Справа № 120/3172/19-а
Суддя: Свентух Віталій Михайлович
Дата ухвалення: 2020-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

19 березня 2020 р. Справа № 120/3172/19-а
Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Свентуха Віталія Михайловича, розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивачів про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Балтака Дмитра Олеговича до помічника начальника Донецького прикордонного загону з правової роботи - начальника групи правового забезпечення підполковника юстиції Лещенка Миколи Юрійовича про визнання дій протиправними,-
у провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Балтака Дмитра Олеговича до помічника начальника Донецького прикордонного загону з правової роботи - начальника групи правового забезпечення підполковника юстиції Лещенка Миколи Юрійовича про визнання дій протиправними.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року позов представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Балтака Дмитра Олеговича задоволено та визнано протиправними дії помічника начальника Донецького прикордонного загону Донецько-Луганського регіонального управління Державної прикордонної служби з правової роботи начальника групи правового забезпечення підполковника юстиції Лещенка Миколи Юрійовича з копіювання та розповсюдження відомостей, які становлять службову та конфіденційну інформацію, а також персональні дані старшого лейтенанта ОСОБА_1 офіцера міжрайонного оперативно-розшукового відділу оперативно-розшукового управління та старшого лейтенанта ОСОБА_2 офіцера першого сектору оперативно-розшукового відділу оперативно-розшукового управління, шляхом направлення Військовому прокурору Маріупольського гарнізону майору юстиції Олександру Гладію листа від 26.06.2019 року, із розрахунком утримання грошового забезпечення ОСОБА_1 за червень 2018 року, витягів з наказів начальника Донецько-Луганського регіонального управління Державної прикордонної служби від 26.06.2018 року №162-ос, від 19.06.2018 року №155-ос, від 21.06.2018 року №158-ос.

27 лютого 2020 року на адресу суду від представника позивачів надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 гривень.

Ухвалою суду від 02.03.2020 року заяву представника позивачів про ухвалення додаткового судового рішення прийнято до розгляду у порядку письмового провадження. Крім того, відповідачу надано строк для надання клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу та доказів неспівмірності витрат на оплату правничої допомоги адвоката зі складністю справи та обсягом наданих адвокатських послуг позивачам.

17.03.2020 року на адресу суду надійшов відзив на заяву про винесення додаткового судового рішення у адміністративній справі з питань розподілу судових витрат, в якому відповідач заперечує щодо задоволення заяви про ухвалення додаткового судового рішення з наступних підстав.

На переконання відповідача, витрати, що зазначені у заяві про ухвалення додаткового судового рішення є неспівмірними із складністю цієї справи та наданим адвокатом обсягом послуг у суді.

Відповідно до частини 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

В зв`язку із тим, що розгляд адміністративної справи №120/3172/19-а здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), тому згідно із частиною 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення також відбувається в порядку письмового провадження.

Визначаючись щодо заяви про ухвалення додаткового судового рішення, суд вказує наступне.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 1 статті 132 КАС України вказано, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини 3 статті 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

При цьому, положеннями частини 6 та частини 7 статті 134 КАС України визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частинами першою та другою статті 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат-розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

За правилами частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (ч. 3 ст. 143 КАС України).

Аналіз вищезазначених правових норм свідчить про те, що витрати на правничу допомогу адвоката в порядку статті 143 КАС України, можуть бути відшкодовані після постановлення судового рішення лише за наявності умови, що особа, яка понесла судові витрати до закінчення судових дебатів подасть суду заяву.

Така заява була подана до суду представником позивача 03.12.2019 року разом із відповіддю на відзив.

За визначенням, що міститься у статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, вказані положення процесуального закону дають підстави для висновку, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача, має бути встановлено, не тільки, що рішення ухвалене на користь сторони, яка користувалася послугами адвоката, а також що за цих обставин справи такі витрати сторони були необхідними, а розмір є розумний та виправданий.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Верховний Суд у постанові від 17.09.2019 у справі № 810/3806/18 зазначив, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена також в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.

Як вбачається з матеріалів справи, професійна правнича допомога у даній справі надавалась ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвокатом Балтаком Дмитром Олеговичем на підставі договорів про надання правової допомоги від 01 жовтня 2019 року б/н /а.с. 188, 189/.

За змістом п. 1.1 вказаних договорів, їх предметом є здійснення ОСОБА_3 ("Адвокат") представництва інтересів ОСОБА_1 та Мельника М.О. ("Клієнт") у Вінницькому окружному адміністративному суді при розгляді справи за позовом до помічника начальника Донецького прикордонного загону з правової роботи - начальника групи правового забезпечення підполковника юстиції Лещенка Миколи Юрійовича про визнання дій протиправними, за що клієнти зобов`язується сплатити гонорар у розмірі визначеному в актах прийому-передачі наданих послуг.

Пунктом 4.1 договорів визначено, що за надання правової допомоги в рамках цього договору клієнт сплачує адвокату гонорар, який є єдиною допустимою формою отримання адвокатом винагороди за надання правової допомоги клієнту.

Розмір гонорару зазначається у акті прийому-передачі наданих послуг (пункт 4.2 договорів).

Клієнти здійснюють оплату адвокату гонорару у готівковому порядку на протязі трьох календарних днів з моменту підписання сторонами актів прийому-передачі наданих послуг (пункт 4.3 договорів).

24 лютого 2020 року сторонами договорів підписано акти прийому-передачі наданих послуг /а.с. 190, 191/, якими підтверджено, що в рамках виконання умов договорів про надання правової допомоги від 01 жовтня 2019 року адвокатом надано клієнтам наступні юридичні послуги:

- надання консультацій щодо правових підстав розповсюдження помічником начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) з правової роботи - начальником групи правового забезпечення підполковником юстиції ОСОБА_4 відомостей, які становлять службову та конфіденційну інформацію, а також персональні дані замовників шляхом направлення на адресу військового прокурора Маріупольського гарнізону майора юстиції Олександра Гладія листа від 26.06.2019 року;

- опрацювання судової практики та складання і подання до місцевого адміністративного суду відповідних процесуальних документів (адміністративного позову, клопотань, заяв, відповіді на відзив, письмових пояснень, заперечень на клопотання представника відповідача тощо);

- особиста участь виконавця, в якості представника замовників, з метою представництва інтересів у Вінницькому окружному адміністративному суді в рамках судової справи за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання протиправними дій відповідача.

Разом з тим, дані акти підтверджують те, що за домовленістю сторін вартість наданої професійної правничої допомоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 становить по 3000 грн. Разом 6000 грн.

24 лютого 2020 року позивачами сплачено по 3000 гривень в якості гонорару відповідно до договорів від 01 жовтня 2019 року, що підтверджується квитанціями до договорів про надання правової допомоги /а.с. 197, 198/ та спростовує позицію відповідача про відсутність доказів про перерахування позивачами грошових коштів адвокату.

Про оприбуткування готівкових коштів в сумі 6000 гривень свідчить також витяг із книги обліку доходів і витрат /а.с. 194, 195/, що ведеться адвокатом Балтаком Д.О.

Водночас, представником позивачів до заяви долучено розрахунки суми гонорару за надану правову допомогу, складені 24 лютого 2020 року /а.с. 192, 193/, які містять детальний опис наданих адвокатом послуг, кількість витраченого ним часу та розрахунки вартості таких послуг.

Послуги з надання правової допомоги окремо для кожного позивача складаються із: попередньої консультації щодо характеру спірних правовідносин - 1 година (500 грн.), підготовка адміністративного позову - 2 години (1000 грн.), вивчення та правовий аналіз змісту відзиву на позовну заяву - 1 година (500 грн.), підготовка відповіді на відзив на позовну заяву - 2 години ( 1000 грн.).

Однак, вказані витрати є неспівмірними та завищеними оскільки, представником позивачів об`єднано позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в одній позовній заяві. Зважаючи на кваліфікацію і досвід адвоката, а також, що дану справу віднесено до незначної складності, суд вважає завищеним обсяг виконаної роботи та витрачений час на:

- підготовку адміністративного позову;

- вивчення та правовий аналіз змісту відзиву на позовну заяву;

- підготовку відповіді на відзив на позовну заяву, а відтак завищено витрати в цій частині.

За наведених обставин та враховуючи позицію відповідача про неспівмірність витрат на правничу допомогу наданим адвокатом послуг, суд при визначенні суми відшкодування приходить до висновку зменшити розмір заявлених сум витрат на професійну правничу допомогу.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги обставини цієї справи, враховуючи значення справи для позивачів, обсяг наданих адвокатом послуг, їх складність та час, необхідний для їх надання, суд приходить до висновку про стягнення з Донецького прикордонного загону Донецько-Луганського регіонального управління Державної прикордонної служби на користь позивачів витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі по 2000 грн., що відповідає вимогам розумності та співмірності.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 252, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Балтака Дмитра Олеговича до помічника начальника Донецького прикордонного загону з правової роботи - начальника групи правового забезпечення підполковника юстиції Лещенка Миколи Юрійовича про визнання дій протиправними - задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 (дві тисячі грн.).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 (дві тисячі грн.).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.
Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач (1): ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );
Позивач (2): ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ;
Відповідач: Донецький прикордонний загін Донецько-Луганського регіонального управління Державної прикордонної служби (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

Суддя Свентух Віталій Михайлович