Справа № 826/15079/16
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2020-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2020 року м. Київ № 826/15079/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві
проскасування податкового повідомлення-рішення
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача:

- Міністерство економічного розвитку та торгівлі України;

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, у якому просив суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 12.06.2015 №7154-17 та від 30.06.2016 №79179-13.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.05.2017 адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві подала апеляційну скаргу до Київського апеляційного адміністративного суду із вимогою скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.05.2017 та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.07.2017 апеляційну скаргу ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві залишено без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.05.2017 - без змін.

Надалі, ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві подала касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України з проханням скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.05.2017 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18.07.2017, та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 10.05.2018 касаційну скаргу ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві задоволено частково.

Постанову Окружного адміністративного суду місті Києва від 19.05.2017 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18.07.2017 в частині позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення від 30.06.2016 №79179-13 - скасовано, а справу №826/15079/16 направлено в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

В іншій частині постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.05.2017 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18.07.2017 - залишено без змін.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.06.2018 справу №826/15079/16 прийнято до провадження суддею Шейко Т.І.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.09.2018 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Міністерство економічного розвитку і торгівлі України.

За клопотанням представника відповідача, первісного відповідача по справі, ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві, замінено його правонаступником - Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив задовольнити позов.

Представник відповідача проти позову заперечував, зокрема з мотивів, викладених у письмових поясненнях по справі.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув та подав письмові пояснення, у яких просив провести розгляд справи без його участі.

Враховуючи думку сторін та заявлене клопотання, подальший розгляд справи суд ухвалив завершити в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, враховуючи доводи, пояснення та заперечення сторін, суд вважає що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлювалось судом позивач, ОСОБА_2 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , станом на час винесення спірних податкових повідомлень-рішень був власником легкового автомобіля Toyota Land Cruiser 200, 2013 року випуску, об`ємом дизельного двигуна 4461 куб. см., VIN номер НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Податковими повідомленнями-рішеннями ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві від 12.06.2015 №7154-17 та від 30.06.2016 №79179-13 позивачу, як власнику вказаного транспортного засобу, згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 та відповідно до підпункту 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України податковим органом було визначено суму податкового зобов`язання за платежем "Транспортний податок з фізичних осіб", код платежу 18011001, в сумі 25000,00 грн. за 2015 рік та в сумі 25000,00 грн. за 2016 рік відповідно.

Підставами звернення позивача до суду з відповідним адміністративним позовом слугувало те, що згідно приписів чинного законодавства податковий орган неправомірно визначив йому суму грошового зобов`язання з транспортного податку за 2015 рік, оскільки застосування відповідних положень податкового законодавства могло мати місце лише у 2016 році, а також неправомірно визначив суму грошового зобов`язання з транспортного податку за 2016 рік, адже у вказаний період транспортний засіб позивача вже не підпадав під об`єкт оподаткування транспортним податком.

Власне, згідно резолютивної та у відповідності до змісту мотивувальної частини рішення Верховного Суду від 10.05.2018, касаційний суд погодився з висновками судів першої та апеляційної інстанції про відсутність у відповідача правових підстав для винесення податкового повідомлення-рішення від 12.06.2015 №7154-17.

При цьому, щодо податкового повідомлення-рішення ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві від 30.06.2016 №79179-13 колегія суддів прийшла до висновку, що судами для розв`язання даного спору не було використано усі необхідні процесуальні засоби для вичерпного дослідження обставин та не вжито належних заходів щодо офіційного з`ясування обставин справи, зокрема не витребувано у відповідача або у Мінекономрозвитку інформації, яка стала підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення.

Так, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.09.2018 було зобов`язано Мінекономрозвитку надати інформацію щодо середньоринкової вартості автомобіля Toyota Land Cruiser 200, реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2013 року випуску, об`ємом двигуна 4461 куб. см., станом на час винесення ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві податкового повідомлення рішення від 12.06.2015 №7154-17.

Запропоновано третій особі подати письмові пояснення щодо заявлених позовних вимог.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.03.2019 задоволено клопотання представника позивача - витребувано у Мінекономрозвитку: розрахунок середньоринкової вартості автомобіля позивача, який здійснений у 2016 році за формулою Сср = Цн х (Г/100) х (1±(Гк/100) із зазначенням всіх складових формули, а саме: Цн - ціни нового транспортного засобу в Україні; Г - коефіцієнта коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від строку експлуатації; Гк - коефіцієнта коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від пробігу; зобов`язано надати суду письмові докази на підтвердження кожної складової формули розрахунку середньоринкової вартості автомобіля позивача.

На виконання вимог ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.09.2018 Мінекономрозвитку листом від 04.10.2018 за вих. №3805-05/43482-05 повідомило, що через відсутність у вказаній ухвалі суду даних про пробіг автомобіля позивача у 2016 році, надати конкретну інформацію щодо його середньоринкової вартості немає можливості.

