Справа № 500/519/20
Суддя: Баранюк Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2020-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/519/20

19 березня 2020 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баранюка А.З. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - управління Державної казначейської служби України у м.Тернополі Тернопільської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - управління Державної казначейської служби України у м.Тернополі Тернопільської області, в якому просить в якому просить визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо невиконання дій з формування та подання до управління Державної казначейської служби України у м.Тернополі Тернопільської області подання про повернення ОСОБА_1 5677 грн 50 коп. сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна згідно квитанції №12 від 06.09.2019 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області сформувати та подати до управління Державної казначейської служби України у м.Тернополі Тернопільської області подання про повернення ОСОБА_1 сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 5677,50 грн.

Ухвалою судді від 20.02.2020 відкрито провадження в адміністративній справі №500/519/20 та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

03.03.2020 представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якій вказав, що Пенсійний фонд України не володіє інформацією стосовно прав власності громадян на нерухоме майно, позбавлений можливості встановити придбання житла конкретною особою вперше. Вказав, що позивач добровільно сплатив збір на обов`язкове державне пенсійне страхування в сумі 5677,50 грн і управління не вчиняло дій та не приймало рішень щодо зобов`язання позивача до сплати даного збору.

Позивач в судове засідання не прибув, проте подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд даної справи в письмовому провадженні.

Представник відповідача у судове засідання також не прибув, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника, в письмовому провадженні. Просить відмовити у його задоволенні з мотивів викладених у відзиві на позов.

Представник третьої особи управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі Тернопільської області у судове засідання не прибув, подав письмове клопотання про розгляд справи без участі їх представника.

У відповідності до ч.3 ст.194 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

06.09.2019 року між позивачем та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Костецьким Ю.Г., зареєстрованого в реєстрі за №4248, згідно якого ОСОБА_1 придбав 1/2 частину трикімнатної квартири номер АДРЕСА_1 .

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, а саме з квитанції №12 від 06.09.2019 року, позивачем сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі продажу нерухомого майна у розмірі 1% від його вартості, що складає 5677,50 грн.

19.12.2019 позивач звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо сформування та подання до управління Державної казначейської служби України у м.Тернополі подання про повернення збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 5677,50 грн.

Листом Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 21.12.2019 №12320/05-03 позивача повідомило, про те, що підстав для повернення вказаного збору немає. Також зазначено, що Пенсійний фонд України не володіє інформацією щодо прав власності громадян на нерухоме майно, а також роз`яснено, що позивач має право звернутися до суду із адміністративним позовом про повернення сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Порядок справляння та використання збору на обов`язкове державне пенсійне страхування визначає Закон України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 року № 400/97-ВР.

Відповідно до абзацу першого та другого пункту 9 статті 1 даного Закону платниками збору на обов`язкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Питання сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" врегульовані у Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 року № 1740.

Згідно з абзацом першим пункту 15-1 Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Пункт 15-3 Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій передбачає, що нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

З системного аналізу наведених правових актів вбачається, що із загального правила про обов`язковість сплати збору при придбанні нерухомого майна законодавцем встановлено винятки для громадян, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Судом встановлено, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_1 є власником 1/2 частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

У відповідності до довідки ТзОВ "Міське бюро технічної інвентаризації" №698 від 21.02.2020 станом на 29.12.2012 ОСОБА_1 згідно обліку технічної інвентаризації в м.Тернополі не має зареєстрованого права приватної власності на будинок (квартиру) в м.Тернополі.

Відповідно до довідки керуючого ТВБВ №10019/018 від 21.02.2020 №316, ОСОБА_1 не включений в списки для приватизації житла за адресою м АДРЕСА_3 в ТВБВ 10019/018 - філії Тернопільське обласне управління АТ "Ощадбанк" вул. 15 Квітня, 15а.

Суд зазначає, що за відсутності відповідного правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше саме держава в особі Пенсійного фонду України як уповноваженого суб`єкта владних повноважень зобов`язана доводити той факт, що у кожному конкретному випадку особа, що зобов`язана сплачувати збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, придбала житло не вперше. Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. В протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу.

Відсутність в Україні єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно та позбавлення можливості Пенсійного фонду України та його територіальних відділень встановити придбання квартир конкретною особою вперше не може ставитись в провину особі, оскільки невизначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може призводити до порушення чи обмеження прав громадян, які наділені такими правами.

Вищенаведене узгоджується із правовою позицією висловленою Верховним Судом у постанові від 03 липня 2018 року у справі № 819/33/17.

Будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивача про придбання ним житла вперше, чи підтверджували б реєстрацію на праві приватної власності за ним будь-якого іншого нерухомого майна та свідчили б про відсутність у нього права на звільнення від сплати збору, відповідачем не надано, судом не здобуто.

У відповідності до ч.1,2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії, чи бездіяльності покладається на відповідача.

Також позивач просить стягнути в його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області судові витрати щодо сплати судового збору у розмірі 840,80 грн, що підтверджуються квитанцією №0.0..1 від 18.02.2020 та витрати, пов`язані з розглядом справи у розмірі 100,00 грн за отримання додаткових доказів, а саме довідки ТВБВ №10019/018 Тернопільського обласного управління АТ "Ощадбанк" від 21.02.2020 №316, що підтверджується квитанцією № від 21.02.2020.

Суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи (п.4 та п.5 ч.4 ст.132 КАС України).

Згідно із ч.1 ст.138 КАС України розмір витрат, пов`язаних з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів та вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою справи до розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивачем надано докази на підтвердження понесених ним судових витрат, суд вважає за необхідне стягнути їх за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо невиконання дій з формування та подання до управління Державної казначейської служби України у м.Тернополі Тернопільської області подання про повернення ОСОБА_1 5677 (п`ять тисяч шістсот сімдесят сім) грн 50 коп. сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна згідно квитанції №12 від 06.09.2019.

3.Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області сформувати та подати до управління Державної казначейської служби України у м.Тернополі Тернопільської області подання про повернення ОСОБА_1 5677 (п`ять тисяч шістсот сімдесят сім) грн 50 коп. сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна згідно квитанції №12 від 06.09.2019.

4.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп. сплачений згідно квитанції №0.0..1 від 18.02.2020 та витрати, пов`язані з розглядом справи у розмірі 100 (сто) грн 00 коп. сплачені згідно квитанції № від 21.02.2020.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Реквізити учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, місцезнаходження: Майдан Волі, 3, м. Тернопіль, 46001, ;

третя особа - управління Державної казначейської служби України у м.Тернополі Тернопільської області, місцезнаходження: вул.Листопадова, 3, м.Тернопіль, 46001, .

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

Головуючий суддя Баранюк А.З.

копія вірна

Суддя Баранюк А.З.