРПН ПАТ "Укртатнафта" було позбавлене можливості включити суму ПДВ у розмірі 58571663,50 грн до складу податкового кредиту у червні 2015 року, а тому визнання згаданих вище податкових накладних зареєстрованими, відповідно до постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.11.2015 у справі №825/3434/15-а, що залишена без змін ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 24.01.2017 та Вищого адміністративного суду України від 11.07.2017 протягом операційного дня, коли їх було надіслано, а саме 15.08.2015, є підставою для формування складової формули SНаклОтр для ПАТ "Укртатнафта", наслідком чого є збільшення значення SНакл формули, тобто суми, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні у ЄРПН, розрахованої відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 з урахуванням пункту 34 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом пунктів 200.1, 200.2, 200.4 статті 200 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200. 1.3 статті 200. 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200. 1.3 статті 200. 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до абзацу другого пункту 201.10 цієї статті, податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

01.01.2015 набув чинності Закон України від 28.12.2014 №71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким Податковий кодекс України доповнено статтею 200-1 щодо електронного адміністрування податку на додану вартість.

Пунктом 200-1.1 статті 200-1 Податкового кодексу України визначено, що система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: суми податку, що містяться у виданих та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України; суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 200.1.3 статті 200.1 Податкового кодексу України платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (SНакл), обчислену за такою формулою: SНакл = SНаклОтр + SМитн + SПопРах - SНаклВид - SВідшкод - SПеревищ, де: SНаклОтр - загальна сума податку за отриманими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, податковими накладними, складеними платником податку відповідно до пункту 208.2 статті 208 цього Кодексу та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних; SМитн - загальна сума податку, сплаченого платником при ввезенні товарів на митну територію України; SПопРах - загальна сума поповнення рахунку в системі електронного адміністрування податку з поточного рахунку платника; SНаклВид - загальна сума податку за виданими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних; SВідшкод - загальна сума податку, заявлена платником до бюджетного відшкодування з урахуванням сум коригувань, проведених за результатами перевірок; SПеревищ - загальна сума перевищення податкових зобов`язань, зазначених платником у поданих податкових деклараціях з урахуванням поданих уточнюючих розрахунків до них, над сумою податку, що міститься в складених таким платником податкових накладних та розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, пунктом 35 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України визначено, що період з 1 лютого 2015 року до 1 липня 2015 року є перехідним періодом, протягом якого реєстрація податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється без обмеження сумою податку, обчисленою за формулою, визначеною пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

У свою чергу, пунктом 34 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України встановлено, що 01 липня 2015 року зареєстрованим платникам податку автоматично збільшується розмір суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначену пунктом 200.1.3 статті 200.1 цього Кодексу, на суму середньомісячного розміру сум податку, задекларованих платником до сплати до бюджету та погашених за останні 12 звітних (податкових) місяців / 4 квартали.

Законом України від 16.07.2015 №643-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість" (набрав чинності 29.07.2015) пункт 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України доповнено абзацами такого змісту: "Показники формули, визначеної цим пунктом, обраховуються з 1 липня 2015 року. Під час обрахунку показників S НаклОтр та S НаклВид також використовуються розрахунки коригування, складені починаючи з 1 липня 2015 року та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, до податкових накладних, складених до 1 липня 2015 року, що підлягали наданню покупцям - платникам податку. Для обрахунку показників S НаклОтр, S НаклВид та S Митн використовуються документи (податкові накладні, розрахунки коригування, митні декларації, аркуші коригування та додаткові декларації), складені починаючи з 1 липня 2015 року.

Під час обрахунку суми S Накл також використовуються показники, визначені пунктом 34 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу".

