Справа № 520/8862/19
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2020-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 березня 2020 р.Справа № 520/8862/19

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Старостіна В.В.,

Суддів: Бегунца А.О. , Рєзнікової С.С. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду клопотання представника позивача адвоката Сичова Антона Юрійовича про прийняття додаткової постанови в адміністративній справі за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.01.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Шляхова О.М., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 16.01.20 року по справі № 520/8862/19

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області

про скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.01.2020 року у задоволенні адміністративного позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування рішень - відмовлено.

Не погодившись з даним рішенням суду, позивачем, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 02.03.2020 апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.01.2020 року по справі № 520/8862/19 скасовано. Прийнято постанову, якою позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області про скасування рішень - задоволено. Скасовано рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області № від 22.03.2019 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальну суму 48768,16 грн. та рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області № від 22.03.2019 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальну суму 19306,32 грн. Стягнуто на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61027, ) судові витрати зі сплати судового збору за подання адміністративного позову в розмірі 768,40 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. та за подання апеляційної скарги в розмірі 1152,60 (одна тисяча сто п`ятдесят дві) грн. 60 коп.

Представником позивача в апеляційній скарзі було заявлено клопотання про відшкодування витрат, понесених позивачем в судах першої та апеляційної інстанції.

04.03.2020 до Другого апеляційного адміністративного суду представником позивача адвокатом Сичовим А.Ю. заявлено клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, понесених позивачем, за рахунок відповідача.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 06.03.2020 питання розподілу судових витрат по справі №520/8862/19 було призначене до розгляду у судовому засіданні.

Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч.7 ст.139 КАС України).

Частинами 3, 4 статті 134 КАС України визначено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт, витрати на проведення яких понесені в межах розгляду конкретної судової справи. При цьому розмір витрат має бути співмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання цих робіт.

Згідно з ч.6 ст.135 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.7 ст.135 КАС України).

З аналізу положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, пов`язаних безпосередньо з розглядом певної судової справи, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

На підтвердження понесених витрат позивачем надано до матеріалів справи копії договору про надання правничої (правової) допомоги №131 від 03.06.2019, додаткової угоди №1 від 31.12.2019 до договору №131, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю на ім`я Осіпова Юрія Валентиновича, ордер серії АХ №1002252 від 20.09.2019, акту прийому-передачі №117 від 13.01.2020, акту прийому-передачі №215 від 02.03.2020, рахунку №201 від 13.01.2020, поштових квитанцій, поштових експрес-накладних.

Згідно з п. 1.1. договору про надання правничої допомоги №131 від 03.06.2019, адвокат приймає на себе зобов`язання надати клієнту правничу (правову) допомогу, визначену в п. 1.2. цього договору (п. 1.2. правнича допомога при оскарженні у адміністративному та/або судовому порядку рішень Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 22.03.2019 року № та № ).

Як свідчать матеріали справи, додатковою угодою №1 від 31.12.2019 до договору №131 про надання професійної правничої допомоги внесено зміни, а саме:

1. Сторони вирішили продовжити строк дії договору до 31.12.2019.

2. Пункт 2.1. договору викласти в такій редакції: "2.1. За надання правничої допомоги за цим договором сторони встановили фіксовану оплату у розмірі 20400 грн. Сума гонорару може сплачуватися клієнтом одноразово або частинами, на розсуд клієнта. У будь-якому разі уся сума гонорару має бути сплачена не пізніше ніж через 10 банківських днів з дня набрання рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.01.2020 по справі №520/8862/19 законної сили."

Відповідно до акту прийому-передачі №117 від 13.01.2020, акту прийому-передачі №215 від 02.03.2020 сторони погодили та склали детальний опис наданих адвокатом послуг з підготовки документів та представництві адвоката в суді першої інстанції на загальну суму 21402,26 грн., з яких 20400 грн. - витрати за надання послуг адвоката з надання правничої допомоги та 1002,26 грн. - витрати на сплату поштових витрат та судового збору.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.01.2020 по справі №520/8862/19 набрало законної сили 06.03.2020.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Проте, станом на час розгляду клопотання представника позивача про ухвалення додаткової постанови про стягнення витрат на правничу допомогу, позивачем та його представником не було надано доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Колегія суддів зазначає, що постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 02.03.2020 було стягнуто на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Харківській області судові витрати зі сплати судового збору за подання адміністративного позову в розмірі 768,40 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. та за подання апеляційної скарги в розмірі 1152,60 (одна тисяча сто п`ятдесят дві) грн. 60 коп.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат на оплату професійної правничої допомоги, колегія суддів дійшла висновку про не підтвердження позивачем та його представником здійснення вказаних витрат, що у зв`язку з приписами п. 2 ч. 3 ст. 134 КАС України позбавляє позивача можливості компенсувати заявлені витрати на правничу допомогу.

Таким чином, з урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що заява представника позивача про розподіл витрат понесених позивачем на отримання професійної правничої допомоги не підлягає задоволенню.

За приписами частини 4 ст. 252 КАС України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 134, 139, 243, 250, 252, 310, 321 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника позивача адвоката Сичова Антона Юрійовича про ухвалення додаткового судового рішення по справі № 520/8862/19 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дати її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Старостін В.В.
Судді Бегунц А.О. Рєзнікова С.С.

Повний текст ухвали виготовлений 18.03.2020