Справа № 240/10368/19
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2020-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2020 року м. Житомир справа № 240/10368/19

категорія 112040200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Токаревої М.С.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області до управління Держпраці у Житомирській області про визнання недійсним акту,

встановив:

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області звернулось до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до управління Держпраці у Житомирській області у якому просить:

- визнати недійсним та скасувати Припис про усунення виявлених порушень №ЖТ1788/0097/АВ/П від 29.07.2019;

- скасувати постанову про накладення штрафу №ЖИ113/ЖТ1788/0097/АВ/П/ЗБ-ФС від 20.08.2019.

В обґрунтування позову вказано, що управлінням Держпраці у Житомирській області з 26.07.2019 по 29.07.2019 здійснено інспекційне відвідування в Управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області.

За результатами відвідування було складено акт №ЖТ1788/0097/АВ від 29.07.2019 вх.№1422 у якому вказано, що Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області допущені порушення ч. 1 ст.83, ч.1 ст. 116 та ч.1 п.2 ст. 82 КЗпП України - виплата всіх сум, що належать працівникові від підприємства, установи, організації, здійснена не в день звільнення працівника; не враховано та не виплачено грошову компенсацію за всі невикористані працівником дні щорічної відпустки. Крім того, було винесено припис №ЖТ1788/0097/АВ/П від 29.07.2019 про усунення зазначених порушень у строк до 09.08.2019. Також, в подальшому було винесено постанову №ЖИ113/ЖТ1788/0097/АВ/П/ЗБ-ФС про накладення штрафу на Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області у розмірі 12519,00 грн. Позивач вказує, що порушення вказані у акті ним не було допущено, а тому у відповідача були відсутні підстави для винесення оскаржуваних припису та постанови. Крім того, вказує, що відповідачем було порушено порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженому Постановою КМУ від 26 квітня 2017 №295, оскільки Шостим апеляційним адміністративним судом від 14.05.2019 у справі №826/8917/17 Постанова КМУ від 26 квітня 2017 №295 визнана незаконною та не чинною.

Справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників судового розгляду.

У встановлений судом строк відповідачем було подано відзив на позовну заяву за змістом якого він заперечував щодо задоволення позову. В обґрунтування відзиву вказано, що оскаржувані припис та постанова є законими та обґрунтованими і винесеними з дотриманням усіх обставин та норм законодавства.

Дослідивши подані сторонами докази суд дійшов наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що управлінням Держпраці у Житомирській області з 26.07.2019 по 29.07.2019 здійснено інспекційне відвідування в Управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області.

За результатами відвідування було складено акт №ЖТ1788/0097/АВ від 29.07.2019 вх.№1422 у якому вказано, що Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області допущені порушення ч. 1 ст.83, ч.1 ст. 116 та ч.1 п.2 ст. 82 КЗпП України - виплата всіх сум, що належать працівникові від підприємства, установи, організації, здійснена не в день звільнення працівника; не враховано та не виплачено грошову компенсацію за всі невикористані працівником дні щорічної відпустки.

На підставі вказаного акту було винесено припис №ЖТ1788/0097/АВ/П від 29.07.2019 про усунення зазначених порушень у строк до 09.08.2019.

Крім того, в подальшому було винесено постанову №ЖИ113/ЖТ1788/0097/АВ/П/ЗБ-ФС від 20.08.2019 про накладення штрафу на Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області у розмірі 12519,00 грн.

Слід зазначити, що підставою для висновку щодо порушення позивачем ч. 1 ст.83, ч.1 ст. 116 та ч.1 п.2 ст. 82 КЗпП України, слугувало твердження відповідача, щодо того, що на виконання рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 11.04.2019 по справі № 296/868/18, відповідно до наказу № 02-124-к від 11.04.2019 Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області поновило ОСОБА_1 на посаду начальника відділу профілактики виробничого травматизму - головного страхового експерта з охорони праці Житомирського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області з 30.11.2017.

Відповідно до наказу № 02-141-к від 11.06.2019 ОСОБА_1 звільнено із займаної посади 18.06.2019. Згідно п. 2.2 даного наказу ОСОБА_1 встановлено виплату компенсації за 5 календарних днів невикористаної щорічної відпустки.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 9 Закону України "Про відпустки" до стажу роботи, що дає право на щорічну основну відпустку, зараховуються час, коли працівник фактично не працював, але за ним згідно з законодавством зберігалися місце роботи (посада) та заробітна плата повністю або частково (в тому числі час оплаченого вимушеного прогулу, спричиненого незаконним звільненням або переведенням на іншу роботу).

Так, заходом державного контролю встановлено, що при звільненні ОСОБА_1 18.06.2019 за період з 30.12.2017 по 18.06.2019 Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області виплатило не всі суми, належать їй від установи, а саме не нарахувало та не виплатило грошову компенсацію за всі не використані нею дні щорічної відпустки.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Згідно із ст..19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 р. № 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

За приписами підпункту 9 пункту 4 Положення, Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням вимог законодавства про працю, зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи; використання праці іноземців та осіб без громадянства; наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця; дотримання прав і гарантій стосовно працевлаштування громадян, які мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню; провадження діяльності з надання послуг з посередництва та працевлаштування.

Підпунктом 54 пункту 4 Положення передбачено, що Державна служба України з питань праці має право накладати у випадках, передбачених законом, штрафи за порушення законодавства, невиконання розпоряджень посадових осіб Держпраці.

Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи (пункт 7 Положення).

В даному випадку Головне управління Держпраці у Житомирській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці.

Процедуру проведення Управліннями Держпраці перевірки стану додержання законодавства про працю, визначено Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V (далі - Закон №877-V) та Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №295 від 26.04.2017 (далі -Порядок №295).

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст.2 Закону №877-V заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами, зокрема, здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом (ст.3 Закону №877-V).

Відповідно до ч.1 ст.259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.2 Порядку №295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема: Держпраці та її територіальних органів.

Інспекційні відвідування проводяться, зокрема за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту (пп.3 п.5 Порядку №295).

Щодо підстави позову у частині недопущення позивачем порушень викладених у акті суд зазначає наступне.

Сторонами не заперечується факт того, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 11 квітня 2019 року у справі №296/868/18 визнано незаконним наказ в. о. начальника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області Прокопчука В. В. № 418-к від 19.12.2017 року про звільнення з роботи ОСОБА_1 у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників згідно з п.1 ст. 40 КЗпП України та скасувати його.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу профілактики виробничого травматизму - головного страхового експерта з охорони праці Житомирського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області з 30 грудня 2017 року.

Стягнуто з управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області на користь ОСОБА_1 середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу з 30 грудня 2017 року по день поновлення на роботі в сумі 184185,60 гривень.

Рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць в сумі 12662,76 гривень допущено до негайного виконання.

Стягнуто з управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області () в дохід державного бюджету України судові витрати в сумі 3297,50 грн.

Нормами ч.1 ст. 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Наведена норма свідчить, що обов`язковими, тобто такими, що підлягають виконанню є лише судові рішення, які набрали законної сили.

Слід наголосити, що рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 11 квітня 2019 року у справі №296/868/18, було допущено до негайного виконання в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць в сумі 12662,76 гривень допущено до негайного виконання.

Управлінням виконано рішення у частині, що підлягає негайному виконанню. А саме, наказом №02-124-к від 11.04.2019 ОСОБА_1 поновлено на посаді та виплачено їй середній заробіток в межах суми платежу за один місяць.

Повний текст рішення позивач отримав 31.07.2019, що підтверджується наявною у матеріалах справи копію цього рішення з відміткою штампу вхідної кореспонденції.

14.08.2019 направив Апеляційну скаргу у порядку передбаченому чинним законодавством.

З огляду на наведені обставини суд погоджується з твердженням позивача щодо того, що станом на час проведення інспекційного відвідування рішення Корольовського районного суду від 11.04.2019 не набрало законної сили і посилатися на нього та встановлювати на підставі нього порушення відповідач не мав правових підстав.

Крім того, необхідно зазначити, що постановою Житомирського апеляційногосуду від 30.10.2019 рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 11 квітня 2019 року було скасувано, ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позову.

Змінено дату звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу профілактики виробничого травматизму - головного страхового експерта з охорони праці Житомирського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області з 29 грудня 2017 року на 20 лютого 2018 року.

Стягнуто з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 20145,30грн. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Стосовно підстави позову про те, що інспекційне відвідування було призначене з порушенням порядку, встановленого законодавством чинного на момент його призначення, то суд зазначає наступне.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2019 року. у справі № 826/8917/17 визнано нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295 "Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Відповідно до статті 265 частини 2 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. За змістом статті 325 частини 1 КАС України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Таким чином постанова Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295 "Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" підлягала до застосування до 14 травня 2019 року, тобто станом на час проведення інспекційного відвідування ці норми втратили чинність на підставі рішення суду.

Крім того, відповідно до п.8 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення за результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Аналіз наведених норм свідчить, що уповноважена посадова особа не наділена повноваженням накладати штраф на підставі Акту інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю.

Згідно з частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляну на наведені обставини та норми законодавства, які їх регулюють, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та його слід задовольнити.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України

вирішив:

Позов Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області (майдан Корольова, 2, м.Житомир,10014, ) до Управління Держпраці у Житомирській області (вул. Шевченка, 18-а, м.Житомир,10008, ) про скасування припису і постанови задовольнити.

Визнати недійсним та скасувати припис Управління Держпраці у Житомирській області про усунення виявлених порушень №ЖТ1788/0097/АВ/П від 29.07.2019.

Скасувати постанову Управління Держпраці у Житомирській області про накладення штрафу №ЖИ113/ЖТ1788/0097/АВ/П/ЗБ-ФС від 20.08.2019.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.С. Токарева