Справа № 360/5402/19
Суддя: А.Г. Секірська
Дата ухвалення: 2020-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

16 березня 2020 року СєвєродонецькСправа № 360/5402/19

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Секірської А.Г.,

за участю секретаря судового засідання Вакуленка А.В.,

представника позивача не прибув;

представника відповідача не прибув;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія» до Державної казначейської служби України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

23.12.2019 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов Приватного акціонерного товариства «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія» (далі позивач, ПрАТ «ЛИНІК») до Державної казначейської служби України (далі відповідач, ДКСУ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, в якому, з урахуванням уточненого адміністративного позову, позивач просить суд:

- стягнути з Державного бюджету на користь ПрАТ «ЛИНІК» нараховану за час затримки відшкодування з ПДВ пеню у розмірі 279 904 851,19 грн за декларацією за січень-лютий 2012 року за весь час її дії.

Уточнений позов обґрунтовано таким.

20.02.2012 ПрАТ «ЛИНІК» до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Луганську Державної податкової служби подано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за січень 2012 року у розмірі 170 027 357 грн.

20.03.2012 ПрАТ «ЛИНІК» до СДПІ по роботі з великими платниками податків у м. Луганську ДПС подано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування з ПДВ за лютий 2012 року у розмірі 114 731 492 грн.

З 15.08.2012 по 23.08.2012 контролюючим органом було проведено позапланову виїзну перевірку позивача, за результатами якої складено Акт від 05.09.2012 № 91/23-102/32292929 «Про результати позапланової виїзної перевірки ПрАТ «ЛИНІК» з питань достовірності визначення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту за січень 2012 року та бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку за січень 2012 року та бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку за січень 2012 року та лютий 2012 року», перевіркою підтверджено відображене позивачем у декларації за січень 2012 року бюджетне відшкодування ПДВ частково у сумі 169 530 291 грн, а за лютий 2012 року в повному обсязі, або 114 731 492 грн, про що зазначено в Акті перевірки. Спір про розмір належного відшкодування щодо лютого 2012 року відсутній.

Щодо січня 2012 року, зменшення суми відшкодування зі 170 027 357 грн до 169 530 291 грн, або на 497 066 грн оскаржено до Луганського окружного адміністративного суду в окремому провадженні і не є предметом стягнення за цим позовом.

Отже, загальна сума заявленого до відшкодування ПДВ за січень та лютий 2012 року у судовому порядку буде складати 169 530 291 грн + 114 731 492 грн = 284 261 783 грн.

В порушення строків, встановлених ст. 200 ПКУ, сума бюджетного відшкодування на рахунок позивача до теперішнього часу не надійшла навіть після завершення судових процедур з примусового стягнення. Тобто, 07.09.2012 є останнім днем, коли повинно було відбутися відшкодування заборгованості з ПДВ, виходячи з наступного:

- з 15.08.2012 по 23.08.2012 час проведення позапланової документальної перевірки;

- з 24.08.2012 по 28.08.2012 час для подання висновку органу, який здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів;

- з 29.08.2012 по 02.09.2012 поштовий перебіг для відправки висновку;

- з 03.09.2012 по 07.09.2012 п`ять операційних днів для органу, що здійснює обслуговування бюджетних коштів для перерахування коштів.

Отже, загальний період, за який нараховується пеня, складає з 08.09.2012 по 22.12.2019 та її розмір складає 279 904 851,19 грн

Позивачем заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду щодо пені, нарахованої за період з 08.09.2012 по 22.12.2016 включно в сумі 159 121 535,73 грн, обґрунтоване таким.

Частина суми пені в розмірі 159 121 535,14 грн виникла з 08.09.2012 по 22.12.2016 і перебуває поза граничним строком звернення до суду, який складає 1095 днів.

Згідно із принципами «res judicata», юридичної визначеності правозастосовними орієнтирами для реалізації відповідної «свободи розсуду» (дискреційних повноважень) адміністративного суду в частині визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними є практика ЄСПЛ, національна судова практика.

Фактичними даними поважності пропуску строку звернення до суду у цій справі є такі обставини.

Судові процедури щодо примусового стягнення суми бюджетного відшкодування та нарахування пені тривали до липня 2014 року (справа № 812/1697/13-а), в межах якої заявлялась також вимога про нарахування пені, яка залишена без задоволення. В подальшому у жовтні 2018 року було розпочато процедуру судового оскарження протиправної бездіяльності ДКСУ і пов`язану з цим протиправну зупинку самого факту бюджетного відшкодування, яка остаточно не завершилась до цього часу, оскільки ухвалою касаційного адміністративного суду від 18.04.2019 відкрито касаційне провадження за скаргою ДКСУ (справа № 1240/2748/18). Зазначені обставини мали значення для наявного/відсутнього права на повернення суми відшкодування в період дії санкцій, а відтак і загального строку для нарахування пені.

