Справа № 215/4991/19
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2020-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 березня 2020 року Справа № 215/4991/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сидоренка Д.В., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради Каретіної Оксани Володимирівни про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -
Обставини справи: ОСОБА_1 звернувся до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу з адміністративним позовом, в якому просив:
1) визнати протиправною бездіяльність начальника Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради Каретіної Оксани Володимирівни, яка виявилася у порушенні правової позиції ст.ст.1, 3, 8, 19, 21, 22, 33, 46, 48, 68 Конституції України;
2) постановити окрему ухвалу згідно ст.249 КАС України;
3) захистити його права на інформацію, зазначивши окремим пунктом рішення, що без винесення за результатами розгляду звернення нормативно-правового акту начальником Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради Каретіною Оксаною Володимирівною, заява від 09.07.2019 р. вх. №699 вважається належно не розглянутою;
4) визнати протиправною бездіяльність начальника Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради Каретіної Оксани Володимирівни, яка виявилася у неприйнятті після розгляду заяви від 09.07.2019р. вх.№699 нормативно-правового акту на підставі ст.ст.3, 8, 19, 33, 46, 48, 68 Конституції України, ст.ст.7, 18, 19 Закону України "Про звернення громадян" і зазначити закон, вимоги яких порушено згідно ч.4 ст.249 КАС України.
5) зобов`язати начальника Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради Каретіну Оксану Володимирівну індивідуальним актом зафіксувати фактичне місце його мешкання і надати довідку про склад сім`ї за формою для осіб, які не мають свого житла.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач подав заяву від 09.07.2019 року вх.№699, якою просив відповідача діяти відповідно до норм чинного законодавства та забезпечити конституційні гарантії на соціальний захист. Позивач вважає, що відповідач допустив бездіяльність і актом не зафіксував фактичне місце мешкання позивача та не надав довідку про склад сім`ї особі, яка не має свого житла. Також позивач зазначає, що нормативно-правових актів від відповідача на заяву від 09.07.2019 року вх.699 він не отримав, а також відповідач окремо не повідомив його про дату, час та місце розгляду заяви. Наголошує, що відповідач відмовила йому у забезпеченні фундаментальних прав, порушила приписи Конституції України, чим допустила бездіяльність. Також, зауважує, що відповідач відмовилася виконувати свої владні виконавчі функції та не прийняла рішення, яке відповідає положенням права.
Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу від 22.08.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 було передано на розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.10.2019 року (суддя Конєва С.О.), за заявою позивача, ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору за подання адміністративного позову у адміністративній справі №215/4991/19.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.10.2019 року (суддя Конєва С.О.), після усунення недоліків позовної заяви, було відкрито провадження в адміністративній справі №215/4991/19 та призначено розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) на 24.10.2019 року. Також, цією ухвалою було зобов`язано відповідача протягом 10 днів, з дня отримання цієї ухвали, надати суду відзив на позов та докази в обґрунтування відзиву; надати суду копії документів на підтвердження розгляду заяви позивача від 09.07.2019р. за вх. №699 з дотриманням вимог Закону України "Про звернення громадян" та згідно заяви позивача про витребування доказів від 21.08.2019р., відповідно до вимог ст.80 КАС України, зобов`язано відповідача надати суду докази, що свідчать про розгляд заяви позивача від 09.07.2019р. за вх. №699; докази направлення та отримання позивачем відповіді на вказану заяву. Встановлено відповідачу строк для надання вищезазначених доказів до 24.10.2019 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.10.2019 року (суддя Конєва С.О.) заяву про самовідвід судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Конєвої С.О. було задоволено. Відведено суддю Дніпропетровського окружного адміністративного суду Конєву С.О. від розгляду адміністративної справи №215/4991/19 за позовом ОСОБА_1 до начальника Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради Каретіної Оксани Володимирівни про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.
