Справа № 320/6925/19
Суддя: Басай О.В.
Дата ухвалення: 2020-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2020 року м. Київ №320/6925/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Басая О.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до виконувача обов`язків заступника начальника Головного управління ДПС у Київській області Войтюка Віталія Миколайовича та Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування наказу,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з позовом до виконувача обов`язків заступника начальника Головного управління ДПС у Київській області Войтюка Віталія Миколайовича та Головного управління ДПС у Київській області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ виконувача обов`язків заступника начальника Головного управління ДПС у Київській області Войтюка Віталія Миколайовича від 04.11.2019 №526 про проведення документальної планової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ;

- визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Київській області з проведення документальної планової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що при прийнятті оскаржуваного рішення контролюючим органом, на думку позивача, порушено встановлений законом порядок прийняття рішення про проведення документальної планової виїзної перевірки платника податків. Так, позивач стверджу, що оскільки початок перевірки припадає на 14.11.2019, останнім днем коли він мав би отримати наказ про її проведення є 03.11.2019. Крім того, на думку позивача, оскаржуваний наказ та дії з проведення перевірки є протиправними, оскільки у повідомленні про проведення перевірки не було зазначено посаду та прізвище посадової особи, яка проводитиме перевірку.

Київський окружний адміністративний суд 23.12.2019 постановив ухвалу про залишення позовної заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 без руху, у якій зазначив недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення та встановив строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення копії даної ухвали позивачу.

Позивач усунув недоліки позовної заяви у встановлений судом строк.

Ухвалою від 20.01.2020 Київський окружний адміністративний суд відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Представником ГУ ДПС у Київській області подано до суду письмовий відзив на позовну заяву в якому просить відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що оскаржуваний наказ та дії є правомірними, а позивачем невірно розтлумачено положення ПК України щодо порядку призначення та проведення документальної планової перевірки платника податків.

Позивачем подано до суду письмову відповідь на відзив представника ГУ ДПС у Київській області на позов, у якій стверджується про те, що контролюючим органом не було дотримано вимог закону щодо вручення платнику податків копії наказу про проведення перевірки не менше ніж за 10 календарних днів до дня проведення перевірки та надіслання відповідного наказу рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Також позивач заперечив, що наказ про проведення перевірки йому було надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення та стверджує, що даний наказ ним виявлено у поштовій скриньці 08.11.2019, а підпис на повідомленні про вручення рекомендованого поштового відправлення, копію якого надано відповідачем, йому не належить.

Виконувачем обов`язків заступника начальника Головного управління ДПС у Київській області Войтюком В.М. відзиву на позов до суду не подано.

У судовому засіданні 10.03.2020 судом прийнято рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження на підставі наявних доказів, про що постановлено протокольну ухвалу.

Дослідивши позовну заяву, відзив відповідача на позов, наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, має статус платника податків.

На підставі пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 77.1 ст. 77 ПК України, п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України від 02.12.2010 №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" наказом виконувача обов`язків заступника начальника Головного управління ДПС у Київській області Войтюка В.М. від 04.11.2019 №526 призначено проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 з 14.11.2019 тривалістю 10 робочих днів (том 1, а.с. 4).

Вважаючи вказаний наказ та дії ГУ ДПС у Київській області з проведення документальної планової виїзної перевірки протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку виз назначені Законом України від 02.12.2010 №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Податкові органи - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, його територіальні органи (п. 3-1 ч. 1 ст. 1 Закону).

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених п. 41.1 ст. 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (п. 75.1. ст. 75 ПК України).

Підпунктом 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Порядок проведення документальних планових перевірок платників податків визначено ст. 77 ПК України.

Згідно з п. 77. 1 ст. 77 ПК України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

З розміщеного на офіційному веб-сайті Державної фіскальної служби України Плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків на 2019 рік судом встановлено, що позивача було включено до Розділу ІІІ плану-графіка "Документальні планові перевірки фізичних осіб" на листопад 2019 року (http://sfs.gov.ua/diyalnist-/plani-ta-zviti-roboti-/plani-ta-zviti-roboti/367929.html).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у виконувача обов`язків заступника начальника Головного управління ДПС у Київській області Войтюка В.М. було право приймати наказ від 04.11.2019 №526 про призначення проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 .

Щодо доводів позивача про порушення контролюючим органом встановленого законом 10-денного строку для вручення наказу про проведення перевірки, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 77.4 ст. 77 ПК України про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Отже, законом передбачено право посадових осіб контролюючого органу на проведення документальної планової перевірки платника податків як у випадку вручення не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення перевірки під розписку копії наказу про проведення документальної планової перевірки та письмового повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки, так і у випадку їх надіслання не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення перевірки платнику податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З матеріалів справи судом встановлено, що наказ від 04.11.2019 №526 про призначення проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 та повідомлення від 04.11.2019 №98/10-36-33-04 було надіслано позивачу 04.11.2019 рекомендованим поштовим відправленням №830 та отримано останнім особисто 06.11.2019, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: фотокопією повідомлення та фіскального чеку від 04.11.2019 (том 1, а.с. 53), повідомлення про вручення вказаного рекомендованого поштового відправлення (том 1, а.с. 52), трекінгом поштового відправлення.

З цих же підстав суд вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що про проведення перевірки з 14.11.2019 він повинен був бути повідомлений не пізніше 03.11.2019.

При цьому, позивачем не надано суду будь-яких доказів на спростування вказаних обставин окрім твердження про те, що підпис на корінці рекомендованого поштового відправлення №830 зроблено сторонньою особою.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у даному випадку контролюючим органом було дотримано вимоги закону щодо повідомлення платника податків про проведення перевірки.

Щодо доводів позивача про порушення контролюючим органом вимог п. 81.1. ст. 81 ПК України у зв`язку з тим, що у письмовому повідомленні про проведення перевірки не було зазначено посаду та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку, суд зазначає наступне.

Умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок визначено ст. 81 ПК України.

Згідно з п. 81.1 ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Отже, даною нормою не визначено вимоги до письмового повідомлення про проведення перевірки.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оскільки позивачем не надано суду доказів на підтвердження обґрунтованості позовних вимог з одночасним повним та належним виконанням відповідачем обов`язку щодо доказування правомірності своїх дій та рішень, адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Басай О.В.