Справа № 560/3743/19
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2020-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/3743/19

Головуючий у 1-й інстанції: Салюк П.І.

Суддя-доповідач: Драчук Т. О.

19 березня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Ватаманюка Р.В. Полотнянка Ю.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 січня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради, Комісії з питань надання населенню субсидій на відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, Виконавчого комітету Хмельницької міської ради про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в листопаді 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради (в подальшому до Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради, Комісії з питань надання населенню субсидій на відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, Виконавчого комітету Хмельницької міської ради) щодо визнання дій відповідачів незаконними та визнання незаконним і скасування рішення Комісії з питань надання населенню субсидій на відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг від 15 листопада 2019 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам з 28 вересня 2019 року по 27 березня 2020 року.

Також, позивач просить зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради на протязі 5 - ти днів з дати набрання рішенням законної сили нарахувати позивачу адресну грошову допомогу внутрішньо переміщеним особам, починаючи з 28 вересня 2019 року та зобов`язати сплатити заборгованість з 28 вересня 2019 року станом на день винесення рішення протягом 3 - х днів з дня її нарахування, та у відповідності до ЗУ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради здійснити компенсацію цих виплат, оскільки їх невиплата є умисною і тривалою.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 09.01.2020 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також суд першої інстанції не в повній мірі дослідив обставини справи та надав неповну оцінку доказам наявним в матеріалах справи.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши, суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати в частині та прийняти нову постанову в цій частині, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою із Донецької області, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №800026 від 06 квітня 2017 року.

Згідно з довідкою МСЕК Серії АВ №0051854 від 15 жовтня 2019 року ОСОБА_1 є інвалідом першої групи.

Уповноважений представник сім`ї ОСОБА_2 у відповідності до п.5 постанови КМУ № 505 віл 01 жовтня 2014 року "Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг" отримувала адресну допомогу на членів своєї сім`ї, а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 і ОСОБА_3

23 вересня 2019 року ОСОБА_2 звернулася до управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради із заявою про призначення і виплату її сім`ї адресної допомоги.

Листом від 04 грудня 2019 року №9978 Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради повідомило, що відповідно до довідки Хмельницького геріатричного пансіонату для ветеранів війни і праці № 463 від 06 листопада 2019 року надана інформація про те, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на повному державному забезпеченні в геріатричному пансіонаті, згідно рішення комісії, протокол №17 від 15 листопада 2019 року, призначено допомогу з 28 вересня 2019 року по 27 березня 2020 року в розмірі 884,00 грн. щомісячно, на ОСОБА_1 адресна допомога не призначена.

Вважаючи дії відповідачів щодо припинення виплати адресної допомоги протиправними, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що Комісія з питань надання населенню субсидій на відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг відмовила у продовжені щомісячної адресної допомоги ОСОБА_1 на підставі довідки Хмельницького геріатричного пансіонату для ветеранів війни і праці № 463 від 06 листопада 2019 року відповідно до якої ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на повному державному забезпеченні в геріатричному пансіонаті.

Разом з тим, пунктом 6 Порядку визначено, що грошова допомога не призначається на члена сім`ї: який перебуває на повному державному утриманні в будинку дитини, дитячому будинку, дитячому будинку-інтернаті, психоневрологічному інтернаті, будинку-інтернаті для громадян похилого віку та осіб з інвалідністю, спеціальному будинку-інтернаті системи соціального захисту населення, а ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) перебуває на повному державному забезпеченні в Хмельницькому геріатричному пансіонаті для ветеранів війни і праці. Отже, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідач правомірно припинив виплату щомісячної адресної допомоги ОСОБА_1 .

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що стосовно доводів позивача про те, що постановою Хмельницького міськрайонного суду від 27 липня 2015 року по справі №686/12729/15-а вже був задоволений позов ОСОБА_1 стосовно незаконного позбавлення її адресної допомоги з тих же підстав, вказане рішення суду було винесено до 11 липня 2018 року, тобто до внесення змін у пункт 6 Порядку.

Разом з тим, суд першої інстанції погоджується із твердженнями позивача щодо неналежного та невчасного розгляду відповідачем заяви ОСОБА_2 , однак ці обставини не є самодостатньою підставою для задоволення позовних вимог, оскільки згідно з пунктом 6 Порядку ОСОБА_1 на момент розгляду цієї справи не має права на призначення щомісячної адресної допомоги. так як утримується на повному державному забезпеченні в Хмельницькому геріатричному пансіонаті для ветеранів війни і праці.

Колегія суддів частково не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Як передбачено ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Законом України від 02.09.2014 «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», що набрав чинності 15.10.2014, яким визначено тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

З метою обліку осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, прийнята постанова Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509, якою затверджений Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік переміщених осіб (далі - Порядок № 509).

Згідно з пунктом 1 Порядку № 509 довідка є документом, який видається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території або району проведення антитерористичної операції.

Кабінетом Міністрів України 01.10.2014 прийнята постанова № 505, якою затверджено Порядок надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - Порядок № 505).

Цей Порядок визначає механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Відповідно до абз.1 п.2 Порядку № 505 грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

В свою чергу, Постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 року № 548 було внесено зміни (доповнення) до пункт 6 Порядку №505.

