Справа № 431/2529/16-а
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2020-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

20 березня 2020 року

м. Київ

справа № 431/2529/16-а

адміністративне провадження № К/9901/10924/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стародуба О.П.,

суддів - Єзерова А.А., Кравчука В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Старобільському районі Луганської області на постанову Старобільського районного суду Луганської області від 22.06.2016р. (суддя - Сергєєв В.М.) та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 06.09.2016р. (судді - Компанієць І.Д., Ляшенко Д.В., Ястребова Л.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Старобільському районі Луганської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо забезпечення його протезом та іншими додатковими засобами індивідуальної реабілітації, призначення виплат за побутовий догляд з 01.10.2015р.;

зобов`язати відповідача забезпечити його протезом та іншими додатковими засобами індивідуальної реабілітації, призначити виплати за побутовий догляд на підставі його заяви і доданих до неї документів від 18.11.2015р.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він є інвалідом праці І групи, звернувся до відповідача із письмовою заявою щодо забезпечення його протезом та іншими додатковими засобами індивідуальної реабілітації та за призначенням виплат за побутовий догляд. Відповідач протиправно відмовив у задоволенні його заяви, запропонувавши оформити індивідуальну програму реабілітації та надати її до відділення. Вважає, що ним надано всі необхідні документи для забезпечення його протезом та іншими додатковими засобами індивідуальної реабілітації, призначення виплат за побутовий догляд. Рекомендація відповідача оформити індивідуальну програму реабілітації фактично означає необхідність проходження ним МСЕК, яку він проходив і має довідку про її проходження, довідка на даний час є дійсною і в ній зазначено види необхідного догляду і засобів реабілітації, довідка на підтвердження групи інвалідності є безстроковою. Посилається на те, що відповідачем допущено по відношенню до нього протиправну бездіяльність, та порушено його право на забезпечення засобами реабілітації та догляду.

Постановою Старобільського районного суду Луганської області від 22.06.2016р. позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Старобільському районі Луганської області щодо забезпечення позивача протезом та іншими додатковими засобами індивідуальної реабілітації, призначення виплат за побутовий догляд з 01.10.2015р.

Зобов`язано виконавчу дирекцію Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Старобільському районі невідкладно забезпечити позивача протезом та іншими додатковими засобами індивідуальної реабілітації та призначити виплати за побутовий догляд на підставі заяви позивача від 18.11.2015р.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 06.09.2016р. скасовано постанову в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача та в цій частині прийнято нову постанову.

Скасовано постанову виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Старобільському районі Луганської області від 25.11.2015р. про відмову позивачу в призначенні страхових виплат на медичну та соціальну допомогу.

В іншій частині постанову суду першої інстанції залишено без змін.

З ухваленими у справі рішеннями не погодився відповідач, звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просив їх скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що довідки, які надав позивач, складені з порушеннями, тому відділення Фонду запропонувало їх усунути шляхом проходження переогляду МСЕК, оскільки у висновку МСЕК від 13.06.1997р. №192140, який надав позивач, не зазначена необхідність у протезі. У наданій довідці вказано, що позивач потребує постійного стороннього догляду, а виписка з Акту огляду у ВТЕК не є підставою для задоволення заяви позивача про забезпечення його протезом та іншими додатковими засобами індивідуальної реабілітації.

Посилається на те, що для надання інших видів допомоги та протезування необхідно привести у відповідність висновок МСЕК з обов`язковим вказанням протезування, відповідач позбавлений можливості відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» замовити для позивача протез, тому як необхідність у протезі не вказана у висновку МСЕК.

У запереченні на касаційну скаргу позивач просив залишити її без задоволення, а судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, в ході розгляду справи по суті судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач працював у ВО «Ворошиловградтепловоз» канавщиком у фасонносталеливарному цеху у сталеплавильному відділенні на ділянці підготовки ковшів.

Відповідно до Акту №235 від 12.04.1988р. про нещасний випадок на виробництві позивач під час виконання підготовки певної ділянки заливки канавки до прийому чергової плавки внаслідок самовільного падіння злитку отримав закритий подвійний перелом лівої гомілки зі зміщенням, розрив підколінної артерії зліва. (а.с. 17 - 18)

Згідно довідки Луганського обласного центру МСЕК серії №192140 від 13.06.1997р. позивачу встановлено 100% ступінь втрати професійної працездатності, з 01.08.1997р. безстроково, переогляду не підлягає, потребує постійний сторонній догляд. (а.с. 10)

Відповідно до довідки МСЕК серії 2-18АВ №192140 від 13.06.1997р. позивачу при повторному огляді встановлено І групу інвалідності (підгрупу «Б») безстроково. Потребує постійного стороннього догляду. (а.с. 12)

Згідно довідки Луганського обласного центру МСЕК серії №192140 від 17.02.2000р. позивач потребує протезування протезом, виробленим підприємством України. Підставою для цього є Акт №3-26 огляду у ВТЕК. (а.с. 11)

19.02.2015р. позивач звернувся до відповідача із заявою про отримання соціальних виплат на постійний сторонній догляд та побутове обслуговування. До заяви додано довідку Ленінської МСЕК від 19.06.1997р. без серії №192140, в якій визначено з додаткових видів допомоги тільки постійний сторонній догляд, а також індивідуальну програму реабілітації від 25.09.2013р. №1363, в якій визначено потребу в постійному сторонньому догляді, побутовому обслуговуванні та протезуванні. (а.с. 85)

На підставі поданої позивачем заяви, останньому призначено та виплачено суми страхових виплат на медичну та соціальну допомогу, в тому числі виплати на постійний сторонній догляд і побутове обслуговування.

Згідно довідки Лікарсько-консультаційна комісія ВКК Новоайдарського РТМО від 21.09.2015р. №536 позивач потребує забезпеченням протезом та іншими додатковими засобами. (а.с. 13)

Відповідно до Індивідуальної програми реабілітації інваліда МСЕК від 01.10.2015р. №693 позивач потребує, з-поміж іншого, протез. (а.с. 14 - 15)

18.11.2015р. позивач звернувся до відповідача із заявою про забезпечення його протезом та іншими додатковими засобами індивідуальної реабілітації відповідно до карти індивідуальної програми реабілітації, виданої МСЕК м. Сєвєродонецька 01.10.2015р. на підставі безстрокової довідки про встановлення інвалідності І групи № 192140 від 13.06.1997р. та на підставі результатів огляду Ленінської МСЕК м. Луганська від 08.02.2000р. згідно Акту №3-26 (доповнення до довідки № 192140 ), де вказано потребу у додаткових видах допомоги, протезування та постійного стороннього догляду. (а.с. 153)

Листом від 25.11.2015р. №Б-7/01 відповідач повідомив позивача про те, що відповідно до пункту 2.11 наказу МОЗ від 05.06.2012р. №420 потреба потерпілих, зокрема, у забезпеченні протезами та постійним стороннім доглядом встановлюється на визначений термін. Згідно пункту 2.5 Положення про організацію, забезпечення та фінансування необхідних видів догляду за потерпілими внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для взяття на облік потерпілий повинен подати в тому числі копію висновку МСЕК про потребу у забезпеченні необхідними видами догляду. Проте у наданій позивачем виписці до Акту огляду МСЕК від 13.06.1997р. №192140, по якій призначені та виплачуються страхові виплати, у додаткових видах допомоги визначено лише «потребує постійного стороннього догляду». (а.с. 16)

Крім того, повідомлено про те, що відповідно до пункту 3.2. Положення про забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації потерпілих внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання при поданні заяви про взяття на облік необхідно надати, зокрема, копію висновку МСЕК про встановлення інвалідності та для забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації. При цьому запропоновано оформити індивідуальну програму реабілітації та надати її до відділення.

Постановою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Старобільському районі Луганської області від 25.11.2015р. №1218/2478/2478 позивачу відмовлено у призначенні страхових виплат на медичну та соціальну допомогу, а саме - витрат на протезування та побутове обслуговування, у зв`язку з відсутністю у виписці з Акту огляду МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках потреби у наданні медичної та соціальної допомоги від 13.06.1997р. №192140 зазначеної потреби в протезуванні та побутовому обслуговуванні. (а.с. 163)

Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною позивач звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що у позивача є всі документи для постановки його на облік за місцем проживання, надання протезу та інших додаткових засобів індивідуальної реабілітації та для призначення виплат за побутовий догляд. Висновок МСЕК про встановлення інвалідності для інвалідів не суперечить індивідуальній програмі реабілітації, так як висновки щодо визначення ступеню втрати професійної працездатності у процентах, потрібність у додаткових видах допомоги та протезування протезом були зроблені в одному провадженні за №192140.

Змінюючи постанову суду першої інстанції, апеляційний суд виходив з того, що для забезпечення необхідними видами догляду заявник повинен до заяви надати певні документи: копію паспорту, висновки МСЕК про встановлення інвалідності та про потребу в забезпеченні необхідними видами догляду, індивідуальну програму реабілітації. Наданими позивачем до заяви від 18.11.2015р. документами, зокрема довідками МСЕК №192140 серії 2-18АВ від 13.06.1997р., №192140 від 17.02.2000р., індивідуальною програмою реабілітації інваліда №693 від 01.10.2015р., підтверджується як інвалідність позивача, так і потреба в протезуванні та побутовому обслуговуванні.

Крім того, апеляційний суд виходив з того, що оскільки постанова відповідача від 25.11.2015р. породжує для позивача певні правові наслідки у вигляді відмови в призначенні певних страхових виплат, висновки цього рішення є обов`язковими для позивача, а тому виходячи з межі позовних вимог на підставі статті 11 КАС України постанова підлягає скасуванню.

З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи, а мотиви та доводи наведені у касаційній скарзі, висновки судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують і є безпідставними з наступних доводів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», тут і далі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, загальнообов`язкове державне соціальне страхування - це система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення, страхові виплати та надання соціальних послуг застрахованим особам за рахунок коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Згідно частини 3 статті 42 цього Закону Фонд фінансує витрати на медичну та соціальну допомогу, у тому числі на додаткове харчування, придбання ліків, спеціальний медичний, постійний сторонній догляд, побутове обслуговування, протезування, медичну реабілітацію, санаторно-курортне лікування, придбання спеціальних засобів пересування тощо, якщо потребу в них визначено висновками МСЕК та індивідуальною програмою реабілітації інваліда (у разі її складення). Фонд організовує цілеспрямоване та ефективне лікування потерпілого у власних спеціалізованих лікувально-профілактичних закладах або на договірній основі в інших лікувально-профілактичних закладах з метою якнайшвидшого відновлення здоров`я застрахованого.

Відповідно до пункту 32 Положення про медико-соціальну експертизу (затв. постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.1992р. №83, чинної на час встановлення позивачу інвалідності) медико-соціальні експертні комісії видають особам, визнаним інвалідами, довідки МСЕК та індивідуальні реабілітаційні програми і в триденний строк надсилають копії цих документів відділу соціального забезпечення рай(міськ)виконкому, на території якого проживає інвалід. Копія програми надсилається також підприємству, установі, організації, яка зобов`язана надавати соціальну допомогу і здійснювати реабілітацію інваліда.

Форми документів, що використовуються у роботі медико-соціальних експертних комісій, затверджуються Міністерством охорони здоров`я України.

Відповідно до пункту 24 Положення про медико-соціальну експертизу (затв. постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009р. №1317, чинної станом на час виникнення спірних правовідносин) комісія видає особі, яку визнано особою з інвалідністю або стосовно якої встановлено факт втрати професійної працездатності, довідку та індивідуальну програму реабілітації і надсилає у триденний строк виписку з акта огляду комісії органові, в якому особа з інвалідністю перебуває на обліку як отримувач пенсії чи державної соціальної допомоги (щомісячного довічного грошового утримання), що призначається замість пенсії, та разом з індивідуальною програмою реабілітації - органові, що здійснює загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виписку з акта огляду комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках та потреби у наданні додаткових видів допомоги.

В ході розгляду справи судами встановлено, що позивач, як особа з інвалідністю, у встановленому законом порядку звернуся до відповідача за отриманням соціальних послуг та надав необхідні для цього документи.

Надані позивачем документи МСЕК містили передбачені законодавством дані, необхідні для надання додаткових видів допомоги, відповідач протиправно відмовив у наданні позивачу такої допомоги, а тому суди попередніх інстанцій обгрунтовано прийняли рішення про задоволення позову.

Посилання відповідача в обґрунтування касаційної скарги на відсутність саме у виписці з акту огляду МСЕК висновків про потребу в додаткових видах допомоги є безпідставним і висновки судів попередніх інстанцій не спростовує, оскільки в ході розгляду справи судами встановлено, що такі висновки містились, як у виписці з акту огляду МСЕК, так і у виданих позивачу довідках МСЕК, що не суперечить наведеним вище нормам законодавства, в т.ч. з питань організації діяльності МСЕК.

Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, оскільки при ухваленні судових рішень суди першої та апеляційної інстанцій правильно застосували норм матеріального права, порушень норм процесуального права не допустили, тому суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень - без змін.

Керуючись статтями 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Старобільському районі Луганської області залишити без задоволення, а постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 06.09.2016р. та змінену постанову Старобільського районного суду Луганської області від 22.06.2016р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

А.А. Єзеров

В.М. Кравчук