Справа № 300/351/20
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2020-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" березня 2020 р. справа № 300/351/20
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Микитюка Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання до їх вчинення, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі також позивач, ОСОБА_1 ), 13.02.2020 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі також відповідач, ГУПФУ в Івано-Франківській області) про визнання дій неправомірними та зобов`язання до їх вчинення.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.02.2020 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.29-30).
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачу в 2019 році виповнилося 55 років. Оскільки за період своєї трудової діяльності працював повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці на посадах електрозварника ручної зварки та слюсарем по ремонту апаратурного обладнання РБМУ №6 тресту "Калушхімремонт" та з 02.01.1992 по 18.08.1995 електрозварником ОПФ фірма "Барва", та професії передбачені Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників відповідно до Постанови КМУ СРСР №10 від 26.01.1991 та постановою КМУ від 11.03.1994 №162, а тому отримав право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2. 30.09.2019 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Однак у призначенні пільгової пенсії йому відмовлено, що підтверджується листом відповідача від 27.12.2019 №141. Позивач вважає дії відповідача у призначенні йому пенсії неправомірними та просить суд зобов`язати відповідача зарахувати до стажу роботи за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників період роботи на посадах електрозварника ручної зварки та слюсарем по ремонту апаратного обладнання БРМУ №6 тресту "Калушхімремонт " з 10.08.1984 по 17.04.1987, з 23.06.1987 по 10.03.1989, з 22.11.1989 по 30.12.1991 та з 22.08.1992 по 18.08.1995 електрозварником ОПФ фірма "Барва" та призначити йому пенсію за віком за Списком №2 з 30.09.2019.
На адресу суду 05.03.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому проти заявлених у позовній заяві вимог заперечив та просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю (а.с.35-41).
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та відзив на позовну заяву, встановив наступне.
30.09.2019 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Головне управління ПФУ в Івано-Франківській області своїм листом за вих. №141 від 27.12.2019 у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 у віці 55 років відмовлено.
У даній відмові зокрема зазначено, що відповідно до п. б статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із змінами внесеними Законом України від 02.03.15 №213-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, професій, посад і показників затверджених постановою Кабінету Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 27 років 6 місяців, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.
Згідно поданих позивачем документів страховий стаж становить 33 роки 1 місяць 23 дні, та підтверджено стаж роботи на пільгових умовах 3 роки 3 місяці 16 днів, що є менше ніж передбачено законодавством. До стажу роботи позивачу враховано періоди, а саме:
- з 01.10.1981 по 09.06.1982 робота на 63 котельно - зварочному заводі;
- з 17.06.1982 по 29.05.1984 військова служба;
- з 10.08.1984 по 17.04.1987 робота в Будівельно-монтажному управлінні №6 Трест "Калушхімремонт";
- з 11.05.1987 по 08.06.1987 робота в радгоспі;
- з 23.06.1987 по 10.03.1989 робота в Будівельно-монтажному управлінні №6 Трест "Калушхімремонт";
- з 17.03.1989 по 20.10.1989 робота в радгоспі;
- з 22.11.1989 по 30.12.1991 робота в Будівельно-монтажному управлінні №6 Трест "Калушхімремонт";
- з 02.01.1992 по 21.08.1992 робота в ОПФ "Барва" по СП №2;
- з 22.08.1992 по 18.08.1995 робота в фірмі "Барва";
- з 10.09.1996 по 20.12.1996 робота в виробничому управлінні комерційного господарства "Укотехпром";
- з 21.12.1996 по 16.08.1999 робота в виробничому управлінні комерційного господарства "Екотехпром" по СП№2;
- з 01.07.2002 по 30.04.2018 догляд за інвалідом;
- з 01.05.2018 по 31.08.2019 робота в ВО "Карпати".
До пільгового стажу роботи не враховано період роботи з 10.08.1984 по 17.04.1987, з 23.06.1987 по 10.03.1989 та з 22.11.1989 по 30.12.1991 в Будівельно-монтажному управлінні №6 Трест "Калушхімремонт", оскільки ним не надано уточнюючу довідку (а.с.7-8).
Вважаючи вказані дії відповідача неправомірними, позивач звернувся до суду з позовною заявою.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Згідно з статтею 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
Згідно підпункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону
У відповідності з пунктом 16 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.
Відповідно до пункту "б" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Згідно з абзацом другим пункту "б" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування":
чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи;
жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.
У відповідності до ч.1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Така ж норма міститься в п. 1 "Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637.
Згідно п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 , а саме:
- записи №5-9 - з 10.08.1984 прийнятий на роботу слюсарем по ремонту апаратного обладнання Тресту "Калушхімремонт" (наказ №91-к від 10.08.1984) 17.04.1987 звільнений з роботи (наказ №42-к від 17.04.1987);
- записи №12-14 з 23.06.1987 прийнятий на роботу електрозварщиком ручної зварки третього розряду БМУ №6 Тресту "Калушхімремонт" (наказ №67-к від 23.06.1987) 10.03.1989 звільнений за власним бажанням (наказ №29-к від 10.03.1989);
- записи №17-19 з 22.11.1989 прийнятий на роботу електрозварщиком по 5 розряду на дільницю №1 (наказ 153-к від 22.11.1989) 30.12.1991 звільнений за власним бажанням БМУ №6 Тресту "Калушхімремонт" (наказ №154-к від 30.12.1991) (а.с.9-12).
Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Абзацом 1 пункту 20 Порядку визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).
У матеріалах справи містяться довідки, а саме: архівна довідка архівного відділу Калуської міської ради №01.7-01/895 від 25.09.2019, згідно якої ОСОБА_1 був прийнятий слюсарем по ремонту апаратурного обладнання 3 розряду дільниці №3 (ТОС) ремонтно-будівельного-монтажного управління №1 м. Калуша тресту "Калушхімремонт", з 10.08.1984 (наказ від 10.08.1984 №91/К 1), з 17.04.1987 ОСОБА_1 , електрозварник ручної зварки 3 розряду дільниці №1 Будівельно-монтажного управління №6 тресту тресту "Калушхімремонт" м. Івано-Франківськ, звільнений відповідно до ст. 38 КЗпП УРСР (за власним бажанням) (наказ від 17.04.1987 №42-к), ОСОБА_1 був прийнятий електрозварником ручної зварки 3 розряду дільниці №1 Будівельно-монтажного управління №6 тресту "Калушхімремонт", м. Івано-Франківськ, з 23.06.1987 (наказ від 23.06.1987 №67-к 1), з 10.03.1989 ОСОБА_1 ел. зварник 4 розряду дільниці №3 будівельно-монтажного управління №6 тресту "Калушхімремонт" м. Івано-Франківськ, звільнений, відповідно до ст. 38 КЗпП УРСР (за власним бажанням) (наказ від 10.03.1989 №291-К 2), ОСОБА_1 був прийнятий ел. зварником 4 розряду дільниці №1 Будівельно-монтажного управління №6 тресту "Калушхімремонт", м. Івано-Франківськ, з 22.11.1989 (наказ від 22.11.1989 №153-к 1), з 30.12.1991 ОСОБА_1 електрозварник 4 розряду дільниці №1 будівельно-монтажного управління №3 тресту "Калушхімремонт" м. Івано-Франківськ, звільнений, відповідно до ст. 38 КЗпП УРСР (за власним бажанням) (наказ від 30.12.1991 №154-К 1) (а.с.16 та зворотна сторона).
Архівна довідка архівного відділу Калуської міської ради №01.7-01/896 від 25.09.2019, згідно якої в документах архівного фонду Ремонтно-будівельно-монтажного управління тресту "Калушхімремонт" м. Івано-Франківськ, в особових картках (ф. П-2) звільненого працівника за 1987, 1991 роки ОСОБА_1 за період 1984-1991 роки надання відпусток без збереження заробітної плати не зазначено (а.с.17).
Архівна довідка архівного відділу Калуської міської ради №01.7-01/897 від 25.09.2019, згідно якої підтвердити роботу ОСОБА_1 повний робочий день в шкідливих умовах праці за період 1984-1991 немає можливості, у зв`язку з відсутністю в документах фонду Ремонтно-будівельно-монтажного управління №1 м. Калуша тресту "Калушхімремонт" будівельно-монтажного управління №6 тресту "Калушхімремонт" м. Івано-Франківськ, будівельно-монтажного управління №3 тресту "Калушхімремонт" м. Івано-Франківськ табелів виходу працівників на роботу. Також відсутні документи з атестації робочих місць за зазначений період (а.с.18).
Архівна довідка архівного відділу Калуської міської ради №01.7-01/899 від 25.09.2019, згідно якої в документах архівного фонду Ремонтно-будівельно-монтажного управління тресту "Калушхімремонт", будівельно-монтажного управління №6 тресту "Калушхімремонт" м. Івано-Франківськ в особових рахунках на видачу заробітної плати робітникам і службовцям за серпень 1984-грудень 1988 рр. значиться слюсарем по рем. ел. зварником ОСОБА_1 (а.с.20).
Архівна довідка архівного відділу Калуської міської ради №01.7-01/900 від 25.09.2019, згідно якої в документах архівного фонду Будівельно-монтажного управління №3 тресту "Калушхімремонт" м. Івано-Франківськ, в особових рахунках на видачу заробітної плати робітникам і службовцям за січень березень, листопад 1989 грудень 1991 рр. значиться ел. зварником ОСОБА_1 (а.с.21).
Розділом XXXII Загальні професії Списку №2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, передбачалися електрозварники та їх підручні, а також слюсарі-ремонтники.
Розділом XXXIII Загальні професії Списку №2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №210, передбачалася посада "електрозварник" та "слюсарі-ремонтники".
Вказаний факт роботи позивача електрозварника ручної зварки та слюсаря по ремонту апаратного обладнання БРМУ тресту "Калушхімремонт" з 10.08.1984 по 17.04.1987, з 23.06.1987 по 10.03.1989 та з 22.11.1989 по 30.12.1991 з особливо-шкідливими умовами праці, підтверджується архівною довідкою архівного відділу Калуської міської ради №01.7-01/895 від 25.09.2019, яка за змістом відповідає вимогам встановленим пунктом 20 згаданого вище Порядку до уточнюючої довідки, оскільки містить всі передбачені у ньому відомості (а.с. 16).
Відповідно до п. 1-2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року №442 (далі Порядок) та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року №41 (далі Методичні рекомендації).
Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.
Отже, необхідними умовами для виникнення права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.
Одночасно стаж пільгової роботи підтверджується результатами атестації робочих місць за умовами праці після 22 серпня 1992 року.
Таким чином, професії електрозварника ручної зварки та слюсаря по ремонту апаратного обладнання в спірний період була передбачена у всіх Списках №2 за 1956 та 1991 роки. При цьому, робота позивача на посаді електрозварника ручної зварки та слюсарем по ремонту апаратного обладнання з 10.08.1984 по 17.04.1987, з 23.06.1987 по 10.03.1989 та з 22.11.1989 по 30.12.1991 не вимагає підтвердження атестації робочого місця.
Що стосується атестації робочого місця позивача за період з 22.08.1992 по 18.08.1995 за професією електрозварник, суд зазначає слідуюче.
Відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 пенсії за віком на пільгових умовах призначаються за результатами атестації робочих місць, яка також надає інші пільги і компенсації, передбачені законодавством, а саме надбавка за роботу в зазначених умовах, право на скорочений робочий день, додаткову відпустку й одержання лікувально-профілактичного лікування. Атестація повинна проводитися на підприємстві не рідше одного разу на п`ять років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. Контроль за проведенням атестації, правильністю застосування Списків покладено на Державну експертизу умов праці.
Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації) визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.
Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.
У пункті 4.2 зазначеного Порядку застосування списків йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.
Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.
Пунктами 1 та 2 наказу Івано-Франківської фірми "Барва" №248 від 31.05.1994 "Про атестацію робочих місць за умовами праці" зазначено, затвердити Перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій, посад працівників, яким підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення згідно Списків №1 і №2, затвердити Перелік професій та посад працівників фірми, яким пільги по пенсійному забезпеченні надаються за рахунок коштів фірми згідно ч.4 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (а.с. 24).
Суд зазначає, що та обставина, що професія на якій працював позивач повний робочий день в шкідливих умовах праці не заперечується відповідачем у листі-відповіді від 27.12.2019 №141 (а.с. 7-8).
Таким чином, записами у трудовій книжці підтверджено характер роботи і стаж, який дає позивачу право на зарахування до пільгового стажу за списком №2 період роботи з 22.08.1992 по 18.08.1995 електрозварником ОПФ фірма "Барва".
Також, суд враховує, що аналогічна правова позиція висловлена в постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.05.2019 у справі №857/3683/19 (перша інстанція №300/140/19)
Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З огляду на викладене, суд вважає, що Головним управлінням ПФУ в Івано-Франківській області, всупереч вимогам КАС України, не доведено правомірності винесення рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, в той час як позивачем позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами, а тому адміністративний позов підлягає до задоволення.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 840,80 грн., що підтверджується квитанцією №5102-13-019/С від 13.02.2020 року.
Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 - неправомірними.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників період роботи на посадах електрозварника ручної зварки та слюсарем по ремонту апаратного обладнання РБМУ №6 тресту "Калушхімремонт" з 10.08.1984 по 17.04.1987, з 23.06.1987 по 10.03.1989, з 22.11.1989 по 30.12.1991 та з 22.08.1992 по 18.08.1995 електрозварником ОПФ фірма "Барва" та призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з 30 вересня 2019.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), АДРЕСА_1 ;

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76018 ).

Суддя Микитюк Р.В.