Представником ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві долучено до матеріалів справи лист ГУ ДФС у м. Києві від 30.08.2018 №26979/9/26-15-10-05-33, згідно якого останнє просило Мінекономрозвитку надати розрахунок середньоринкової вартості автомобіля Toyota Land Cruiser 200, 2013 року випуску, об`ємом двигуна 4461 куб. см., на 2016 рік.

Листом від 26.10.2018 за вих. №3805-05/46724-06 Мінекономрозвитку повідомило, що через відсутність в листі ГУ ДФС у м. Києві даних про фактичний пробіг автомобіля Toyota Land Cruiser 200, 2013 року випуску, об`ємом двигуна 4461 куб. см., у 2016 році, надати конкретну інформацію щодо його середньоринкової вартості немає можливості.

Разом з тим, в листах від 04.10.2018 за вих. №3805-05/43482-05 та від 26.10.2018 за вих. №3805-05/46724-06 Мінекономрозвитку зазначало, що середньоринкова вартість легкового автомобіля Toyota Land Cruiser 200, 2013 року випуску, з об`ємом дизельного двигуна 4,5 літра, автоматичною коробкою переключення передач, до 4 років експлуатації, становила понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2016 року, а з урахуванням нормативного середньорічного пробігу 27 тис. кілометрів - становила 1035000,00 грн.

У письмових поясненнях Мінекономрозвитку серед іншого зазначило, що розрахована у 2016 році згідно з Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 №66, середньоринкова вартість легкового автомобіля Toyota Land Cruiser 200, 2013 року випуску, з об`ємом дизельного двигуна 4,5 літра, автоматичною коробкою переключення передач, з пробігом 45 тис. кілометрів становила 1102275,00 грн.

Крім того, згідно листів Мінекономрозвитку від 22.02.2016 №3252-08/4797-03 та від 06.07.2016 за вих. №3252-08/20315-03, якими Мінекономрозвитку на виконання доручень Кабінету Міністрів України від 11.06.2016 №20947/1/1-16, від 13.06.2016 №13464/6/1-16 та пункту 13 Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів надавало Державній фіскальній службі України інформацію щодо автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої Законом України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" станом на 1 січня 2016 року, автомобіль Toyota Land Cruiser 200, об`ємом дизельного двигуна 4,5 літрів, з автоматичною коробкою перемикання передач, значився в додатку по інформації щодо автомобілів, середньоринкова вартість яких розрахована на основі даних ДП "Держзовнішінформ" за офіційними прайс-листами дилерів, а також у додатках по інформації щодо автомобілів, середньоринкова вартість яких розрахована на основі інформації, отриманої з інших джерел, та у переліку автомобілів, вартість яких неможливо визначити.

Таким чином, у зв`язку з вищевикладеним, враховуючи наявність спірної інформації щодо середньоринкової вартості легкового автомобіля Toyota Land Cruiser 200, 2013 року випуску, об`ємом дизельного двигуна 4461 куб. см., з автоматичною коробкою перемикання передач, станом на час винесення ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 30.06.2016 №79179-13, при вирішенні даного адміністративного спору суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 №2755-VI.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 №71-VІІІ з 01.01.2015 введено в дію статтю 267 Податкового кодексу України "Транспортний податок".

24.12.2015 Верховною Радою України прийнято Закон України №909-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році", що набрав чинності 01.01.2016 та яким внесено зміни у Податковий кодекс України щодо об`єкту оподаткування транспортним податком.

Підпунктом 267.3.1 пункту 267.3 статті 267 Податкового кодексу України (тут і надалі нормативно-правові акти в редакції, чинній станом на час винесення спірного податкового повідомлення-рішення) встановлювалось, що базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.04.2013 №403 затверджено Порядок визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів (надалі - Порядок), який встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів (далі - транспортні засоби) з метою визначення доходу від їх продажу (обміну) для цілей обкладення податком на доходи фізичних осіб.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 №66 затверджено Методику визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (надалі - Методика), яка встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі - автомобілі) для цілей віднесення таких автомобілів до об`єктів оподаткування транспортним податком.

Так, відповідно до пункту 2 Порядку середньоринковою вартістю транспортних засобів є величина, яка визначається статистичними методами і еквівалентна імовірній ціні, за яку може здійснюватися купівля-продаж транспортних засобів певної марки та моделі з відповідним строком експлуатації та пробігом на встановлену дату проведення оцінки.

Середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку, де за ціну нового транспортного засобу (Цн) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач (пункт 2 Методики).

Згідно пункту 3 Порядку, середньоринкова вартість транспортного засобу розраховується за методом аналогії цін ідентичних транспортних засобів за такою формулою:

Сср = Цн х (Г / 100) х (1 ± (Гк / 100),

деЦн- ціна нового транспортного засобу в Україні;
Г- коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від строку експлуатації згідно з додатком 1;
Гк- коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від пробігу згідно з додатком 2.

