Справа № 520/2521/2020
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2020-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

18 березня 2020 р. Справа № 520/2521/2020
Cуддя Харківського окружного адміністративного суду Тітов О.М., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправною та скасування вимоги ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд: визнати протиправною та скасувати Вимогу про сплату боргу (недоїмки) на загальнообов`язкове державне соціальне страхування №Ф-62У від 20 серпня 2019 року на суму 27814,43 грн.

Ухвалою суду від 26.02.2020 року залишено без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправною та скасування вимоги. Надано позивачу строк - десять календарних днів для усунення недоліків позову шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та належним чином засвідчені докази в обґрунтування заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

На виконання ухвали суду позивачем 13.03.2020 року (вх. № 01-26/20536/2020) надано до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій просить суд визнати причини пропущення строку на звернення до адміністративного суду поважними та поновити строк на звернення до адміністративного суду.

В обґрунтування вказаної заяви позивач зазначив, що 07 жовтня 2019 року отримала вимогу про сплату боргу (недоїмки) на загальнообов`язкове державне соціальне страхування № Ф62У від 20 серпня 2019 року на суму 27814,43 грн. Після отримання вимоги позивач не погодилась з розрахунком суми недоїмки та звернулась до контролюючого органу із заявою про незгоду з вищевказаною вимогою, 09 жовтня 2019 року. На вищезазначену заяву, 29 жовтня 2019 року позивач отримала відповідь від ГУ ДПС у Луганській області. Також позивач зазначив, що 31 жовтня 2019 року припинила підприємницьку діяльність за власним рішенням, про що зроблено запис в державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань (номер запису 4009892, дата запису 31.10.2019). У зв`язку із припиненням підприємницької діяльності було знято з обліку у Слобожанському управлінні ГУ ДПС у Харківській області (номер зняття з обліку: 625). В подальшому, 08 листопада 2019 року до Слобожанського управління ГУ ДПС у Харківській області, позивачем було подано заяву щодо з`ясування заборгованості з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. 20 грудня 2019 року (підтверджується роздруківкою із сайту «Укрпошти» про час перевірки статусу відстеження відправлення) позивачем було отримано із Слобожанського управління ГУ ДПС у Харківській області лист "Про надання інформації", вих. № 5161/ФОП/20-40-50-08-25 від 19 листопада 2019 року, з якого вбачається, що згідно даних АІС «Податковий блок» станом на 31 жовтня 2019 року в інтегрованій картці платника податків по технологічному коду 71040000 лічиться заборгованість з єдиного внеску в сумі 30 568,61 грн. На далі, як зазначає позивач вона почала здійснювати пошуки адвоката та лише у лютому місяці 2020 року уклала договір про надання юридичних послуг. Таким чином, на думку позивача, строк на звернення до адміністративного суду порушено з поважних причин.

Аналізуючи доводи, викладені в заяві про поновлення строку звернення до суду, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає поверненню позивачу з огляду на таке.

Відповідно до положень частин 1 та 2 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина 3 вказаної вище статті).

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків.

Предметом даного позову є визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) на загальнообов`язкове державне соціальне страхування №Ф-62У від 20 серпня 2019 року на суму 27814,43 грн.

У позовній заяві позивач зазначає, що спірну вимогу отримала 07 жовтня 2019 року.

09.10.2019 року позивач звернулась з заявою до податкового органу щодо заборгованості з єдиного соціального внеску.

Листом від 24.10.2019 року № ФОП-748/112-32-51-06 ГУ ДПС у Луганській області повідомила позивача, що згідно інформації, що міститься в АІС "Податковий блок" в інтегрованій картці платника ОСОБА_1 станом на 31.12.2018 року заборгованість з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування складає 21042,92 грн., яка підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. Крім того, вказаним листом повідомлено ОСОБА_1 , остаточну суму боргу по єдиному внеску можливо з`ясувати за новим місцем реєстрації.

08.11.2019 року позивач звернувся до Слобожанського управління ГУ ДПС у Харківській з заявою щодо з`ясування заборгованості з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

20 грудня 2019 року позивачем було отримано із Слобожанського управління ГУ ДПС у Харківській області лист "Про надання інформації", вих. № 5161/ФОП/20-40-50-08-25 від 19.11.2019 року, з якого вбачається, що згідно даних АІС «Податковий блок» станом на 31 жовтня 2019 року в інтегрованій картці платника податків по технологічному коду 71040000 лічиться заборгованість з єдиного внеску в сумі 30 568,61 грн.

Згідно преамбули Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) цей Закон визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

За визначенням, наведеним у пункті 2 частини першої статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Частиною першою статті 2 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

За положеннями частини другої статті 2 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Завдання та функції центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, яким за положеннями пункту 31 частини першої статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» є орган доходів і зборів та його територіальні органи (в частині адміністрування єдиного внеску), права та обов`язки органів доходів і зборів визначені статтями 12, 13, 14 цього Закону.

Відтак, облік платників єдиного внеску, їх права та обов`язки, порядок нарахування, обчислення і строки сплати єдиного внеску, його розмір, повноваження органів доходів і зборів, а також відповідальність за порушення законодавства про збір та облік єдиного внеску визначає виключно Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платник єдиного внеску має право: оскаржувати в установленому законом порядку рішення органу доходів і зборів та Пенсійного фонду та дії, бездіяльність його посадових осіб.

Відповідно до абз. 6 та 9 ч.4 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску. У разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.

Отже положеннями Закону визначений порядок дій платника в разі непогодження із вимогою про сплату боргу з ЄСВ, згідно яких платник єдиного внеску може оскаржити вимогу контролюючого органу протягом 10 календарних днів з дня її отримання як із застосуванням процедури її адміністративного оскарження так і без такої.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 31.01.2019 по справі № 802/983/18-а , від 17.07.2019 по справі № 0740/1050/18, від 08 серпня 2019 року по справі №480/106/19.

Судом встановлено та не заперечується позивачем, що спірну вимогу останнім було отримано 07.10.2019 року.

Разом з тим, позивач не скористався процедурою адміністративного оскарження та не звертався зі скаргою на вимогу про сплату боргу (недоїмки) на загальнообов`язкове державне соціальне страхування №Ф-62У від 20 серпня 2019 року на суму 27814,43 грн. до ДПС України.

Отже рішення за результатами адміністративного оскарження податковим органом не приймалось.

У позовній заяві позивач зазначає, що у період з 09 жовтня 2019 року по 20 грудня 2019 року між сторонами проводилось узгодження суми недоїмки, а тому не було оскаржено Вимогу контролюючого органу у встановлений законом строк.

Натомість, будь-яких належних та допустимих доказів неможливості звернутись до суду за захистом порушеного права з 21.12.2019 (дата отримання листа Слобожанського управління ГУ ДПС у Харківській області вих. № 5161/ФОП/20-40-50-08-25 про заборгованість з ЄСВ) позивачем до позовної заяви не приєднано.

Разом з тим, до суду позивач звернувся з даним позовом лише 25.02.2020 року, тобто з пропуском десятиденного строку звернення до суду, встановленого ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

За приписами частини першої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно із частиною другою статті 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Так, наведені у заяві про поновлення строку звернення до суду підстави такі, як скрутне матеріальне становище та тривалий пошук адвоката для надання правової допомоги, суд до уваги не бере, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо зазначених підстав.

Суд наголошує, що інститут строків в адміністративному процесі покликаний дисциплінувати учасників адміністративних правовідносин та сприяти досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулювати учасників адміністративного процесу добросовісно користуватися своїми правами та виконувати обов`язки.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 28.03.2018 в адміністративній справі № 809/1087/17, 22.11.2018 в адміністративній справі № 815/91/18 та 13.03.2019 в адміністративній справі № 820/3170/16.

Відтак твердження позивача про те, що строк звернення до адміністративного суду ним пропущено з поважним причин, суд вважає необґрунтованими.

Суд звертає увагу, що поважність причин пропуску строку звернення до суду може бути врахована судом лише у випадку наявності обставин, що є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 28.02.2019 у справі №826/17879/17.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про недостатність вказаних позивачем причин пропуску строку звернення до суду для визнання їх поважними, відтак у суду відсутні підстави для поновлення строку звернення до суду із заявлених підстав.

Беручи до уваги ту обставину, що позивачем не надано суду доказів, які б свідчили про існування обставин, що об`єктивно перешкоджали йому звернутись з даним позовом до суду у межах строків, встановлених законом, а судом з позовної заяви та доданих до неї матеріалів не встановлено підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає поверненню.

Пунктом 9 частини четвертої статті 169 КАС України визначено, що позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу (якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними).

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до приписів частини восьмої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись положеннями ст. ст. 122, 123, 169, 241, 248, 256, 294, 295, КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправною та скасування вимоги - повернути позивачу.

Копію ухвали разом із позовною заявою й усіма доданими до неї документами надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя О.М.Тітов