Крім того, цим законом пункт 34 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України викладено у новій редакції, відповідно до якої встановлено, що станом на третій робочий день після дати набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість" зареєстрованим платникам податку значення суми податку (позитивне або від`ємне), на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначене пунктом 2001.3 статті 2001 цього Кодексу, та значення усіх її складових, визначених цим Кодексом, дорівнюють нулю, крім значень її складових S НаклОтр, S НаклВид та S Митн, що були сформовані починаючи з 1 липня 2015 року. Зареєстрованим платникам податку таке значення автоматично збільшується контролюючим органом на суму середньомісячного розміру сум податку, які за останні 12 звітних (податкових) місяців (червень 2014 року - травень 2015 року) / 4 квартали (II квартал 2014 року - I квартал 2015 року) були задекларовані платником до сплати до бюджету та погашені чи розстрочені або відстрочені, а також задекларовані як такі, що спрямовуються на спеціальний рахунок платника - сільськогосподарського підприємства, що обрав спеціальний режим відповідно до статті 209 цього Кодексу. Платникам податку, які станом на 1 липня 2015 року зареєстровані платниками податку на додану вартість: більше ніж 12 звітних (податкових) місяців / 4 квартали - таке збільшення здійснюється протягом третього робочого дня після дати набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість"; менше ніж 12 звітних (податкових) місяців / 4 квартали, а також платникам, зареєстрованим платниками податку на додану вартість після 1 липня 2015 року, - таке збільшення здійснюється протягом першого числа кварталу, що настає за кварталом, в якому строк такої реєстрації досягає 12 звітних (податкових) місяців / 4 квартали.

Така сума збільшення щокварталу (протягом першого числа відповідного кварталу) підлягає автоматичному перерахунку з урахуванням показника середньомісячного розміру сум податку, які за останні 12 звітних (податкових) місяців / 4 квартали станом на дату такого перерахунку були задекларовані платником до сплати до бюджету та погашені чи розстрочені або відстрочені, а також задекларовані як такі, що спрямовуються на спеціальний рахунок платника - сільськогосподарського підприємства, що обрав спеціальний режим відповідно до статті 209 цього Кодексу, чи залишаються у розпорядженні сільськогосподарського підприємства відповідно до пункту 209.18 статті 209 цього Кодексу. Такий перерахунок здійснюється шляхом віднімання суми попереднього збільшення та додавання суми збільшення згідно з поточним перерахунком.

У відповідності до пунктів 2, 5, 92, 10 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 № 569, рахунок у системі електронного адміністрування податку - це рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який таким платником перераховуються кошти у сумі, необхідній для досягнення розміру суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), а також у сумі, необхідній для сплати узгоджених податкових зобов`язань з податку.

Електронні рахунки відкриваються виключно на підставі реєстру платників податку, який ДФС після присвоєння особі індивідуального податкового номера платника податку надсилає Казначейству. У такому реєстрі зазначаються найменування або прізвище, ім`я та по батькові платника податку, податковий номер або номер та серія паспорта (для фізичних осіб - підприємців, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта), індивідуальний податковий номер платника податку та дата реєстрації його платником податку. Датою початку здійснення платником податку операцій з використанням електронного рахунка є дата реєстрації його платником податку (для платників податку, зареєстрованих до 1 лютого 2015 р., - 1 лютого 2015 року).

Після закінчення перехідного періоду, зазначеного у пункті 1 цього Порядку ДФС автоматично збільшує розмір суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування, визначеної відповідно до пункту 9 цього Порядку, на суму середньомісячного розміру сум податку, задекларованих платником до сплати до бюджету та погашених за останні 12 звітних (податкових) місяців / чотири квартали, та на запит платника податку інформує його про суму збільшення шляхом надсилання електронного повідомлення. Сума такого збільшення щокварталу підлягає автоматичному перерахунку ДФС шляхом віднімання суми попереднього збільшення та додавання суми збільшення згідно з поточним перерахунком з урахуванням середньомісячного розміру сум податку, задекларованих платником до сплати до бюджету та погашених за останні 12 звітних (податкових) місяців / чотири квартали, станом на дату перерахунку.

Сума податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування, визначена відповідно до пункту 9 цього Порядку, автоматично збільшується на суми помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань з податку.

Державна фіскальна служба України: 1) обчислює суму податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі; 2) оприлюднює на офіційному веб-сайті алгоритми обрахунку показників формули обчислення зазначеної суми та джерела їх формування.

Системний аналіз наведених вище правових норм є підставою для висновку, що система електронного адміністрування ПДВ організована на централізованому рівні ДФС України, на цьому ж рівні відбувається і автоматичне обчислення реєстраційної суми ПДВ щоразу при зміні значення будь-якого з показників формули.

При цьому, протягом серпня 2015 року ДФС України у зв`язку з переведенням роботи системи електронного адміністрування ПДВ у штатний режим зобов`язана була автоматично збільшити значення суми податку, на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в ЄРПН, на суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 24), та суму непогашеного від`ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду (рядок 31), що зазначене у податковій звітності з ПДВ за червень 2015 року.

