Справа № 160/4628/19
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2020-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 лютого 2020 року м. Дніпросправа № 160/4628/19
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2019 року (головуючий суддя Боженко Н.В.)

у справі № 160/4628/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

про визнання неправомірним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не призначення пенсії за віком ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати пенсію за віком ОСОБА_1 з врахуванням заробітної плати для обчислення пенсії, всього стажу, зазначеного у трудовій книжці та застосуванням всіх підвищень, індексацій, надбавок, та доплат, передбачених пенсійним законодавством України, як не працюючому пенсіонеру з дати звернення 25.02.2019 року на визначений пенсіонером банківський рахунок;

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що до 2014 року ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала в м. Дніпропетровськ, надалі виїхала на постійне місце проживання до Ізраїлю. 25.02.2019 представник позивача - ОСОБА_2 звернувся до відповідача із заявою про призначення позивачу пенсії за віком як не працюючому пенсіонеру за період страхового стажу, починаючи з 01 липня 2000 року, врахувати заробітну плату за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Листом № 511/02-07/24 від 07.03.2019 відповідач відмовив в призначенні пенсії за віком, зазначив, що до заяви необхідно додати довідку, що підтверджує місце проживання ОСОБА_1 на території держави України. 21.03.2019 представник позивача вдруге звернувся до відповідача з вимогою прийняти відповідне рішення. Відповідачем надано відповідь від 04.04.2019 № 2481/А-09 про розгляд звернення, яким пропонувалось усунути недоліки відповідно до попереднього листа.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.08.2019 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №4 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову в поновленні пенсії №66/03-10/19 від 16 травня 2019 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву від 25.02.2019 про призначення пенсії ОСОБА_1 . В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить змінити рішення суду першої інстанції. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати пенсію за віком ОСОБА_1 з врахуванням заробітної плати для обчислення пенсії, всього стажу, зазначеного у трудовій книжці та застосуванням всіх підвищень, індексацій, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України, як не працюючому пенсіонеру з дати звернення 25.02.2019 на визначений пенсіонером банківський рахунок.

Апеляційна скарга мотивована безпідставністю висновку суду першої інстанції про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 25.02.2019, оскільки ефективним способом захисту прав позивача є саме зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію з дати звернення до органу Пенсійного фонду України.

Позивач зазначає, що територіальні органи ПФУ у правовідносинах з пенсіонерами не наділені дискреційними повноваженнями та не мають право на власний розсуд призначати чи не призначати пенсію, врахувати або не врахувати стаж, здійснити або не здійснити перерахунок пенсії.

Форма протиправної поведінки відповідача, зокрема, неприйняття рішення, прийняття рішення без визначення всіх підстав для відмови в призначенні (поновленні) пенсії, неприйняття заяви (відмова в реєстрації), повернення заяви з додатками та інше, не повинно впливати на необхідність застосування такого способу захисту порушеного права, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Суд може та зобов`язаний з`ясувати відсутність інших підстав та застосувати такий належний спосіб захисту порушеного права, який виключає подальші протиправні дії відповідача та не породжує новий спір.

По суті пред`явлених позовних вимог позивач зазначає, що оскільки позивачем до управління Пенсійного фонду України подані всі необхідні документи, відповідач повинен призначити позивачу пенсію як непрацюючому пенсіонеру.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що рішенням від 16.05.2019 №66/33-10/19 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на підставі того, що останнє місце реєстрації позивача було у м.Дніпро. У м.Кам`янське Дніпропетровської області позивач, як одержувач пенсії, не перебувала, документи, передбачені п.2.22 Порядку №22-1, щодо підтвердження місця проживання (реєстрації) на території України до управління не надала. Крім того, відповідно до ст. 26 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у жінок, які народились з 01.10.1960 по 31.03.1961, пенсійний вік настає в 59 років 6 місяців, тоді як на момент подання заяви про призначення пенсії позивачу виповнилось лише 58 років.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Виходячи з визначених вказаною правовою нормою повноважень суду апеляційної інстанції щодо перегляду рішення суду першої інстанції та доводів і вимог, викладених позивачем в апеляційній скарзі, питання законності та обґрунтованості рішення суду в частині задоволених позовних вимог не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції в межах цього апеляційного провадження.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта № НОМЕР_1 від 24.05.2011, строк дії паспорта до 24.05.2021.

25.02.2019 ОСОБА_1 через представника за довіреністю Аркермана О.М . звернулась із заявою до Кам`янського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про призначення пенсії за віком, як непрацюючому пенсіонеру, за період страхового стажу починаючи з 01 липня 2000 року, врахувати заробітну плату за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку (а.с.9).

З приводу цієї заяви листом від 07.03.2019 № 511/02-07/24 Кам`янський відділ обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомив представника позивача ОСОБА_2, що 01.03.2019 відділом з питань призначення та перерахунків пенсій № 6 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області службовою запискою від 28.02.2019 повернуто без розгляду заяву від 25.02.2019 про призначення пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , Ізраїль, та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (знята з реєстрації у 2014 році) для передачі її за належністю до структурного підрозділу, до повноважень якого належить вирішення питання, оскільки вказана адреса мешкання заявниці територіально не відноситься до м. Кам`янське.

Крім того, Кам`янський відділ обслуговування громадян (сервісний центр) управління з посиланням на Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затверджений постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, зазначив, що до заяви необхідно надати довідку, що підтверджує місце проживання ОСОБА_1 на території держави України та повідомлено, що у наданому пакеті документів міститься завірена копія паспорта, виданого на ім`я « ОСОБА_5 », що не відповідає прізвищу, імені та імені по батькові, які зазначені у довіреності від 19.02.2019, трудовій книжці від 13.04.1979, що містить також виправлення у імені по батькові та у заяві про відкриття рахунку у банківській установі.

Листом від 04.04.2019 № 2481/А-09 Кам`янський відділ обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надав відповідь на звернення представника позивача за довіреністю ОСОБА_2 від 21.03.2019 з питання отримання рішення про призначення або відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до заяви від 25.02.2019, а саме: зазначив, що сервісним центром надіслано лист від 07.03.2019 № 511/02-07/24 інформаційно-роз`яснювального характеру з метою до оформлення та надання документів у відповідності до наведеного вище Порядку № 22-1 для подальшої передачі за належністю структурному підрозділу, до повноважень якого належить вирішення питання щодо прийняття рішення.

Одночасно запропоновано надати необхідні документі або повідомити про намір стосовно надання документів відповідно до листа сервісного центру.

Вважаючи такі обставини свідченням допущеної з боку відповідача протиправної бездіяльності щодо не призначення пенсії за віком, позивач через свого представника звернулася до суду з даним позовом 17.05.2019 (а.с.16).

В ході розгляду справи судом першої інстанції до справи долучено заяву ОСОБА_2 від 13.05.2019 до Кам`янського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про розгляд наданих документів та прийняття рішення за наслідком розгляду заяви від 25.02.2019.

18.06.2019 ОСОБА_2 отримано копію рішення відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 4 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову у призначенні пенсії від 16.05.2019 № 66/03-10/19.

Відмова мотивована тим, що на день подання заяви 25.02.2019 ОСОБА_1 виповнилось 58 років, тоді як згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини (60 років), право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: що жінки, які народилися з 01 жовтня 1960 по 31 березня 1961 пенсійний вік настає в 59 років 6 місяців.

Крім того, оскільки ОСОБА_5 проживала за адресою: АДРЕСА_2 (знята з реєстрації у 2014 році), з питання призначення пенсії повинна звернутися до управління Пенсійного фонду України в м. Дніпро за останнім місцем проживання (реєстрації).

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що кожен громадянин України має право на вибір місця проживання зі збереженням усіх конституційних прав, включаючи право на пенсійне забезпечення. Право громадянина на призначення йому пенсії не може пов`язуватись з такою умовою як постійне проживання в Україні.

Призначення і виплата пенсій громадянам України, які проживають за її межами, та громадянам інших країн, які переїхали на постійне проживання до України, здійснюється згідно із пенсійним законодавством України, яке складається із Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», інших нормативно-правових актів, а також міжнародних договорів (угод), що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.

Частиною 1 статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлений порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

На виконання названих норм Закону № 1058-IV постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846).

Відповідно до п. 1.1 Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що пенсійне забезпечення громадян України, що проживають за її межами, провадиться на основі договорів (угод) з іншими державами.

У тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачено інші правила, ніж ті, що містяться у цьому Законі, то застосовуються правила, встановлені цими договорами (угодами).

В даному випадку відсутність відповідної міжнародної угоди між Україною та Ізраїлем не може бути підставою для позбавлення громадянина України гарантованого йому державою права на отримання пенсії у старості.

Також відсутність в діючому законодавстві врегульованого питання порядку звернення громадян, які постійно проживають за межами України, не є та не може бути підставою обмеження конституційного права особи на отримання пенсії.

Отже, позивач, незалежно від часу проживання в Ізраїлі, як громадянин України, має такі ж самі конституційні права, як і інші громадяни України, так як Конституція Україні та пенсійне законодавство України не допускає обмеження права на соціальний захист, зокрема, права на отримання пенсії, за ознакою місця проживання громадянина України.

Крім того, жодна норма діючого пенсійного законодавства не зобов`язує особу, яка виїхала на постійне проживання за кордон, звертатись з заявою про призначення пенсії до органу Пенсійного фонду України за останнім місцем проживання (реєстрації) в Україні, як і не визначає територіальний орган Пенсійного фонду України за таким останнім місцем проживання (реєстрації) в Україні як єдиний повноважний орган Пенсійного фонду України.

Виходячи з аналізу наведених норм, підставою для вчинення дій, спрямованих на призначення пенсії за віком, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до органу ПФУ в установленому порядку.

Вирішуючи спір у цій справі, суд першої інстанції встановив, що права позивача порушуються не сукупністю вчинків або пасивною поведінкою відповідача, а рішенням від 16.05.2019 №66/03-10/19 про відмову в призначенні пенсії, внаслідок чого суд дійшов висновку про залишення без задоволення позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача. Одночасно з метою повного захисту прав позивача, суд першої інстанції дійшов висновку про визнання протиправним та скасування цього рішення відповідача.

Щодо позовної вимоги зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати пенсію за віком позивачу з врахуванням заробітної плати для обчислення пенсії, всього стажу, зазначеного у трудовій книжці та застосуванням всіх підвищень, індексацій, надбавок, та доплат, передбачених пенсійним законодавством України, як не працюючому пенсіонеру з дати звернення 25.02.2019, на визначений пенсіонером банківський рахунок, суд дійшов висновку про необхідність покласти на відповідача обов`язок повторно розглянути заяву про призначення пенсії з урахуванням висновків суду.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції вірно виходив з того, що законодавцем встановлена певна процедура призначення пенсії, згідно якої рішення про призначення або про відмову в призначенні пенсії приймається територіальним органом ПФУ за результатами розгляду документів про призначення пенсії не пізніше 10 днів з дня їх надходження (ч.5 ст.45 Закону № 1058-IV).

За правилами п.4.1 наведеного вище Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

Згідно з п.4.2 Порядку № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (п.4.3 Порядку №22-1).

Відповідно до п.4.7 цього ж Порядку право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

В спірному випадку відповідач, приймаючи рішення від 16.05.2019 №66/03-10/19 про відмову в призначенні пенсії позивачу як особі, що постійно проживає за межами України, фактично не розглянув по суті заяву позивача від 25.02.2019 про призначення пенсії і не надав необхідної оцінки поданим до заяви документам.

Суд, в свою чергу, не може перебирати компетенцію суб`єктів владних повноважень та досліджувати документи, яким органом ПФУ не надавалась оцінка, та встановлювати на їх основі наявність чи відсутність права на призначення пенсії.

Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 КАС України.

Відповідно до Рекомендацій № К(80)2 щодо здійснення дискреційних повноважень адміністративними органами, прийнятим Комітетом Міністрів Ради Європи 11.03.1980 термін «дискреційне повноваження» означає повноваження, яке надає адміністративному органу певний ступінь свободи під час прийняття рішення, таким чином даючи йому змогу вибрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке буде найбільш прийнятним.

Отже, дискреційними є повноваження, які залишають державному органу чи його посадовій особі свободу розсуду після з`ясування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Таким чином, прийняття певного рішення в залежності від результатів розгляду поданих заявником документів є дискреційними повноваженнями відповідача, втручання до яких з боку суду є неприпустимим, що свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про відмову в задоволенні позову.

Наведені в апеляційній скарзі доводи позивача висновків суду першої інстанції не спростовують.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2019 року у справі №160/4628/19/19 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко