Справа № 200/1582/19-а
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2020-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

17 березня 2020 року

м. Київ

справа №200/1582/19-а

адміністративне провадження №К/9901/30438/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Усенко Є.А.,

суддів: Олендера І.Я., Гімона М.М.,

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕНДС-ТРЕЙД» на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17.04.2019 (суддя - Зеленов А.С.) та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 02.09.2019 (судді - Арабей Т.Г., Геращенко І.В., Сіваченко І.В.) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕНДС-ТРЕЙД» до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕНДС-ТРЕЙД» (далі - ТОВ «ВЕНДС-ТРЕЙД», Товариство, позивач) звернулося до адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (далі - ГУ ДФС, відповідач), в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 10.01.2019 №, №.

Позовні вимоги обґрунтовані доводами позивача про помилкове застосування відповідачем положень статті 120-1 Податкового кодексу України, якою, зокрема, визначено види податкових накладних, несвоєчасність реєстрації яких не створює підстави для застосування штрафних санкцій. Товариство зазначає, що до платника податку не застосовуються штрафні санкції, які передбачені підпунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України, у випадку порушення строків реєстрації трьох окремих видів податкових накладних: податкових накладних, що не надаються отримувачу (покупцю); податкових накладних, що складені на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування; податкових накладних, що складені на постачання товарів/послуг для операцій, які оподатковуються за нульовою ставкою. Крім того, позивач зазначив, що за результатами господарської діяльності за період складання податкових накладних у повному обсязі виконав свої зобов`язання перед бюджетом: визначені у податкових накладних за операціями з не платниками ПДВ суми податкових зобов`язань включені до декларацій з ПДВ за відповідний податковий (звітний) період та сплачені у повному обсязі.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17.04.2019, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 02.09.2019, в задоволенні позову відмовлено.

Висновок судів про відмову в задоволенні позовних вимог вмотивований посиланням на те, що Товариство зобов`язане зареєструвати податкові накладні в строк, встановлений пунктом 201.10 Податкового кодексу України. Та обставина, що ці податкові накладні не підлягають видачі покупцю, не звільняє позивача від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України.

У касаційній скарзі Товариство просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що судами першої та апеляційної інстанцій порушено норми матеріального та процесуального права, зокрема, підпункту 4.1.4 пункту 4.1 статті 4, пункту 56.21 статті 56, пунктів 120-1.1, 120-1.2 статті 120-1 Податкового кодексу України. Позивач зазначає, що податкові накладні, які за доводами контролюючого органу зареєстровані несвоєчасно, не надавались отримувачам (покупцям), а відтак порушення граничних строків їх реєстрації в силу вимог пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України не може бути підставою для застосування штрафних санкцій. Крім того, Товариство посилається на наявність неоднозначного (множинного) тлумачення прав та обов`язків платників податків, визначених у пункті 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України, у зв`язку з чим рішення повинно бути прийнято на користь платника.

Відповідач не реалізував процесуальне право подати відзив на касаційну скаргу.

Перевіривши наведені у касаційній скарзі доводи, правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що податкові повідомлення - рішення, з приводу правомірності яких виник спір, прийняті ГУ ДФС на підставі акта камеральної перевірки від 21.12.2018 №1000/05-99-49-03/39146107. Згідно з висновком, зробленим в акті перевірки, Товариство порушило терміни, визначені статтею 201 Податкового кодексу України щодо реєстрації податкових накладних, складених у січні, березні, липні-грудні 2017 року, січні-липні 2018 року на загальну суму ПДВ 1' 897' 857,36 грн.

На підставі акта перевірки контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 10.01.2019: № - про застосування штрафу в розмірі 67' 660,75 грн за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі -ЄРПН); № - про застосування штрафу в розмірі 449' 024,12 грн, а саме: у розмірі 10% від суми ПДВ 58' 299,72 грн; у розмірі 20% від суми ПДВ 95' 588,46 грн, у розмірі 30% від суми ПДВ 22' 267,96 грн, у розмірі 40% від суми ПДВ 272' 867,98 грн - за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН.

Відповідно до абзацу першого, другого пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) на дату виникнення при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (абзац четвертий цього пункту).

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом (абзаци чотирнадцятий, п`ятнадцятий пункту 201.10).

Пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Системний аналіз норм статті 201, пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України дає підстави для висновку, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Тобто, для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України, необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Згідно з положеннями Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №1307 від 31.12.2015 (далі Порядок №1307), до графи 8 податкових накладних вноситься код ставки податку на додану вартість, за якою здійснюється оподаткування операцій з постачання товарів/послуг, що постачаються.

Зокрема, у графі 8 зазначається код ставки: 20 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за основною ставкою; 7 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за ставкою 7 відсотків; 901 - у разі здійснення операцій з вивезення товарів за межі митної території України, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою; 902 - у разі здійснення операцій з постачання на митній території України товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою; 903 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування.

Суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що податкові накладні, які зареєстровані позивачем з порушенням граничного строку, встановленого пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, містять у верхній лівій частині у графі "Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини" помітка "X" та зазначено тип причини '' 02'' - складена на постачання неплатнику податків''. Зазначені податкові накладні складені на операції з постачання товарів/послуг, які оподатковуються за основною ставкою.

За таких обставин, які позивач підтверджує, висновок судів першої та апеляційної інстанцій про правомірність застосованих до позивача штрафних санкцій на підставі пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.

Позивач посилався на необхідність застосування у спірних правовідносинах пункту 56.21 статті 56 Податкового кодексу України, відповідно до якого у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Враховуючи, що норма пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України не припускає множинного трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, підстави для застосування пункту 56.21 статті 56 Податкового кодексу України відсутні.

Верховний Суд вже зробив аналогічний висновок щодо застосування норм пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України у подібних правовідносинах в постановах від 04.09.2018 у справі №816/1488/17, від 07.02.2019 у справі №808/3250/17. Підстав для відступу від цього висновку колегія суддів не знаходить.

Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕНДС-ТРЕЙД» залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17.04.2019 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 02.09.2019 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Є.А. Усенко

І.Я.Олендер

М.М. Гімон ,

Судді Верховного Суду