Справа № 500/1985/19
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1985/19

12 березня 2020 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Подлісної І.М.

за участю:

секретаря судового засідання Павловського Ю.Б.

представника позивача Біль Р.С.

представника відповідача Шмігельська М.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 до Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області про визнання протиправними та скасувати рішення, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, в якій просять:

визнати протиправним та скасувати рішення начальника Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області Кузя І.І. від 12.07.2019 року Д-3387/0-1290/0/17-19 про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою ОСОБА_4 ;

зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_4 від 13 червня 2019 року та прийняти відповідне рішення про надання ОСОБА_4 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення кожному земельної ділянки у власність орієнтованою площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населеного пункту на території Кривчанської сільської ради Борщівського району Тернопільської області;

визнати протиправним та скасувати рішення начальника Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області Кузя І.І. від 12.07.2019 року Д-3384/0-1285/0/17-19 про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою ОСОБА_3 ;

зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 13 червня 2019 року та прийняти відповідне рішення про надання ОСОБА_3 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення кожному земельної ділянки у власність орієнтованою площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населеного пункту на території Кривчанської сільської ради Борщівського району Тернопільської області;

визнати протиправним та скасувати рішення начальника Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області Кузя І.І. від 12.07.2019 року С-3385/0-1291/0-17-19 про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою ОСОБА_5 ;

зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_5 від 13 червня 2019 року та прийняти відповідне рішення про надання ОСОБА_5 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення кожному земельної ділянки у власність орієнтованою площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населеного пункту на території Кривчанської сільської ради Борщівського району Тернопільської області;

визнати протиправним та скасувати рішення начальника Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області Кузя І.І. від 12.07.2019 року Г-3388/0-1289/0/17-19 про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою ОСОБА_2 ;

зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 13 червня 2019 року та прийняти відповідне рішення про надання ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення кожному земельної ділянки у власність орієнтованою площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населеного пункту на території Кривчанської сільської ради Борщівського району Тернопільської області;

визнати протиправним та скасувати рішення начальника Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області Кузя І.І. від 12.07.2019 року Г-3389/0-1287/0/17-19 про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою ОСОБА_1 ;

зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13 червня 2019 року та прийняти відповідне рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення кожному земельної ділянки у власність орієнтованою площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населеного пункту на території Кривчанської сільської ради Борщівського району Тернопільської області.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржуваними рішеннями позивачам відмовлено у клопотанні про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення кожному земельної ділянки у власність орієнтованою площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населеного пункту на території Кривчанської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, оскільки бажана земельна ділянка знаходиться у користуванні третіх осіб на підставі державного на право постійного користування землею для ведення селянського (фермерського) господарства. Однак, рішенням відповідача щодо розгляду скарги ОСОБА_5 на постанову по справі про адміністративне правопорушення від 11.04.2019 року №234-ДК/0002/РПО/102/011-19 встановлено, що ОСОБА_6 , якому передано земельну ділянку в постійне користування для ведення селянського (фермерського) господарства, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На думку позивачів, оскільки право користування земельною ділянкою, що виникло в особи на підставі акта на право постійного користування земельною ділянкою, припинилось у зв`язку зі смертю такої особи, то відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення кожному земельної ділянки у власність є протиправними, а оскаржувані рішення прийнятими з порушенням норм чинного законодавства України, що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 05.11.2019 року було закрито провадження по справі, так як даний спір не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

16 грудня 2019 року Восьмим апеляційним адміністративним судом скасовано ухвалу від 05.11.2019 про закриття провадження та направлено справу для продовження розгляду.

Дана адміністративна справа надійшла на адресу суду 02.01.2020 року і Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 січня 2020 року передана на розгляд судді Подлісній І.М.

09 січня 2020 року Тернопільським окружним адміністративним судом ухвалено прийняти дану адміністративну справу до свого провадження та призначити судове засідання на 21.01.2020 о 10:15 год.

Ухвалою суду від 21.01.2020, постановленою в судовому засіданні, без виходу до нарадчої кімнати, згідно ч.7, 8 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) оголошено перерву до 26.02.2020 о 10:15 год. для надання представником позивача додаткових доказів по справі.

