Справа № 0440/6192/18
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2020-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 0440/6192/18
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Кобаля М.І.

За участю секретаря: Гайворонського В.М.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 грудня 2019 року, суддя Костенко Д.А., у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним і скасування рішення в частині, зобов`язання вчинити дії,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України, в якому просить: визнати протиправним і скасувати п. 5 рішення Міноборони про відмову позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності ІІ групи, оформленого протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 23.02.2018 року №21; зобов`язати Міноборони призначити і виплатити позивачу одноразову грошову допомогу, у зв`язку із встановленням йому інвалідності II групи з 01.12.2017 року внаслідок поранення, контузії та захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, в розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, станом на 01.01.2017 року відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військово-службовців та членів їх сімей" і постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2018 року справу передано за підсудністю до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 вересня 2018 року прийнято справу до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено провести у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 грудня 2019 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано пункт 5 рішення Міністерства оборони України про відмову майору ОСОБА_1 у при значенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності ІІ групи, оформленого протоколом засідання Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 23.02.2018 року №21. Зобов`язано Міністерство оборони України призначити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності з 01.12.2017 року внаслідок поранений, контузії та захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, станом на 01.01.2017 року. Зобов`язано Міністерство оборони України провести виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалід-ності з 01.12.2017 року внаслідок поранений, контузії та захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, в розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, станом на 01.01.2017 року, з урахуванням проведених виплат. Відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову в іншій частині.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав для задоволення клопотання про вихід із письмового провадження та проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.

В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 у період з 21.08.2014 року по 31.08.2014 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції (АТО), забезпечення її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цінності України в районі проведення АТО біля міста Іловайськ Донецької області, що підтверджується копією довідки Військової частини п/п НОМЕР_1 від 06.11.2014 року №148 (а.с. 17).

Згідно з копією довідки МСЕК серія АГ №0000630 від 19.03.2015 року (а.с. 22) позивачу визначено ступінь втрати професійної працездатності 25% внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби.

Відповідно до копії довідки до акту огляду МСЕК Серії 12 ААА №072658 від 20.12.2016 року (а.с. 26) позивачу при первинному огляді встановлено ІІІ групу інвалідності з 28.11.2016 року, що настала внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини. Інвалідність встановлена на строк до 01.12.2017 року.

Згідно з копією довідки до акту огляду МСЕК Серії 12 ААА №731245 від 05.12.2017 року (а.с. 28) позивачу при повторному огляді встановлено ІІ групу інвалідності з 01.12.2017 року, що настала внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини. Інвалідність встановлена на строк до 01.12.2018 року.

Позивач звернувся до Міноборони із заявою про призначення і виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням ІІ групи інвалідності.

Згідно з копією виписки з протоколу від 23.02.2018 року №21 засідання комісії Міноборони з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (далі, також Комісія) (а.с. 30) у п. 5 вказаною Комісією прийнято рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги.

Як зазначено у виписці, підставами прийняття цього рішення є абз. 2 п. 4 ст. 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" і п. 8 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975, а також те, що ІІ група інвалідності встановлена позивачу (01.12.2017 року) понад дворічний термін після встановлення ступеня втрати працездатності (19.03.2015 року). Також, зазначено, що допомога у зв`язку із встановленням 25% втрати працездатності та ІІІ групи інвалідності виплачена позивачу в сумі 206700 грн.

Позивач, вважаючи своє право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням II групи інвалідності порушеним, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу", Законом України "Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 року №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-XII), постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчання (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" (далі - Порядок №975).

В силу вимог ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

За приписами частини 1 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Частиною 2 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" встановлено вичерпний перелік підстав, за наявності яких призначається і виплачується одноразова грошова допомога.

Відповідно до абзаца 3 пункта 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Акт МСЕК, який первинно підтверджує втрату позивачем працездатності, складено 19 березня 2015 року. Отже до цих правовідносин застосовується законодавство, що діяло станом на цю дату.

Відповідно до частини 2 статті 16 Закону України №2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується, зокрема, у разі отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності (пункт 7).

Відповідно до частини 2 статті 16-2 Закону України №2011-ХІІ одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у підпунктах 5 - 9 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту інвалідності та ступеня втрати ним працездатності у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 4 статті 16-3 Закону України №2011-ХІІ, який набрав чинності з 01 січня 2014 року, якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Положення цієї норми застосовується до правовідносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01 січня 2014 року.

Згодом, Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 06 грудня 2016 року №1774-VIII, який набрав чинності з 01 січня 2017 року, пункт 4 статті 16-3 Закону України №2011-ХІІ доповнено абзацом другим такого змісту: У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється.

Обидві ці норми пункта 4 статті 16-3 Закону України №2011-ХІІ (абзац 1 і 2) передбачають обмеження строку, протягом якого зміна групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності можуть бути підставою для виплати одноразової грошової допомоги, двома роками, який обчислюється з часу первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності.

Колегія суддів звертає увагу, що на час первинного встановлення ОСОБА_1 втрати працездатності 19 березня 2015 року - правова норма, яка обмежує право на перегляд розміру одноразової грошової допомоги дворічним строком, вже діяла.

З аналізу наведених норм Закону України №2011-ХІІ та Порядку №975 вбачається, що законодавство допускає можливість виплати грошової допомоги у разі встановлення військовослужбовцю вищої групи інвалідності або ступеня втрати працездатності, проте при виникненні цих підстав протягом двох років з моменту їх первинного встановлення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 26 серпня 2019 року у справі № 826/7472/18, від 21 серпня 2019 року у справі № 806/2187/18.

З матеріалів справи вбачається, що друга група інвалідності встановлена позивачу з 01 грудня 2018 року, тобто після спливу дворічного терміну з моменту встановлення йому втрати працездатності (19 березня 2015 року), що виключає підстави для отримання грошової допомоги в більшому розмірі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при прийнятті рішення порушено норми матеріального права, що стало підставою для неправильного вирішення справи, тому рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 грудня 2019 року підлягає скасуванню з ухваленням постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 грудня 2019 року скасувати та прийняти у справі постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним і скасування рішення в частині, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Кобаль М.І.