Невизначеність на законодавчому рівні механізму нарахування пені, що негативно відбилося на судовій практиці щодо стягнення пені, яка не є сталою і зазнавала певних змін, в тому числі: 1) за правом платника на її стягнення лише після повного відшкодування ПДВ чи незалежно від фактичного відшкодування; 2) за обов`язком її розрахунку і сплати (здійснення розрахунку контролюючим органом самостійно чи за ініціативою платника); 3) за строком звернення за стягненням пені (без врахування позовної давності за весь час дії пені, або з врахуванням строку позовної давності 1095 днів).

Практика, відповідно до якої строк звернення за стягненням пені визначається таким, що становить 1095 днів, виникла лише у березні 2019 року у справі № 822/553/17, а строк звернення у цій справі сплив раніше, ніж з`явилась подібна практика суду і від того зазначені обставини мають безпосередній вплив на визначення поважності причин пропуску звернення платника податку до суду.

Невизначеність на судовому рівні питання щодо строку позовної давності для звернення за стягненням пені виключно у зразковій справі, що дає будь-якому суду право відійти від наявної наразі практики з іншим обґрунтуванням, ніж таким, що наведене у справі № 822/553/17, оскільки в зазначеній справі сама заборгованість з ПДВ фактично була погашена, а у цьому позові сума ПДВ є непогашеною, а отже фактичні обставини у справах є різними. Зокрема, в наведеній справі внаслідок фактичної виплати ПДВ нарахування пені було зупинене, оскільки настала подія (фактична виплата ПДВ), з якою судова колегія у справі № 822/553/17 і пов`язує відлік строку для звернення до суду в межах 1095 днів, а сама сума пені розрахована більш як за 1095 днів. А у цьому позові нарахування пені не буде зупинене навіть після завершення до суду і стягненню підлягає лише частина пені.

Позивач зазначив, що строк звернення до суду за стягненням пені фактично переривався після того, як він вже звертався до суду за стягненням суми ПДВ та одночасно з вимогою про нарахування пені, у задоволенні якої відмовлено через передчасність, оскільки ПДВ фактично ще не було відшкодовано (справа № 812/1697/13-а). Зважаючи на той факт, що за приписами пункту 200.23 ПКУ нарахування пені триває протягом всього терміну неповернення ПДВ, таке порушення має всі ознаки триваючого, а тому і строк звернення до суду з позовними вимогами про стягнення пені, нарахованої на суму бюджетної заборгованості з відшкодування ПДВ, слід обчислювати з наступного дня після її фактичного погашення. Таку позицію викладено Верховним Судом в постанові від 24.10.2019 у справі № 810/1227/17 з посиланням на правову позицію, викладену Верховним Судом у складі суддів палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів (постанова від 14.03.2019 у справі № 822/553/17).

Але всі зазначені обставини не залежали від платника податку і є поважними, оскільки тривалий час відбулась судові процедури, що не призвели до поновлення права платника на відшкодування ПДВ, а нарахування пені триває і досі.

Зважаючи на відсутність чіткої визначеності на законодавчому рівні в податковому законодавстві питання про строки давності для стягнення пені, вважаємо за необхідне звернутись з заявою про поновлення строку звернення до суду за стягненням частини пені в межах окремого періоду, починаючи з дня невиконання контролюючими органами обов`язку з виплати заборгованості з відшкодування ПДВ (яка виникла з 08.09.2012 по 22.12.2016), тобто протягом частини строку, визначеного статтею 200 ПКУ та не зважаючи на той факт, що відшкодування ПДВ до цього часу відсутнє.

Ухвалою суду від 26.12.2019 позовну заяву залишено без руху із наданням позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви (арк.спр. 87-88).

Ухвалою суду від 11.01.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження (арк.спр. 103-105).

Ухвалою суду від 05.03.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (арк.спр. 129).

Представник позивача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (арк.спр. 132), надав заяву від 16.03.2020 за вх. № 10022/2020 про розгляд справи без його участі (арк.спр. 134).

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином (арк.спр. 133), причини неявки суду не повідомив.

Згідно із пунктом 1 частини третьої статті 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача, який є суб`єктом владних повноважень, і не повідомив причини неявки.

Вирішуючи клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду з позовом в частині стягнення пені в розмірі 159 121 535,14 грн за період з 08 вересня 2012 року по 22 грудня 2016 року суд зазначає таке.