Таким чином, всі непогашені залишки ПДВ, відображені у рядках 24 та 31 декларації з ПДВ за червень 2015 року автоматично, в силу їх заповнення, підлягають врахуванню у збільшення реєстраційної суми.

Однак таке право виникає лише у разі реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме: з копії податкової декларації з податку на додану вартість ПАТ "Укртатнафта" за червень 2015 року підтверджено, що станом на кінець звітного (податкового) періоду у платника податку сума непогашеного від`ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів відсутня (а.с. 71-74).

Водночас, у зв`язку з відмовою фіскального органу у реєстрації податкових накладних від 30.06.2015 №№ 156, 157, 158, 159, складених ТОВ "Котлас", у ЄРПН ПАТ "Укртатнафта" не було включено суму ПДВ у розмірі 58571663,50 грн до складу податкового кредиту у червні 2015 року.

З цих підстав сума податку не була своєчасно відображена у складі податкового кредиту та, як наслідок, не приймала участі у формуванні від`ємного значення суми ПДВ за результатами звітного (податкового) періоду червня 2015 року, у зв`язку з чим не була відображена у системі електронного адміністрування ПДВ станом на 01.07.2015.

З урахуванням наведеного, як правильно встановив суд першої інстанції та не заперечується учасниками справи, позивач був вимушений поповнювати електронний рахунок грошовими коштами, що підтверджено залученими до матеріалів справи копіями платіжних доручень (т. 2, а.с. 5-7).

В подальшому така відмова фіскального органу в реєстрації податкових накладних від 30.06.2015 №№ 156, 157, 158, 159, складених ТОВ "Котлас"Проте, була визнана неправомірною в судовому порядку.

Так, постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.11.2015 у справі №825/3434/15-а, що залишена без змін ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 24.01.2017 та Вищого адміністративного суду України від 11.07.2017, податкові накладні від 30.06.2015 №№ 156, 157, 158, 159 визнані зареєстрованими протягом операційного дня, коли їх було надіслано ТОВ "Котлас" для реєстрації, а саме - 15.08.2015.

Суд апеляційної інстанції враховує, що станом на 15.08.2015 система електронного адміністрування ПДВ функціонувала на постійній основі, а тому визнання згаданих вище податкових накладних зареєстрованими 15.08.2015 є підставою для формування складової формули SНаклОтр для ПАТ "Укртатнафта", наслідком чого є збільшення значення SНакл формули, тобто, суми, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні у ЄРПН, розрахованої відповідно до пункту 200.1.3 статті 200.1 з урахуванням пункту 34 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного суду від 23 квітня 2019 року у справі № 820/4993/16.

За приписами статті 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" №3477-IV від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі "ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява №28924/04) констатував: "50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II).

В даному випадку, задоволення позовної вимоги щодо зобов`язаня Державної податкової служби України збільшити реєстраційну суму, на яку ПАТ "Укрататнафта" має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму 58 571 663, 50 грн. є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Щодо доводів заявника апеляційної скарги про те, що у ТОВ "Котлас" сума реєстраційного ліміту в період подання на реєстрацію податкових накладних у 2015 році була недостатньою для реєстрації вищезазначених податкових накладних, а з 2017 року взагалі відсутня, оскільки ТОВ "Котлас" анульовано свідоцтво платника ПДВ з 2017 року, та з моменту анулювання реєстрації особи як платника податку така особа позбавляється права на віднесення сум податку до податкового кредиту, колегія суддів звертає увагу на таке.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.11.2015 у справі №825/3434/15-а, яка набрала законної сили, спірні податкові накладні визнано зареєстрованими 15.08.2015, а тому анулювання в подальшому реєстрації особи як платника податку не впливає на обов`язок органу фіскальної служби виконати покладені на нього за рішенням суду обов`язки з реєстрації податкових накладних. В свою чергу, колегія суддів уважає, що протиправна бездіяльність органів ДФС спричиняє перепони у господарській діяльності позивача та призвела до порушення прав позивача на автоматичне збільшення його реєстраційної суми у системі електронного адміністрування податку на додану вартість на суму 58571663,50 грн.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог з урахуванням обраного способу захисту порушених справ.

Отже, колегія суддів, переглянувши постанову суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.05.2019 по справі № 440/58/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді В.В. Зеленський Я.В. П`янова
Повний текст постанови складено 17.03.2020.