26.02.2020 ухвалою суду було відкладено розгляд справи на 12.03.2020 о 10:00 год., у зв`язку із неявкою відповідача.

Представник позивача Донченко Назара Володимировича в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити з мотивів викладених в позовній заяві, відповіді на відзив та додаткових поясненнях.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог, просив в позові відмовити, посилаючись на відзив на позовну заяву від 26 вересня 2019 року.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Суд, розглянувши адміністративну справу, вивчивши зміст відзиву на позов і відповіді на відзив, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (далі - Позивач) у відповідності до статтей 2, 4-5, 22, 116, 118, 121, 122 Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року № 2768 - III ( далі - ЗК України), Закону України «Про землеустрій» від 22 травня 2003 року N 858-IV ( далі - Закон N 858-IV), Закону України «Про особисте селянське господарство» від 15 травня 2003 року N 742-IV ( далі - Закон N 742-IV), 13 червня 2019 року звернулись із відповідними заявами кожний до Головного управління Держгеокадастру України у Тернопільській області (далі - Відповідач) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтованою площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Кривченської сільської ради Борщівського району Тернопільської області за межами населеного пункту. До заяв ними були подані кожним копія паспорта, копія ідентифікаційного коду, викопіювання із публічної кадастрової карти України.

Однак, розглянувши заяви Позивачів від 13 червня 2019 року, Відповідач відповідним рішенням від 12.07.2019 року Д-3387/0-1290/0/17-19, від 12.07.2019 року Д-3384/0-1285/0/17-19, від 12.07.2019 року С-3385/0-1291/0-17- 19, від 12.07.2019 року Г-3388/0-1289/0/17-19, від 12.07.2019 року Г-3389/0- 1287/0/17-19, відмовив Позивачам у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою з наступних мотивів: вказана у клопотанні земельна ділянка знаходиться у масиві, який перебуває у користуванні третіх осіб, на підставі державного акта на право постійного користування землею для ведення селянського ( фермерського) господарства; враховуючи те, що право користування на згадану земельну ділянку не припинено, керуючись статтею 116 ЗК України, Головне управління відмовляє в задоволенні клопотання.

Прийняття Відповідачем рішення від 12.07.2019 року Д-3387/0- 1290/0/17-19, від 12.07.2019 року Д-3384/0-1285/0/17-19, від 12.07.2019 року С- 3385/0-1291/0-17-19, від 12.07.2019 року Г-3388/0-1289/0/17-19, від 12.07.2019 року Г-3389/0-1287/0/17-19, про відмову Позивачам у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою є протиправною дією, яка порушує права Позивачів на отримання відповідно до Конституції України та ЗК України у власність земельної ділянки, що підлягає судовому захисту з наступних підстав.

Так, рішенням Відповідача щодо розгляду скарги ОСОБА_5 на постанову по справі про адміністративне правопорушення від 11 квітня 2019 року №234-ДК/0002/РПО 102/01/-19 встановлено, що ОСОБА_6 , якому передано земельну ділянку в постійне користування для ведення селянського ( фермерського) господарства ( додаток - державний акт на право постійного користування землею від 09.02.1993 року серія Т №0043), помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (додаток - свідоцтво про смерть ОСОБА_6 ).

Згідно статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини й не припинилися внаслідок його смерті.

Право користування земельною ділянкою, що виникло в особи лише на підставі державного акта на право постійного користування земельною ділянкою із власником землі, припиняється зі смертю особи, якій належало таке право і не входить до складу спадщини ( постанова Верховного Суду України) від 23.11.2016 року у справі №6-31-13 цс 15).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду -п.5 стаття 242 КАС України.

Судом встановлено, що з часу смерті ОСОБА_6 (13.03.2017 року) фермерське господарство будь-які дії щодо оформлення прав на земельну ділянку не вчиняло. Вищевказаним повністю підтверджується перебування земельної ділянки у державній власності та факт її знаходження у незаконному користуванні ФГ «Ліжки» ( додаток - рішення відповідача).

Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.

Так, відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робите те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 1 статті 3 Земельного Кодексу України (надалі - ЗК України) земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 2 статті 4 ЗК України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

Згідно з пунктом «а» частини 3 статті 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Згідно з абзацом першим частини 1 та частини 2 статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі:

- приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян;

- одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

- одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно з частиною 4 статті 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до частини 6 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до ч.7 ст.118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Згідно зі ст. 186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту, а щодо земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, розробник подає оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на погодження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а до органів, зазначених у частині третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Згідно з ч.6 ст.186-1 ЗК України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається замовником або розробником до центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, або його територіального органу для здійснення такої експертизи.

Відтак, єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

Жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження в порядку статті 186-1 Земельного кодексу України не містять. При цьому перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів має здійснюватись саме на етапі погодження такого проекту.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду від 17.04.2017 року у справі 819/1430/17, частиною 7 статті 118 ЗК України, визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.02.2018 року в справі № 545/808/17 та від 13.12.2016 в справі № 815/5987/14.

Відповідно до п. 46 правової позиції Верховного Суду у справі №806/2208/17 від 11.04.2018 року, умови, за яких орган відмовляє у наданні дозволу, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, орган повинен надати дозвіл. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу - надати дозвіл або не надати (відмовити). За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у справі №823/795/17 від 22.03.2018 року якщо відмова відповідного органу визнана судом протиправною, а іншого варіанту поведінки у суб`єкта владних повноважень за законом не існує, то суд має право зобов`язати такий орган влади вчинити конкретні дії, які б гарантували захист прав і свобод позивача. Отже, застосування судами зазначеного способу захисту права не можливо вважати втручанням у дискреційні повноваження.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі № 21 -1465а15, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Відповідно до абзацу 3 пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» при розгляді справ за позовами до органів виконавчої влади про відмову в наданні дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки суд за наявності підстав для задоволення позову визнає рішення такого органу недійсним і зобов`язує його залежно від характеру спору виконати певні дії, передбачені його компетенцією (або не вчиняти чи припинити їх).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду - п.5 стаття 242 КАС України.

Також, як встановлено судом, відповідачем не надано жодних належних, допустимих, достатніх і достовірних доказів щодо невідповідності місця розташування земельних ділянок, що відводяться місцю розташуванню земельних ділянок, що були зазначені на графічних матеріалах, які додавалися до клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

При цьому, відповідність місця розташування земельних ділянок, що відводяться місцю розташуванню земельних ділянок, що були зазначені на графічних матеріалах, які додавалися до клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки підтверджується проектом землеустрою, який наявний в матеріалах справи і який перебував у розпорядженні відповідача при прийнятті оскаржуваних наказів.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі "Рисовський проти України" (№ 29979/04) визнав низку порушення пункту 1 статті 6 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції у справі, пов`язаній із земельними правовідносинами; в ній також викладено окремі стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи змісту принципу "доброго врядування".

Цей принцип, зокрема, передбачає, що у разі якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах "Beyeler v. Italy" № 33202/96, "Oneryildiz v. Turkey" № 48939/99, "Moskal v. Poland" № 10373/05).

Крім того, в рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (рішення у справі "Hasan and Chaush v. Bulgaria" № 30985/96).

Відповідно до статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи вище викладене, суд зазначає, що підстави відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою позивачам викладені у рішеннях Відповідача від 12.07.2019 року відповідно Д-3387/0-1290/0/17-19, від 12.07.2019 року Д-3384/0- 1285/0/17-19, від 12.07.2019 року С-3385/0-1291/0-17-19, від 12.07.2019 року Г- 3388/0-1289/0/17-19, від 12.07.2019 року Г-3389/0-1287/0/17-19, є незаконним, оскільки не відповідають критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень відповідно до статті 2 КАС України, так-як прийняті не у відповідності до статті 14 Конституції України, частини 7 статті 118 ЗК України, є упередженими та прийняті з перевищенням наданих повноважень.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивачів є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, належним чином не заперечені відповідачем, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення начальника Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області (місцезнаходження: вул.Лисенка, 20а, м.Тернопіль, 46002, ) ОСОБА_7 від 12.07.2019 року Д-3387/0-1290/0/17-19 про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою ОСОБА_4 .

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області (місцезнаходження: вул.Лисенка, 20а, м.Тернопіль, 46002, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) від 13.06.2019 року та прийняти рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки у власність орієнтованою площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населеного пункту на території Кривчанської сільської ради Борщівського району Тернопільської області.

Визнати протиправними та скасувати рішення начальника Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області (місцезнаходження: вул.Лисенка, 20а, м.Тернопіль, 46002, ) ОСОБА_7 від 12.07.2019 року Д-3384/0-1285/0/17-19, про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області (місцезнаходження: вул.Лисенка, 20а, м.Тернопіль, 46002, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) від 13.06.2019 року та прийняти рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки у власність орієнтованою площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населеного пункту на території Кривчанської сільської ради Борщівського району Тернопільської області.

Визнати протиправними та скасувати рішення начальника Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області (місцезнаходження: вул.Лисенка, 20а, м.Тернопіль, 46002, ) ОСОБА_7 від 12.07.2019 року С-3385/0-1291/0/17-19, про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою ОСОБА_2 (місце проживання: с.Кривче, Борщівський район, Тернопільська область, 48741, РНОКПП: НОМЕР_3 ).

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області (місцезнаходження: вул.Лисенка, 20а, м.Тернопіль, 46002, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_2 (місце проживання: с.Кривче, Борщівський район, Тернопільська область, 48741, РНОКПП: НОМЕР_3 ) від 13.06.2019 року та прийняти рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки у власність орієнтованою площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населеного пункту на території Кривчанської сільської ради Борщівського району Тернопільської області.

Визнати протиправними та скасувати рішення начальника Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області (місцезнаходження: вул.Лисенка, 20а, м.Тернопіль, 46002, ) ОСОБА_7 від 12.07.2019 року Г-3388/0-1289/0/17-19, про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою ОСОБА_1 (місце проживання: с.Кривче, Борщівський район, Тернопільська область, 48741, РНОКПП: НОМЕР_4 ).

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області (місцезнаходження: вул.Лисенка, 20а, м.Тернопіль, 46002, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (місце проживання: с.Кривче, Борщівський район, Тернопільська область, 48741, РНОКПП: НОМЕР_4 ) від 13.06.2019 року та прийняти рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки у власність орієнтованою площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населеного пункту на території Кривчанської сільської ради Борщівського району Тернопільської області.

Визнати протиправними та скасувати рішення начальника Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області (місцезнаходження: вул.Лисенка, 20а, м.Тернопіль, 46002, ) ОСОБА_7 від 12.07.2019 року Г-3389/0-1287/0/17-19.про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою ОСОБА_5 (місце проживання: с.Кривче, Борщівський район, Тернопільська область, 48741, РНОКПП: НОМЕР_5 ).

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області (місцезнаходження: вул.Лисенка, 20а, м.Тернопіль, 46002, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_5 (місце проживання: с.Кривче, Борщівський район, Тернопільська область, 48741, РНОКПП: НОМЕР_5 ) від 13.06.2019 року та прийняти рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення кожному земельної ділянки у власність орієнтованою площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населеного пункту на території Кривчанської сільської ради Борщівського району Тернопільської області.

Стягнути на користь ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 (місце проживання: с.Кривче, Борщівський район, Тернопільська область, 48741, РНОКПП: НОМЕР_3 ), ОСОБА_1 (місце проживання: с.Кривче, Борщівський район, Тернопільська область, 48741, РНОКПП: НОМЕР_4 ), ОСОБА_5 (місце проживання: с.Кривче, Борщівський район, Тернопільська область, 48741, РНОКПП: НОМЕР_5 ) понесені ними судові витрати в сумі по 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок кожному зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області (місцезнаходження: вул.Лисенка, 20а, м.Тернопіль, 46002, ) .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 березня 2020 року.

Головуючий суддя Подлісна І.М.