Приватне акціонерне товариство Лисичанська нафтова інвестиційна компанія (ПрАТ ЛИНІК), , зареєстровано в якості юридичної особи виконавчим комітетом Лисичанської міської ради Луганської області 16.12.2002, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 № 190805 (арк.спр. 16), відомостями з ЄДРПОУ від 23.05.2018 № 23-22/184 (арк.спр. 17).

20.02.2012 ПрАТ «ЛИНІК» подано до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Луганську ДПС (СДПІ по роботі з ВПП у м. Луганську ДПС) податкову декларацію з податку на додану вартість за січень 2012 року № , в рядку 23 якої визначено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню 170 027 357 грн (арк.спр. 18-29) та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за січень 2012 року у розмірі 170 027 357 грн (арк.спр. 24).

20.03.2012 ПрАТ «ЛИНІК» до СДПІ по роботі з ВПП у м. Луганську ДПС подано податкову декларацію з податку на додану вартість за лютий 2012 року № , в рядку 23 якої визначено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню 114 731 492 грн (арк.спр. 30-41) та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування з ПДВ за лютий 2012 року у розмірі 114 731 492 грн (арк.спр. 36).

05.09.2012 контролюючим органом складено Акт № 91/23-102/32292929 «Про результати позапланової виїзної перевірки ПрАТ «ЛИНІК» з питань достовірності визначення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту за січень 2012 року та бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку за січень 2012 року та лютий 2012 року», згідно із висновками якого перевіркою не встановлено порушень при відображенні ПрАТ «ЛИНІК» у декларації за січень 2012 року від`ємного значення з ПДВ у сумі 114 731 492 грн (п.4.1); на порушення абз. а) п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України ПрАТ «ЛИНІК» завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ за січень 2012 року на 497 066 грн (п.4.2); перевіркою підтверджено відображене ПрАТ «ЛИНІК» бюджетне відшкодування за січень 2012 року у сумі 169 530 291 за лютий 2012 року бюджетне відшкодування ПДВ у сумі 114 731 492 грн (п.4.3) (арк.спр. 42-55).

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 11.03.2013 у справі № 812/1697/13-а стягнуто з Державного бюджету України в особі ГУ ДКСУ у Луганській області на користь ПрАТ «ЛИНІК» бюджетне відшкодування з ПДВ в розмірі 284 261 783,00 грн та зобов`язано СДПІ по роботі з ВПП в м. Луганську ДПС нарахувати та облікувати пеню у розмірі 10 423 591,68 грн (арк.спр. 137-141).

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 29.05.2013 у справі № 812/1697/13-а постанову суду першої інстанції скасовано, ухвалено нову, якою позовні вимоги задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність СДПІ по роботі ВПП у м. Луганську ДПС щодо ненадання до ГУ ДКС України в Луганській області висновку про відшкодування ПрАТ «ЛИНІК» ПДВ за деклараціями за січень лютий 2012 року, стягнуто з Державного бюджету на користь ПрАТ «ЛИНІК» бюджетну заборгованість з ПДВ за січень лютий 2012 року у розмірі 212 677 593,00 грн (арк.спр. 142-144).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16.07.2014 у справі № 812/1697/13-а касаційні скарги СДПІ по роботі з ВПП у м. Луганську ДПС, ГУ ДКС у Луганській області та ПрАТ «ЛИНІК» залишено без задоволення, постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 29.05.2013 у справі № 812/1697/13-а залишено без змін (арк.спр. 145-148).

Позивачем у позовній заяві зазначено, що з липня 2014 року в ДКС України перебував виконавчий лист від 18.06.2013 у справі № 812/1697/13-а, виданий за наслідками набрання чинності постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 29.05.2013 про стягнення з Державного бюджету України у особі ГУ ДКС України у Луганській області на користь ПрАТ «ЛИНІК» 212 677 593,00 грн бюджетного відшкодування з ПДВ, яке тривалий час залишалось не виконаним. 17.07.2018 позивач отримав лист ДКС України від 09.07.2018 № 5-08/182-11117 з зазначенням, що ДКС України, починаючи з липня 2016 року призупинено безспірне списання коштів за судовим рішенням у справі № 812/1697/13-а, у зв`язку з наявністю підстав для зупинення виконання судового рішення з посиланням на листи Служби безпеки України від 15.07.2016 та від 11.09.2017 з грифом «Для службового користування» та рішення РНБО від 21.06.2018 «Про застосування та внесення змін до персональних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), затверджених Указом Президента України від 21.06.2018 № 176/2018».