Коефіцієнт коригування ринкової ціни автомобілів залежно від строку експлуатації визначається як середнє значення співвідношення ціни автомобілів, що були у використанні, до ціни аналогічних нових автомобілів (пункт 11 Методики).

Згідно пункту 12 Методики коефіцієнт коригування ринкової ціни автомобілів залежно від пробігу визначається з урахуванням фактичного та нормативного середньорічного пробігу автомобілів.

У разі коли фактичний середньорічний пробіг автомобілів є вищим, ніж їх нормативний середньорічний пробіг, середньоринкова вартість зменшується, а у разі, коли фактичний середньорічний пробіг є нижчим, ніж нормативний середньорічний пробіг, середньоринкова вартість збільшується.

Як підсумок, аналізуючи наведені вище положення законодавства, можна дійти висновку, що для з`ясування середньоринкової вартості автомобіля, керуючись пунктом 2 Методики, необхідно використовувати формулу, наведену в пункті 3 Порядку, згідно з якою при здійсненні розрахунку окрім ціни нового транспортного засобу (Цн), де береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, необхідно враховувати також коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від строку експлуатації та коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від пробігу згідно відповідних додатків.

Згідно примітки до додатку 2 Порядку для транспортних засобів із строком експлуатації до 1 року, а також транспортних засобів, різниця між фактичним та нормативним середньорічним пробігом яких становить до 2 тис. кілометрів, коефіцієнт не визначається.

Отже, при проведенні розрахунку за формулою, вказаною в пункті 3 Порядку, для визначення коефіцієнту коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від пробігу, що наведений у додатку 2 Порядку, необхідно враховувати фактичний середньорічний пробіг автомобіля.

Згідно пункту 13 Методики Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

За пунктом 13 Порядку середньоринкова вартість транспортних засобів розраховується щокварталу Мінекономрозвитку для кожної марки та моделі транспортних засобів з урахуванням року випуску та пробігу, оприлюднюється до 10 числа наступного місяця в установленому Мінекономрозвитку порядку на офіційному веб-сайті Міністерства для вільного доступу та зберігається протягом 1095 днів з дня її оприлюднення.

У відповідності до пункту 14 Порядку та пункту 14 Методики Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об`єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг.

Статтею 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2016 рік" від 25.12.2015 №928-VIII установлено у 2016 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 1378 гривень.

Відповідно до приписів підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України та пункту 13 Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, 750 розмірів мінімальної заробітної плати на 1 січня 2016 року - 1033500,00 грн.

Але, попри наведені вище приписи, на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку за посиланням http://www.me.gov.ua/Vehicles/CalculatePrice?lang=uk-UA можна здійснити розрахунок середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей оподаткування транспортним податком за поточний рік та завантажити лише перелік легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком починаючи з 2017 року, а отже з`ясувати згідно якого саме розрахунку відбувалось нарахування позивачу податкового зобов`язання з транспортного податку у 2016 році - не вбачається за можливе. Також, вказаний розрахунок за формулою, наведеною у пункті 3 Порядку, не було надано відповідачем та третьою особою по справі.

У той же час, згідно доданої позивачем до позовної заяви роздруківки з офіційного веб-сайту Мінекономрозвитку, доступного за посиланням https://www.me.gov.ua//Vehicles/PrintResult?id=30b6c621-c4ec-415c-8503-81d18d8f3039, середньоринкова вартість транспортного засобу, легкового автомобіля Toyota Land Cruiser 200, 2013 року випуску, з пробігом 45 тис. кілометрів, на 28.09.2016 становила 1019998,98 грн., тобто менше 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2016 року.

Відповідно до частини першої, частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно, за викладеного у сукупності, суд зауважує, що розрахунок середньоринкової вартості транспортного засобу здійснюється Мінекономрозвитку та безпосередньо впливає на визначення об`єкту оподаткування транспортним податком. Водночас, відповідна інформація за результатами такого розрахунку направляється податковому органу, а також публікується на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку.

При розгляді даної справи відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що станом на час винесення оскаржуваного позивачем податкового повідомлення-рішення контролюючий орган мав у розпорядженні відповідну інформацію-розрахунок, отриману від Мінекономрозвитку, яка однозначно свідчила про належність транспортного засобу позивача до об`єкта оподаткування транспортним податком у 2016 році, а отже на думку суду оскаржуване позивачем податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки відповідач не виконав покладений на нього обов`язок, встановлений статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а відтак задовольняє їх у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 12, 77, 139, 241-246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

в и р і ш и в:

1. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 30.06.2016 №79179-13.

3. Присудити на користь ОСОБА_1 (код: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (код: 39439980, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19) судові витрати у розмірі 275,60 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко