Справа № 640/1767/19
Суддя: Патратій О.В.
Дата ухвалення: 2020-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2020 року м. Київ № 640/1767/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Патратій О.В., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до 1. Управління праці та соціального захисту населення Подільської районної в місті

Києві державної адміністрації

2. Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат

Департаменту соціальної політики Виконавчого органу

Київської міської ради (КМДА)

про скасування рішення від 23.11.2018, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Подільської районної в місті Києві державної адміністрації (далі - Відповідач-1), Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціальної політики Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) (далі - Відповідач-2), в якому просила суд:

- визнати неправомірним рішення Управління праці та соціального захисту населення Подільської районної в м. Києві державної адміністрації від 23.11.2018 року щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні державної допомоги при народженні дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ашаффенбург Федеративна Республіка Німеччина;

- поновити ОСОБА_1 строк звернення до Управління праці та соціального захисту населення Подільської районної в м. Києві державної адміністрації із заявою про призначення державної допомоги при народженні дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ашаффенбург Федеративна Республіка Німеччина та надати додатковий строк в два місяці з дня набрання рішення законної сили для звернення із заявою про призначення державної допомоги при народженні дитини;

- зобов`язати Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат здійснити виплату ОСОБА_1 державної допомоги при народженні дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ашаффенбург Федеративна Республіка Німеччина у розмірі 41 280 (сорок одна тисяча двісті вісімдесят гривень) грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.02.2019р. відкрито спрощене провадження в адміністративній справі без повідомлення учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на неправомірні дії відповідачів щодо не призначення державної допомоги при народженні дитини.

Як зазначає позивачка, вона була зареєстрована у АДРЕСА_1 , проте з початком проведення антитерористичної операції та тимчасової окупації м. Горлівка, позивачка та члени її сім`ї змушені були покинути території України та поїхати до Федеративної Республіки Німеччина, де ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_2 , яка була зареєстрована громадянкою України Генеральним консульством України в Мюнхені.

Прибувши на територію України, позивачка та члени її сім`ї залишилися жити у м. Києві та були взяті на облік внутрішньо переміщені особи. З метою отримання грошової допомоги при народженні дитини позивачка звернулась до відповідача-1 з відповідною заявою, проте отримала відмову.

Відповідач-1 у відзиві на позовну заяву проти позову заперечив, зазначивши, що позивача було проінформовано листом від 23.11.2018р. про відсутність підстав для призначення допомоги при народженні дитини у зв`язку з тим, що відповідна заява надійшла після спливу 12 місяців з дня її народження, що відповідає вимогам Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» та п.12 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою КМУ від 27.12.2001 року №1751.

Відповідач-2 у відзиві проти позову заперечив, посилаючись на те, що особова справа ОСОБА_1 від Управління праці та соціального захисту населення Подільської районної в місті Києві державної адміністрації не надходила, тобто в даному випадку Відповідач-2 не вчиняв неправомірну дію чи бездіяльність.

Дослідивши обставини справи та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є громадянкою України, про що свідчить копія паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 .

Відповідно до наявного в матеріалах справи паспорту ОСОБА_1 була зареєстрована у АДРЕСА_1 .

Як зазначає позивач, з початком проведення антитерористичної операції та тимчасової окупації м. Горлівка, вона та члени її сім`ї змушені були покинути території України та поїхати до Федеративної Республіки Німеччина, де 10.11.2014 року було подано заяву на надання політичного притулку в місті Цирндорф.

Судом встановлено, що в період проживання у Федеративній Республіці Німеччина у позивачки та її чоловіка народилася дитина, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_2 , яка була зареєстрована громадянкою України Генеральним консульством України в Мюнхені, що підтверджується Довідкою про реєстрацію особи громадянином України від 06.06.2016 року №536-209.

Також судом встановлено, що ОСОБА_2 було видано документ, який є ідентичним до свідоцтва про народження Федеративною Республікою Німеччина відділом РАГСУ Ашаффенбург і зроблено відповідний запис №02158/2016, на який було зроблено переклад у встановленому законом порядку.

У 2018 році уповноваженими органами державної влади Федеративної Республіки Німеччина позивачу та членам її сім`ї роз`яснено, що заява родини про надання політичного притулку не задоволена, що підтверджується заявою Центральної консультації по поверненню біженців на батьківщину від 23.01.2019 року. Зі змісту даної заяви вбачається, що сім`я Качура перебували в період з 11.2014 року по 07.2018 року з метою проведення процедури надання політичного притулку в Федеративній Республіці Німеччина. Крім того, судом встановлено, що у вказаній заяві зазначено, що особам, які шукають політичного притулку в Німеччині, не дозволяється залишати територію Німеччини.

Прибувши на територію України, позивач та члени її сім`ї залишилися жити у м. Києві. Зокрема, ОСОБА_1 була взята на облік внутрішньо переміщеної особи від 10.07.2018 року, що підтверджується довідкою № НОМЕР_2 , а ОСОБА_2 -10.07.2018 року, що підтверджується відповідною довідкою № НОМЕР_3 . У вищевказаних довідках реєстрацією місця проживання позивачки та її доньки вказано адресу АДРЕСА_2 .

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Оскільки жодних матеріальних благ від уповноважених осіб Федеративної Республіки Німеччина позивачем на користь своєї доньки не було отримано, остання звернулась до Управління праці та соціального захисту населення Подільської районної в м. Києві державної адміністрації з відповідною заявою на отримання грошової допомоги при народженні дитини.

Листом від 23.11.2018 року №106-51-16/7902 Управління праці та соціального захисту населення Подільської районної в м. Києві державної адміністрації відмовило позивачці у призначенні допомоги при народженні дитини, оскільки позивачка звернулася прострочивши 12 місяців із дня народження дитини, а поважні причини пропуску відповідачем-1 не враховуються.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідачів позивачка і звернулась з даним позовом.

Статтею 1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» № 2811-XII (далі Закон №2811-XII) встановлено, шо громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України, призначення і виплата якої здійснюється управліннями праці та соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, структурними підрозділами з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах рад.

Умови призначення і виплати державної допомоги та перелік документів, необхідних для її призначення, визначено цим Законом та Порядком призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751 (далі - Порядок № 1751).

За приписами статті 11 Закону № 2811-XII для призначення допомоги при народженні дитини до органу соціального захисту населення за умови пред`явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, та свідоцтва про народження дитини подається одним з батьків (опікуном), з яким постійно проживає дитина, заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, та копія свідоцтва про народження дитини. Даний перелік документів є вичерпним. Допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини. У разі народження мертвої дитини допомога при народженні дитини не призначається.

Вказані норми Закону кореспондуються з положеннями Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1751 від 27 грудня 2001 року (зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 59 від 04 лютого 2009 року).

Відповідно до пункту 12 Порядку № 1751, допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини.

Позивач є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Із заявою про призначення допомоги при народженні дитини позивачка звернулась 19 листопада 2018 року, тобто із пропуском 12 місяців після народження дитини.

У той же час, статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно з ч. 7 ст. 7 Сімейного кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 №789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Отже, допомога при народженні дитини за своєю природою є допомогою самій дитині, а не її батькам. В даному випадку відмова відповідача-1, в першу чергу, призводить до порушення інтересів дитини.

Таким чином, виходячи з принципу верховенства права та завдань адміністративного судочинства, суд приходить до висновку, що позивачка була змушена змінити місце проживання внаслідок проведення антитерористичної операції на території Донецької області, отже всупереч своїй волі.

Крім того, як вбачається з листа уповноваженого органу державної влади Федеративної Республіки Німеччина від 23.01.2019, особам, які шукаю притулку в Німеччині не дозволяється залишати Німеччину під час розгляду справи по надання притулку.

Отже, позивачка та її дитина з об`єктивних причин не мали змоги звернутися до відповідача-1 з відповідною заявою, оскільки були позбавлені права покинути Німеччину до завершення відповідних процедур та отримання відмови у наданні притулку.