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 19.11.2018 у справі № 1240/2748/18 залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2019, позов ПрАТ «ЛИНІК» до ДКС України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задоволено, зобов`язано ДКС України поновити виконання безспірного списання коштів з Державного бюджету України в сумі 212 677 593,00 грн за виконавчим листом, виданим 18.06.2013 у справі № 812/1697/13-а за чергою, яка утворилась станом на час зупинення виконання судового рішення (арк.спр. 149-156, 157-160).

Ухвалою Верховного Суду від 18.04.2019 у справі № 1240/2748/18 відкрито касаційне провадження за скаргою ДКС України на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 19.11.2018 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2019, у задоволенні клопотання ДКС України про зупинення виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 19.11.2018 та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2019 у справі № 1240/2748/18 відмовлено (арк.спр. 161).

01.10.2019 позивачем до ДКС України направлено запит № 130000/100000-43 щодо отримання інформації про хід виконання судових рішень і повідомлення про зміну банківських реквізитів стягувача, в якому просив, зокрема, надати інформацію щодо реальних строків виконання виконавчого листа, виданого 18.06.2013 Луганським окружним адміністративним судом на виконання постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 29.05.2013 по справі № 812/1697/13-а про стягнення з Державного бюджету України на користь ПрАТ «ЛИНІК» бюджетної заборгованості з ПДВ за січень лютий 2012 року у розмірі 212 677 593,00 грн (арк.спр. 83).

Листом від 01.11.2019 за № 5-06-06/18835 ДКС України повідомила ПрАТ «ЛИНІК», що на сьогоднішній день безспірне списання коштів за виконавчими документами не вбачається можливим у зв`язку з наявністю обставин, що є підставами для зупинення безспірного списання коштів відповідно до пункту 13 Порядку; після усунення обставин, що унеможливлюють безспірне списання коштів, питання здійснення безспірного списання котів на користь товариства буде розглянуто казначейством (арк.спр. 84).

Також 11.10.2019 старшим державним виконавцем ВПВР Департаменту ДВС МЮУ Башіловим В.О. при примусовому виконанні виконавчого листа № 1240/2748/18, виданого 22.04.2019, прийнято постанову ВП № 59948801 про накладення на боржника ДКС України штрафу в розмірі 5100 грн за невиконання рішення суду згідно виконавчого документа без поважних причин (арк.спр. 85).

Станом на дату розгляду справи кошти в розмірі 212 677 593,00 грн позивачеві не відшкодовані.

Відповідно до частин першої, другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частина третя статті 122 КАС України передбачає можливість встановлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків. Такі спеціальні строки мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним строком звернення до адміністративного суду, визначеним частиною другою статті 122 КАС України.

З огляду на викладене, строки звернення до суду з адміністративним позовом та порядок їх обчислення можуть встановлюватися також іншими законами, в тому числі Податковим кодексом України, в редакції, яка діяла на час виникнення правовідносин між сторонами.

За визначенням, наведеним у підпунктах 14.1.18 та 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника; пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки.

Порядок визначення суми ПДВ, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків встановлені статтею 200 ПК України.

Відповідно до пункту 200.7 статті 200 ПК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин у цій справі) платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Відповідно до пунктів 200.7 та 200.10 статті 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. Протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, податковий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Згідно з положеннями пунктів 200.12 та 200.13 статті 200 ПК України контролюючий орган зобов`язаний у п`ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету. На підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п`яти операційних днів після отримання висновку органу державної податкової служби.

Пунктом 200.23 статті 200 ПК України передбачено, що суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Зі змісту наведених норм можна дійти висновку, що держава в особі відповідних державних органів, виконуючи певний комплекс дій, зобов`язана повернути платнику суму бюджетного відшкодування з ПДВ протягом законодавчо встановленого строку після дня набуття відповідною сумою статусу узгодженої. Якщо ж протягом згаданого строку необхідних дій для відшкодування податку здійснено не було, невідшкодовані суми перетворюються на бюджетну заборгованість, на яку в силу положень пункту 200.23 статті 200 ПК України нараховується пеня.

Підпунктом 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 ПК України передбачено право платника податків оскаржувати в порядку, встановленому цим Кодексом, рішення, дії (бездіяльність) контролюючих органів (посадових осіб).

Таким чином, законодавцем надано платнику податків можливість захистити своє право шляхом оскарження не тільки рішення контролюючого органу, а й шляхом оскарження дії чи бездіяльності контролюючого органу.

Статтею 102 ПК України передбачено строк давності у 1095 днів, зокрема на право контролюючого органу щодо проведення перевірки та самостійного визначення суми грошових зобов`язань (пункт 102.1); стягнення податкового боргу (пункт 102.4); право платника податків на подання заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування (пункт 102.5).

Крім того, положеннями пункту 43.3 статті 43 ПК України встановлено, що обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Системний аналіз положень статті 43 та пункту 200.23 статті 200 ПК України дає підстави для висновку про те, що пеня нараховується на суму бюджетної заборгованості в силу Закону та не залежить від волевиявлення платника податку на додану вартість.

Визначений законодавцем строк в 1095 днів також свідчить на користь того, що ПК України надано можливість захистити своє право на стягнення пені у зв`язку з несвоєчасним відшкодування державою ПДВ протягом цього строку.

Таким чином, після закінчення установлених чинним законодавством строків для адміністративної процедури перевірки наявності у платника права на бюджетне відшкодування у результаті невчинення компетентними органами належних дій невідшкодовані суми перетворюються на бюджетну заборгованість.

При цьому, право платника податків на стягнення заборгованості з бюджетного відшкодування ПДВ та нарахованої пені повинно бути реальним і забезпечуватись практичною можливістю, в тому числі, шляхом звернення до суду.

Відповідно до пункту 5.2 статті 5 ПК України у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу.

Отже, ПК України є спеціальним нормативно-правовим актом, який встановлює окремі правила та положення для регулювання відносин оподаткування та захисту прав учасників спірних відносин, в тому числі захисту порушеного права у судовому порядку.

Вирішуючи питання щодо обчислення строку звернення до адміністративного суду слід врахувати й те, що в силу положень пункту 102.4 статті 102 ПК України контролюючим органам надано право стягнення податкового боргу протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення такого податкового боргу.

Оскільки контролюючі органи наділені правом стягнення з платників податків податковий борг та пеню на нього протягом 1095 днів то, для цілей забезпечення принципів справедливості, рівності і балансу у відносинах між платниками і державою, аналогічне право на стягнення пені протягом 1095 днів повинно бути забезпечено і для платників податків.

Враховуючи викладене, позовна вимога про стягнення пені на суму несвоєчасно відшкодованого податку на додану вартість з Державного бюджету України може бути заявлена в межах строку, встановленого пунктом 102.5 статті 102 ПК України для подання заяви про відшкодування надміру сплачених грошових зобов`язань, тобто протягом 1095 днів.

Вказане відповідає висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14.03.2019 у справі №822/553/17, адміністративне провадження № К/9901/35351/18, від 20.06.2019 у справі № 820/1750/18, адміністративне провадження № К/9901/56643/18.

Також суд зазначає, що право платника податків на стягнення пені, нарахованої на суму бюджетної заборгованості, що не була відшкодована, або відшкодована частково, підтверджено правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 26.03.2019 у справі № 810/1928/16, від 20.06.2019 у справі № 820/1750/18, від 11.09.2018 у справі № 812/103/15.

Матеріалами справи підтверджується, що в межах спірних правовідносин має місце бездіяльність відповідача щодо невідшкодування ПДВ за деклараціями січня-лютого 2012 року, і оскільки станом на теперішній час ПДВ не відшкодовано платник має право на застосування наслідків, визначених пунктом 200.23 статті 200 Податкового кодексу України, проте в межах 1095 календарних днів.

Позивач звернувся до суду з позовом 23.12.2019, самостійно визначивши кінцеву дату нарахування пені 22.12.2019, за початкову дату 07.09.2012.

Суд зазначає, що з огляду на вищевикладені норми Податкового кодексу України та правову позицію Верховного Суду позовні вимоги про стягнення пені в розмірі 159 121 535,14 грн за період з 08 вересня 2012 року по 22 грудня 2016 року заявлено поза межами 1095 календарних днів, тобто поза межами граничного строку звернення до суду з таким позовом.

Згідно із частиною першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Позивачем подано відповідне клопотання про поновлення строків звернення до суду, проте застосування положень частини першої статті 121 КАС України, оскільки визначені статтею 102 Податкового кодексу України є присічними та поновленню не підлягають незалежно від причин пропуску таких строків.

Згідно із частиною третьою статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Частиною четвертою статті 123 КАС України визначено, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Також суд роз`яснює позивачеві, що у відповідності до пункту 4 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 122, 123, 240, 241-243, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія» (місце знаходження: 93405, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Маяковського, буд. 5-Б, ) до Державної казначейської служби України (, місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 6) про стягнення пені в розмірі 159 121 535,14 грн за період з 08 вересня 2012 року по 22 грудня 2016 року залишити без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 20 березня 2020 року.

Суддя А.Г. Секірська