На виконання розпорядження керівника апарату від 17.10.2019 року №1190 д "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи", у зв`язку із винесенням ухвали від 17.10.2019 року про самовідвід судді Коневої С.О. від розгляду адміністративної справи №215/4991/19, справу передано на розгляд судді Д.В.Сидоренко.
Ухвалою суду від 22.10.2019 року адміністративну справу №215/4991/19 прийнято до провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами.
22.10.2019 року та 04.11.2019 року засобами електронного зв`язку, а також 28.10.2019 року засобами поштового зв`язку від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вимоги позивача, викладені в позовній заяві, відповідач не визнав повністю та зазначив, що позивач 09.07.2019 року звернувся до управління із заявою (запитом), яка була зареєстрована за вх.№699. Зазначає, що у заяві позивач не зазначив вимоги бути присутнім при розгляді його звернення, тому звернення було розглянуто управлінням без його присутності. За результатами розгляду звернення управлінням було підготовлено письмову відповідь за підписом начальника управління Каретіної О.В. із вичерпними роз`ясненнями відповідно до питань, викладених позивачем у заяві, та 15.07.2019 за вих.№4168 направлено позивачу поштою на адресу його фактичного проживання. Наголошує, що позивачу під час подання ним звернення спеціалісти управління пропонували отримати відповідь на звернення особисто під підпис, але він категорично відмовився це робити. Зазначає, що нормативними документами не передбачено, у разі відсутності у заявника зареєстрованого місця проживання, складати акт про його фактичне проживання та на його підставі видавати довідку про склад сім`ї та призначати допомогу, тому вважає, що виконання управлінням вимоги позивача призначити йому допомогу без реєстрації місця проживання та за відсутності повного пакету документів можна було б кваліфікувати як порушення Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», що тягне за собою відповідальність. Наголошує, що до теперішнього часу позивач не вирішив питання щодо реєстрації місця проживання, тому призначити йому державну соціальну допомогу, як малозабезпеченій сім`ї, немає законних підстав. Щодо умов реєстрації місця проживання/перебування та видачі довідки про склад сім`ї, відповідач зазначив, що позивачу неодноразово при кожному його зверненні до управління було рекомендовано звертатись до відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Тернівської районної у місті ради, тому вимогу позивача зобов`язати начальника управління індивідуальним актом визначити його місце мешкання та надати довідку про склад сім`ї для можливості призначення державної соціальної допомоги вважає такою, що не відповідає чинному законодавству. Таким чином, вважає, що звернення позивача від 09.07.2019 року вх.№699 було розглянуто управлінням всебічно, відповідь надана вичерпна, повна, у межах наданих повноважень, із посиланням на законодавчі акти, у встановлений законодавством строк, тому просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову.
У відповіді на відзив, яка 30.10.2019 року надійшла до суду, позивач зазначив щодо порушення відповідачем розгляду заяви (запит) від 09.07.2019 року, які призвели до невжиття заходів усунення причин подання її до установи виконавчої влади, а доводи відповідача, викладені у відзиві, підтверджують вчинену бездіяльність, тому позов просив задовольнити повністю.
30.10.2019 року засобами поштового зв`язку до суду від позивача надійшло письмове клопотання, в якому він просив суд: розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження; вчасно повідомити час, дату розгляду справи; заяву про витребування доказів від 21.08.2019 року задовольнити та оформити окремою ухвалою; призначити в Тернівському райсуді м.Кривого Рогу відеоконференцію за участою позивача при розгляді судового провадження за правилами загального позовного провадження.
Разом з тим, 30.10.2019 року засобами поштового зв`язку до суду від позивача надійшло письмове клопотання, в якому він просив суд: ухвалою до початку розгляду справи по суті надати визначеності факту направлення саме такого тексту листа від 15.07.2019 року №4168, строку, часу розгляду, встановити час, день, місце де розглядалася заява позивача від 09.07.2019 року вх.699 і особ, які приймали рішення після її розгляду; ухвалою до початку розгляду справи по суті надати визначеності факту повідомлення про день, час і місце розгляду, факту наявності поштового повідомлення, свідків подій і встановити факт отримання адресатом листа 15.07.2019 року №4168, згідно ч.2 ст.77, ч.3.ст.159, ч.5 ст.162, ч.5 ст.243 КАС України, зазначивши закон чи інший нормативно-правовий акт вимоги яких порушено відповідно ст.249 КАС України.
Ухвалою суду від 04.11.2019 року у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження у адміністративній справі - відмовлено.
Також, ухвалою суду від 04.11.2019 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 щодо винесення ухвали суду, якою надати визначеності надрукованому листу від 15.07.2019 року №4168 до початку розгляду справи по суті, встановивши наявність або відсутність обставин (фактів), порядку, в якому його було надруковано визначивши, що лист не є дією, зазначивши закон вимоги якого порушено згідно ст.249 КАС України - відмовлено. У задоволенні клопотання щодо винесення ухвали суду до початку розгляду справи по суті, якою надати визначеності факту направлення саме такого тексту листа від 15.07.2019 року №4168, строку, часу розгляду, встановити час, день, місце де розглядалася заява позивача від 09.07.2019 року вх.699 і особ, які приймали рішення після її розгляду, та ухвали суду, якою до початку розгляду справи по суті надати визначеності факту повідомлення про день, час і місце розгляду, факту наявності поштового повідомлення, свідків подій і встановити факт отримання адресатом листа 15.07.2019 року №4168, згідно ч.2 ст.77, ч.3.ст.159, ч.5 ст.162, ч.5 ст.243 КАС України, зазначивши закон чи інший нормативно-правовий акт вимоги яких порушено відповідно ст.249 КАС України також відмовлено.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, враховуючи відзив на позов та подані до нього докази, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
ОСОБА_1 09.07.2019 року звернувся до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради із заявою (запитом), яка була зареєстрована за вхідним №699 (а.с.4).
У заяві позивач просив:
1. індивідуальним актом зафіксувати фактичне місце його мешкання за адресою: АДРЕСА_1 за якою він надає соціальні послуги інваліду для складання і надання довідки про склад сім`ї для призначення усіх видів допомоги і забезпечення для нього рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму та захисту свободи пересування, вільного вибору місця проживання та належного розрахунку субсидії на комунальні послуги;
2. надати довідку про склад сім`ї відповідно до складеного акту про місце його мешкання;
3. окремим листом зазначити статі норм права, які забороняють установі індивідуальним актом зафіксувати місце його проживання: АДРЕСА_1 за якою він надає соціальні послуги інваліду для складання і надання довідки про склад сім`ї для призначення усіх видів допомоги маючи повноваження надані ст.ст.3, 6, 8, 19, 33, 46, 60, 68, 71 Конституції України.
З матеріалів справи вбачається, що за результатами розгляду заяви позивача, відповідачем було підготовлено письмову відповідь, в якій роз`яснено відповіді на поставлені питання, викладені позивачем у заяві, та 15.07.2019 року за вихідним №4168 направлено позивачу засобами поштового зв`язку на адресу фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією реєстру витрат конвертів (а.с.58-59).
Не погоджуючись із бездіяльністю відповідача щодо не вжиття заходів по заяві (запиту) від 09.07.2019р. вх.№699, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України «Про звернення громадян» (далі - Закон №393/96-ВР) регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.
За приписами ч.1 Закону №393/96-ВР, громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Відповідно до ч.3 Закону №393/96-ВР, під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.
Статтею 15 Закону №393/96-ВР визначено порядок розгляду заяв (клопотань), за змістом якої органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Заяви (клопотання) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій особисто.
Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.
Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Згідно із ст.19 Закону №393/96-ВР, органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги та на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу.