Згідно з абз.6-7 п.6 Порядку № 505 грошова допомога не призначається на члена сім`ї, який перебуває на повному державному утриманні в будинку дитини, дитячому будинку, дитячому будинку-інтернаті, психоневрологічному інтернаті, будинку-інтернаті для громадян похилого віку та осіб з інвалідністю, спеціальному будинку-інтернаті системи соціального захисту населення.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується судом Комісія з питань надання населенню субсидій на відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг відмовила у продовжені щомісячної адресної допомоги ОСОБА_1 на підставі довідки Хмельницького геріатричного пансіонату для ветеранів війни і праці № 463 від 06 листопада 2019 року відповідно до якої ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на повному державному забезпеченні в геріатричному пансіонаті.

Отже, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що грошова допомога не призначається на члена сім`ї: який перебуває на повному державному утриманні в будинку дитини, дитячому будинку, дитячому будинку-інтернаті, психоневрологічному інтернаті, будинку-інтернаті для громадян похилого віку та осіб з інвалідністю, спеціальному будинку-інтернаті системи соціального захисту населення, а ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на повному державному забезпеченні в Хмельницькому геріатричному пансіонаті для ветеранів війни і праці, суд приходить до висновку, що відповідач правомірно припинив виплату щомісячної адресної допомоги ОСОБА_1 .

Щодо доводів апелянта в частині врахування ст.58 Конституції України, а саме закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, колегія суддів зазначає, що вони є хибними в даних правовідносинах, оскільки як вбачається з матеріалів справи, (а.с.40), ОСОБА_2 звернулася до управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради із заявою про призначення і виплату її сім`ї адресної допомоги. Тобто, станом на кінець вересня ОСОБА_1 вже не отримувала адресну допомогу, а ОСОБА_2 подала заяву на встановлення такої адресної допомоги.

Крім того, як вбачається з п.2 Порядку №505 грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Також, колегія суддів звертає увагу, що згідно з п.1 Порядку №505 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам надається для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Однак, як встановлено з матеріалів справи ОСОБА_1 перебуває на повному державному забезпеченні в Хмельницькому геріатричному пансіонаті для ветеранів війни і праці. Тобто, не потребує покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

В частині доводів апелянта щодо неналежного та невчасного розгляду відповідачем заяви ОСОБА_2 , колегія суддів приходить до висновку, що в цій частині необхідно задовольнити позовні вимоги та визнати бездіяльність уповноваженого органу на прийняття рішення, з огляду на наступне.

Згідно з абз.17 п.5 Порядку №505 якщо документи, подані уповноваженим представником сім`ї, не відповідають вимогам цього Порядку, уповноважений орган протягом семи робочих днів після отримання таких документів надсилає у письмовому вигляді уповноваженому представнику сім`ї інформацію про відмову у призначенні грошової допомоги з обґрунтуванням причин такої відмови.

Відповідно до абз.1 п.8 Порядку №505 уповноважені органи протягом 10 днів після подання уповноваженим представником сім`ї заяви та документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, призначають грошову допомогу або відмовляють у її призначенні, про що надають відповідне повідомлення уповноваженому представнику сім`ї.

В свою чергу, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 в інтересах сім`ї, в тому числі ОСОБА_1 подала заяву для отримання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам 23.09.2019 (а.с.51-52).

Рішення щодо відмови у призначенні щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеній особі в частині ОСОБА_1 прийняте 18.11.2019 (а.с.50).

Тобто, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем - Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради допущено бездіяльність в частині несвоєчасного розгляду заяви ОСОБА_2 від 23.09.2019.

Крім того, в цій частині колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що як свідчить зміст позовної заяви, позивач посилаючись на протиправність дій відповідачів щодо несвоєчасного розгляду її заяви про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам має на меті визнання бездіяльності відповідачів щодо розгляду даної заяви (як зазначає позивач "у вигляді повної бездіяльності"). Тобто, позовною вимогою є саме визнання бездіяльності в частині несвоєчасного розгляду заяви ОСОБА_2 від 23.09.2019.

Проте ці обставини не є підставою для задоволення позовних вимог в частині скасуванні рішення щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги, оскільки згідно з пунктом 6 Порядку ОСОБА_1 на момент розгляду цієї справи та на момент звернення з заявою не має права на призначення щомісячної адресної допомоги, так як утримується на повному державному забезпеченні в Хмельницькому геріатричному пансіонаті для ветеранів війни і праці.

Отже, висновок суду щодо невизнання бездіяльності Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради є протиправним, а тому позовні вимоги в цій підлягають задоволенню. В свою чергу, при відмові у встановленні щомісячної адресної допомоги ОСОБА_1 , відповідачі діяли правомірно.

Крім того, у рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Оскільки, доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення в частині визнання бездіяльності відповідача щодо несвоєчасного розгляду заяви ОСОБА_2 від 23.09.2019 з порушенням норм права, а тому в цій частині рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню та прийняттю нового щодо задоволення позовних вимог в цій частині.

У відповідності з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 січня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради, Комісії з питань надання населенню субсидій на відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, Виконавчого комітету Хмельницької міської ради про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо визнання дій Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради незаконними щодо несвоєчасного розгляду заяви від 23 вересня 2019 року.

Прийняти в цій частині нову постанову.

Визнати бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради незаконними щодо несвоєчасного розгляду заяви від 23 вересня 2019 року щодо призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам.

В решті рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Ватаманюк Р.В. Полотнянко Ю.П.