Як наслідок, суд вважає за необхідне задовольнив позовні вимоги до відповідача-1 про визнання протиправними дій щодо відмови у призначені допомоги при народженні дитини.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 02 травня 2018 року у справі № 226/318/17, від 06 лютого 2018 року у справі № 243/6956/1, від 24 квітня 2019 року у справі № 462/431/17.

Також суд враховує, що позивачка та її донька є внутрішньо переміщеними особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі - Закон № 1706-VII) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

А згідно ст. 7 цього закону, для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на пенсійне забезпечення, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Згідно з частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Допомога при народженні дитини за своєю природою є допомогою самій дитині, а не її батькам. Неможливість своєчасного звернення одним з батьків до органу, який здійснює призначення допомоги при народженні дитини, призводить до порушення інтересів дитини.

Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі №591/610/16-а (К/9901/12622/18).

За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині.

Що стосується позовних вимог в частині зобов`язання Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат здійснити виплату ОСОБА_1 державної допомоги при народженні дитини ОСОБА_2 , суд зазначає наступне.

Відповіда-2 здійснює свою діяльність на підставі Положення про Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, затвердженого Розпорядженням Київської міської державної адміністрації "Про заходи щодо впорядкування діяльності Київського центру по нарахуванню та виплаті пенсій і допомоги" № 65 від 27.01.2007р.

Відповідно до п.3 Положення головними завданнями Центру є:

3.1. Забезпечення реалізації державної політики у сфері соціального захисту та обслуговування населення, надання соціальної допомоги громадянам, які потребують підтримки держави.

3.2. Підготовка документів для виплати всіх видів соціальної допомоги, житлових субсидій у готівковій формі на придбання твердого і рідкого пічного палива та скрапленого газу, компенсаційних виплат інвалідам, виплат громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших грошових виплат (далі - соціальна допомога, інші грошові виплати).

3.3. Здійснення контролю за правильністю призначення, перерахунку, нарахування і виплати всіх видів соціальної допомоги, інших грошових виплат.

3.4. Здійснення державного нагляду за правильністю виплати пенсій і цільової грошової допомоги територіальними органами Пенсійного фонду України в м. Києві.

3.5. Забезпечення виконання місцевих програм соціального захисту населення.

3.6. Здійснення моніторингу даних єдиної відомчої інформаційної системи з метою відстеження фінансових операцій щодо проведення соціальних виплат; аналіз та оцінка тенденцій у співвідношеннях показників виплат соціальної допомоги та факторами соціального рівня життя, а також розроблення і впровадження соціально спрямованих рекомендацій стосовно функціонування цієї системи та її супроводу.

Відповідно до п. 4.1 наведеного Положення Центр відповідно до покладених на нього завдань здійснює вхідний облік та контроль документів з питань призначення соціальної допомоги, інших грошових виплат, які надходять від органів праці та соціального захисту населення, підприємств, організацій та установ.

Як зазначив Відповідач-2 у відзиві, Центр здійснює виплату різних видів допомоги та компенсацій згідно з рішеннями управлінь праці та соціального захисту населення районних в м. Києві державних адміністрацій.

Як вбачається з матеріалів справи, особова справа ОСОБА_1 від Управління праці та соціального захисту населення Подільської районної в місті Києві державної адміністрації не надходила.

Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку, що за відсутності надходження від Управління праці та соціального захисту населення Подільської районної в місті Києві державної адміністрації особової справи ОСОБА_1 щодо призначення державної допомоги при народженні дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат не виникає будь-яких зобов`язань стосовно позивача.

За таких обставин, суд приходить до висновку про передчасність позовних вимог в частині до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, у зв`язку з чим в цій частині слід відмовити.

Судові витрати у справі відсутні.

Керуючись статтями 77, 139, 241-246, 250, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати неправомірним рішення Управління праці та соціального захисту населення Подільської районної в м. Києві державної адміністрації від 23.11.2018 року щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні державної допомоги при народженні дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1

3. Поновити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; ІПН НОМЕР_4 ) строк звернення до Управління праці та соціального захисту населення Подільської районної в м. Києві державної адміністрації із заявою про призначення державної допомоги при народженні дитини.

4. У задоволені решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя О.В. Патратій