Судом встановлено, що позивач у своєму зверненні від 09.07.2019 року не зазначив вимоги бути присутнім при розгляді його звернення, тому суд вважає необґрунтованим посилання позивачем у позові про допущення відповідачем бездіяльності щодо не запрошення ОСОБА_1 на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву.

Закон України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» (далі - Закон №1768-III), спрямований на реалізацію конституційних гарантій права громадян на соціальний захист - забезпечення рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму шляхом надання грошової допомоги найменш соціально захищеним сім`ям.

Призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям здійснюється на підставі Закону №1768-III, постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 №250 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям» (далі - Порядок №250) та з урахуванням вимог Інструкції щодо порядку оформлення і ведення особових справ отримувачів всіх видів соціальної допомоги, затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 19.09.2006 №345.

Відповідно до п.п.3, 4 Порядку №250, призначення і виплата соціальної допомоги здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм.Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за зареєстрованим місцем проживання або місцем фактичного проживання уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї.

Соціальна допомога за місцем фактичного проживання призначається за умови неотримання зазначеної допомоги за зареєстрованим місцем проживання заявника. Перевірка відомостей щодо неотримання допомоги здійснюється органами соціального захисту населення з використанням інформаційних систем.

Отже, вищевказаними нормативними документами не передбачено у разі відсутності у заявника зареєстрованого місця проживання складати акт про його фактичне проживання та на його підставі видавати довідку про склад сім`ї, а також призначати допомогу.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що відповідач не мав законних підстав щодо виконання вимоги позивача призначити йому допомогу без реєстрації місця проживання та за відсутності повного пакету документів, а саме довідки з місця реєстрації про склад сім`ї.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача індивідуальним актом зафіксувати фактичне місце його мешкання і надати довідку про склад сім`ї за формою для осіб, які не мають свого житла, суд зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що з питання реєстрації місця проживання та видачі довідки про склад сім`ї позивачу було рекомендовано звернутись до відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Тернівської районної у місті ради за адресою: вул. Короленка, 1а, к.127, враховуючи, що ОСОБА_1 не проживає на вулиці, вказує місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 та за даною адресою мешкає тривалий час, отже, не є бездомним та безпритульним.

Також, відповідачем було повідомлено, що особова справа по виплаті компенсації непрацюючій працездатній особі, яка здійснює догляд за інвалідом І групи, не містить документів, необхідних для здійснення реєстрації місця перебування/проживання. Відповідно до Положення про управління праці та соціального захисту населення виконкому Тернівської районної у місті ради, до повноважень управління не належить визначення місця проживання та надання довідки про склад сім`ї, тому у задоволенні цих вимог суд вважає відмовити.

Згідно ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач фактично проживає за адресою його матері, за якою здійснює догляд, а саме: АДРЕСА_1 , але до теперішнього часу не зареєстрований за місцем проживання за даною адресою. Враховуючи зазначене, у відповідача відсутні підстави призначити йому державну соціальну допомогу як малозабезпеченій сім`ї.

Суд зазначає, що відповідач не обмежує свободу пересування позивача, гарантовану Конституцією України, та не має делегованих повноважень щодо визначення місця його перебування.

Таким чином, суд вважає, що звернення позивача від 09.07.2019 вх.№699 було розглянуто відповідачем всебічно, відповідь надана по всім пунктам питання, повна та у межах наданих відповідачу повноважень, із посиланням на законодавчі акти, у встановлений законодавством строк.

Щодо вимог позивача постановити судом окрему ухвалу, згідно ст.249 КАС України, суд зазначає, що за ч.1 зазначеної норми, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Згідно із ч.2 ст.249 КАС України, у разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Отже, ст.249 КАС передбачено право, а не обов`язок суду приймати рішення щодо винесення окремої ухвали суду, якщо судом буде виявлено під час розгляду справи порушення закону. За результатами розгляду адміністративної справи, судом не встановлено порушення відповідачем закону, тому підстави щодо винесення окремої ухвали - відсутні.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органу владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб`єкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що даний позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись статтями 1, 9, 72-77, 139, 243-246, 250, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до начальника Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради Каретіної Оксани Володимирівни про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.В. Сидоренко