Справа № 495/9509/19
Суддя: Шевчук Ю. В.
Дата ухвалення: 2020-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 495/9509/19
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

11 березня 2020 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого - одноособово судді Шевчук Ю.В.,

при секретарі Завацькій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському адміністративнусправу справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції про скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся 23.10.2019 року з позовною заявою до Білгород-Дністровського міськрайонноговідділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції проскасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, про те надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує, просить його задовольнити.

В судове засідання представник відповідача Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується розписками, які містяться в матеріалах справи. Відзову або заперечень щодо позовних вимог від відповідача до суду не надходило.

Згідно ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд бере до уваги той факт, що відповідачем не подано до суду відзив на позовну заяву у встановлений законом та судовою ухвалою строк, тим самим, розцінює це як відсутність заперечень проти позову зі сторони відповідача.

Згідно до ч. 3 ст. 126 КАС України, повістка повинна бути вручена не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, крім випадку, коли повістка вручається безпосередньо в суді.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, надані копії документів, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину (серія НВХ 723928 від 20.09.2016 року) належить 1/6 частина квартири АДРЕСА_1 .

Також відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 09.03.1994 року, виданого Органом приватизації державного житлового фонду виконавчого комітету міської Ради народних депутатів Лисенко ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 належить на праві сумісної власності квартира АДРЕСА_1 .

Згідно заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.09.2011 року по справі №2-3252/11 з ОСОБА_1 на користь КБ «Приватбанк» було стягнуто 25055,43 грн.

Згідно ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30.06.2011 року по справі №2-3252/11 були прийняті заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на все майно, яке належить позивачу ОСОБА_1 .

В 2019 році позивачу стало відомо, що 22.07.2011 року на підставі постанови №27767767 Білгород-Дністровським міськрайонном відділом державної виконавчої служби був накладений арешт на все його майно, а саме на вищевказану квартиру яка йому належить.

Згідно інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців наявний запис про арешт всього нерухомого майна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладений згідно постанови Відділу про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 27767767 від 22.07.2011 в рамках виконання виконавчого провадження № 27767767.

За результатами виконаного пошуку у Автоматизованій системі виконавчого провадження встановлено, що на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження№ 27767767 з виконання ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області № 2-3252 від 30.06.2011 про накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_1 .

На виконання вимог вищевказаного виконавчого документу, 22.07.2011 державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 27767767, якою накладено арешт на майно боржника в межах суми боргу, а саме на суму 25055,43 грн.

У зв`язку з виконання вимог виконавчого документу, 04.10.2011 державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 згідно Закону України «Про виконавче провадження» у редакції від 21.04.1999 № 606-ХІV.

Згідно повідомлення від Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби матеріали виконавчого провадження № 27767767 знищені по закінченню строку зберігання, тому Відділ не має можливості надати копії відповідних документів.

Разом з тим, згідно довідки АТ КБ «Приватбанк» від 09.10.2019 року, позивач ОСОБА_1 не має заборгованості перед АТ КБ «Приватбанк».

Тобто на даний час відпала необхідність накладання арешту на майно яке належить позивачу, а саме квартиру АДРЕСА_1 .

Накладений АДРЕСА_2 -Дністровським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області арешт на майно позивача створює для нього незручності, порушує його право як власника майна, володіти ним на свій розсуд, користуватись ним.

Частиною 1 статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначено частиною 2 цієї статті.

Частиною 4 ст.41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною другою цієї статті передбачено, що особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення, а відповідно до ч. 2 цієї статті арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту, про що державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод, гарантує право кожної фізичної особи мирно володіти своїм майном.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи положення частин 1 та 2 статті 77 КАС України, якими зазначено, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частин 1-3 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем доведено наявність порушення його прав та інтересів, натомість відповідачем не доведена правомірність дій у відношенні позивача.

З урахуванням наведеного у сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення в повному обсязі.

Керуючись вимогами Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.2,5,7-9,72-79,90,205,241,242,243,246,250,255,287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції про скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження- задовольнити.

Скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_1 , який накладений постановою Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №27767767 від 22.07.2011 року.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п. 15.5 ч. 1 розділу VІІ "Перехідні положення" КАС України через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя